OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tillaea viridis

Tillaea viridis és una espècie de planta suculenta del gènere Tillaea de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta aquàtica anual, de fins a 7 cm d'alçada.
Les tiges són decumbents, que es tornen de color groguenc fosc, ramificades, de 5-7 cm.
Les fulles són lineals de 3 a 12 mm, oposades, sèssils, vèrtex estretament agut o atenuat.
Les inflorescències són laxes, amb una flor per nus. Pedicels de 0,5 a 6 mm. Flors de 4 parts; sèpals triangular-ovats, de 0,7 a 0,8 mm, vèrtex obtús; pètals triangulars, d'1,3 mm. Fol·licles ascendents, de 6 a 12 llavors, obliquament sublanceolats; fol·licles vells estesos, plans. Floreix a la primavera.

## Distribució

Planta endèmica dels estats Idaho i Arizona dels Estats-Units, Mèxic i sud del Brasil. Creix de 2100 a 2500 m d'altitud.

## Taxonomia

Tillaea viridis S.Watson va ser descrita per Sereno Watson i publicada al Proceedings of the American Academy of Arts and Sciences. Boston, MA.23: 272 (1888).

### Etimologia

* Tillaea: nom genèric atorgat en honor del botànic italià M. Tilli.
* viridis: epítet llatí que significa 'verd'.

### Sinonímia

* Crassula viridis (S. Watson) Fedde
* Crassula viridis (S. Watson) M. Bywater & Wickens
* Tillaeastrum viride (S. Watson) Britton

## Referències

* ↑ «Crassula viridis». Global Plants.
* ↑ «Crassula viridis (S.Watson) M.Bywater & Wickens». Hortipedia.
* ↑ «Tillaea viridis S.Watso». International Plant Names Index.
# Tillandsia bergeri

Tillandsia bergeri és una espècie de planta epífita del gènere Tillandsia. És planta nativa del Brasil i és una planta ornamental.

## Cultivars

* Tillandsia 'Bergos'
* Tillandsia 'Bob Whitman'

## Referències

* Bromeliaceae da Mata Atlântica Brasileira Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine. retrieved 22 October 2009
* BSI Cultivar Registry Arxivat 2009-12-02 a Wayback Machine. Retrieved 11 October 2009
# Teòdot Hemioli

Teòdot Hemioli (grec antic: Θεóδοτος Ἡμιόλιος, llatí: Theodotus Hemiolius) fou un general selèucida que portava el seu malnom segurament per la seva gran alçada.
Antíoc III el Gran el va enviar l'any 222 aC junt amb Xenó, contra el sàtrapa rebel Moló de Mèdia. Teodot i Xenó no van aconseguir dominar la revolta, i encara que van dominar les ciutats van haver de deixar a Moló la resta del país, segons diu Polibi. Després de la derrota final de Moló pel mateix Antíoc, Teodot va ser seleccionat pel rei per a prendre el comandament de Celesíria mentre ell mateix anava a reduir la ciutat de Selèucia de Piera. Sobre el que va fer Teòdot a Celesíria no hi ha informació, però el 219 aC apareix servint directament a les ordes del rei i jugant un paper destacat en la batalla contra el general Nicolau d'Etòlia, un dels generals de Ptolemeu IV Filopàtor, prop de Porphyreon, i després al setge de Rabbath Ammon (Rabbatamana); en ambdues ocasions la direcció de la batalla la va tenir Teòdot juntament amb un altre general de nom Nicarc, amb el qual també va compartir comandament en la decisiva batalla de Ràfia el 217 aC. Després de la derrota selèucida Antíoc el va nomenar un dels ambaixadors enviats a Ptolemeu per negociar la pau.

## Referències

* ↑ 4.Theodotus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1072
# Teòdoc

Teòdoc (Theodocus, Θεόδοκος) fou un metge grec al servei del general Hadjadj ben Yusuf el general del califa Abd-al-Màlik ibn Marwan. Tenia el nom àrab de Tíádúk del que deriva la versió grega del nom.
Es diu que va tenir nombrosos deixebles i que molts van ser eminents. Probablement és el mateix esmentat com a Tiaducus a la versió llatina de Ar-Razí (Cont. 3.2, p. 53 ed. 1506,) i Tiaduk en la traducció alemanya feta per Sontheimer de Ibn al-Baytar. La seva vida apareix també a l'obra de Ibn Abi Osaibiah.

## Referències

* ↑ Maxwell Gunn, William. «Theo'docus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# İstanbul Open

El Torneig d'Istanbul, conegut oficialment com a İstanbul Open, és una competició tennística professional que es disputa sobre terra batuda al Garanti Koza Arena d'Istanbul, Turquia. Pertany a les sèries 250 del circuit ATP masculí i serveix de preparació pel Roland Garros.
La darrera edició del torneig es va disputar l'any 2018, ja que es va cancel·lar sense ser substituït per cap altre torneig.

## Palmarès
### Individual masculí

| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| 2018 | Taro Daniel | Malek Jaziri | 7−6(4), 6−4 |
| 2017 | Marin Čilić | Milos Raonic | 7−6(3), 6−3 |
| 2016 | Diego Schwartzman | Grigor Dimitrov | 6−7(5), 7−6(4), 6−0 |
| 2015 | Roger Federer | Pablo Cuevas | 6−3, 7−6(11) |

### Dobles masculins

| Any | Campions | Finalistes | Resultat |
| 2018 | Dominic Inglot Robert Lindstedt | Ben McLachlan Nicholas Monroe | 3−6, 6−3, [10−8] |
| 2017 | Roman Jebavý Jiří Veselý | Tuna Altuna Alessandro Motti | 6−0, 6−0 |
| 2016 | Flavio Cipolla Dudi Sela | Andrés Molteni Diego Schwartzman | 6−3, 5−7, [10−7] |
| 2015 | Radu Albot Dušan Lajović | Robert Lindstedt Jürgen Melzer | 6−4, 7−6(2) |

## Referències

* ↑ Gatto, Luigi. «ATP 2019 Calendar released: Istanbul is not there!» (en anglès). TennisWorldUSA.org, 31-01-2018.

## Enllaços externs

* Web oficial (turc) (anglès)
* Perfil del torneig a l'ATP (anglès)
Istanbul :
2015
2016
2017
2018 :
# The Sea Gull

The Sea Gull és una pel·lícula britànico-estatunidenca dirigida per Sidney Lumet, estrenada el 1969.

## Argument

El drama The Sea Gull és una adaptació de l'obra de teatre La gavina d'Anton Txékhov. La història té lloc a la Rússia rural durant l'última part del segle xix. Una actriu envellida, Arkidana visita a l'estiu al seu germà Sorin i al fill Konstantin en una propietat del camp. En una ocasió porta amb ella a Trigorin, un novel·lista reeixit. Nina, una noia lliure i innocent en una propietat veïna, s'enamora de Trigorin.

## Repartiment

* James Mason: Trigorin, un escribà
* Vanessa Redgrave: Nina, la seva filla
* Simone Signoret: Arkadina, una actriu
* David Warner: Konstantin Treplev, el fill de l'actriu
* Harry Andrews: Sorin, el seu germà
* Denholm Elliott: Dorn, un metge
* Eileen Herlie: Polina
* Alfred Lynch: Medvedenko, un mestre
* Ronald Radd: Shamraev, intendent
* Kathleen Widdoes: Masha, la seva filla
# Torneig Comte de Godó 1993

El Trofeu Comte de Godó 1993 és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries Championship Series de l'ATP. La 41a edició del torneig es va celebrar entre el 3 i l'11 d'abril de 1993 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Agassi | 6 | 7 | |
| 16 | J. Sánchez | 3 | 6² | | 1 | A. Agassi | 3 | 1 | |
| | R. Gilbert | 4 | 3 | | 7 | S. Bruguera | 6 | 6 | |
| 7 | S. Bruguera | 6 | 6 | | | | | | | 7 | S. Bruguera | 6 | 4 | 6 |
| 3 | M. Stich | 6 | 3 | 3 | | | | | | | M. Gustafsson | 0 | 6 | 4 |
| WC | I. Kàfelnikov | 4 | 6 | 6 | WC | I. Kàfelnikov | 4 | 3 | | | | | | |
| | M. Gustafsson | 0 | 6 | 7 | | M. Gustafsson | 6 | 6 | | | | | | |
| 5 | C. Costa | 6 | 2 | 5 | | | | | | | | | | | 7 | S. Bruguera | 7 | 3 | 5 | 4 |
| 6 | T. Muster | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | 9 | A. Medvèdev | 6$^7$ | 6 | 7 | 6 |
| | R. Furlan | 5 | 2 | | 6 | T. Muster | 6 | 3 | 6 | | | | | |
| 13 | J. Arrese | 4 | 2 | | 4 | R. Krajicek | 4 | 6 | 3 | | | | | |
| 4 | R. Krajicek | 6 | 6 | | | | | | | 6 | T. Muster | 4 | 3 | |
| 8 | K. Nováček | 2 | 2 | | | | | | | 9 | A. Medvèdev | 6 | 6 | |
| 9 | A. Medvèdev | 6 | 6 | | 9 | A. Medvèdev | 7 | 6 | | | | | | |
| Q | F. Dewulf | 3 | 1 | | 2 | I. Lendl | 6⁵ | 2 | |
| 2 | I. Lendl | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Danie Visser Laurie Warder | 5 | 3 |
| | Mark Koevermans Richard Krajicek | 7 | 6 | | Mark Koevermans Richard Krajicek | 5 | 2 |
| | Magnus Gustafsson Javier Sánchez | 0 | 4 | 5 | Sergio Casal Emilio Sánchez | 7 | 6 |
| 5 | Sergio Casal Emilio Sánchez | 6 | 6 | | | | | 5 | Sergio Casal Emilio Sánchez | 6 | 1 |
| 6 | Shelby Cannon Scott Melville | 6 | 7 | | | | | 6 | Shelby Cannon Scott Melville | 7 | 6 |
| | Ievgueni Kàfelnikov Andrí Medvèdev | 3 | 5 | 6 | Shelby Cannon Scott Melville | 7 | 7 |
| | Stefan Kruger Piet Norval | 3 | 5 | 2 | Steve DeVries David Macpherson | 6 | 6 |
| 2 | Steve DeVries David Macpherson | 6 | 7 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí
* Quadre dobles masculins
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Tapacul gros de capell

El tapacul gros de capell (Pteroptochos tarnii) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos densos i espesures de bambú del sud de Xile des del centre de Bío-Bío cap al sud fins Magallanes i sud-oest de l'Argentina des de Neuquén fins Santa Cruz.

## Referències

* ↑ «Tapacul gros de capell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Torre dels Donceles (Còrdova)

La Torre dels Donceles va ser una torre situada en l'entrada est de Còrdova (Espanya), a la plaça de la Magdalena, al costat de la també desapareguda Porta d'Andújar.

## Història

Era una de les alcaidies de Còrdova i devia el seu títol a estar guardada per la part més jove de l'exèrcit cristià i servir després de reclusió als fills dels nobles cordovesos que cometien alguna falta. Els nous alcaides prestaven en ella el seu jurament estant vint-i-quatre hores abans en una de les dues petites habitacions que formava, sense comunicació amb cap persona. Per consegüent allí va estar complint aquella obligació el famós Diego Fernández de Còrdova, que va prendre al Rei Chico de Granada.
Molt descurada des de poc després de la conquesta, en 8 de març de 1557 es va enfonsar una de les torres que estava en terreny avui dins de la placeta. Llavors es reedificà aquella part de muralla i va variar la porta enfront del carrer dels Muñices, donant-li també una forma gòtica tancant-la el 1836, quan la invasió del còlera, i així va romandre fins a la seva demolició.

## Arquitectura

Formava dues torres completament iguals unides per un arc, donant-les comunicació en la part alta i tenint a sota una de les portes de la ciutat.

## Referències

* ↑ «La torre de los Donceles». Diario Córdoba, 12-02-2019.
* 1 2 Ramírez de Arellano, Teodomiro. Paseos por Córdoba (en castellà). Córdoba: D. Rafael Arroyo, 1873, 1875, 1877.
# Torre des Moros

La Torre des Moros és un edifici del municipi de Tossa de Mar (Selva). Es tracta d'un petit edifici de planta circular i de dues plantes situat sobre les penyes més altes del puig de Can Magí. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És fet de pedra, sobre d'un petit terraplè, i arrebossat. Consta d'una entrada elevada i dos nivells d'espitlleres, obertures petites i quatre barbacanes i una terrassa al pis superior. Les seves mides aproximades són de 8 metres d'alçada per 6 d'amplada. Se'n diferencien dos nivells. El primer, a més de la porta, conté dotze obertures d'espitllera marcades a l'exterior amb tres peces ceràmiques. Dues marquen l'escletxa i la tercera fa de llinda. L'altre nivell té quatre obertures grans que estaven emmarcades per peces ceràmiques que sobresortien, actualment restaurades. Aquestes obertures feien possiblement la funció de balcons per permetre al vigilant una millor visibilitat. Originalment, tant l'interior com l'exterior estava arrebossat. La porta d'entrada estava al primer pis i aquest estava dotat d'un empostissat de fusta, espitlleres i barbacanes amb llindes de fusta.

## Història

La seva construcció es remunta al segle xvi, arran de repetides incursions de la pirateria del Mediterrani. Possiblement fou construïda en època del rei Felip II (1527-1598), ja que va expedir un decret reial amb motiu d'augmentar la construcció de torres de guaita contra la pirateria. Generalment aquest tipus de torres es podien comunicar entre elles, com és el cas de la torre del far de la Vila Vella, la torre d'Agulla Pola o les restes de la Torre del Gorg Gitano. Aquesta torre vigilava el pla on s'estén la Tossa moderna i els camins que, a través dels boscos, condueixen a les cales on solien desembarcar els sarraïns.
La torre fou abandonada a finals del segle xviii. Cap a finals del segle xix el mal temps i un llamp van esberlar-la pel costat de ponent i s'anà enrunant fins que fou restaurada el 1997. Aquesta restauració ha recuperat i consolidat la torre i ha reconstruït les barbacanes. S'han aixecat i consolidat les parets, se li ha posat coberta, s'han fet accessos metàl·lics, s'ha il·luminat i s'ha restringit el seu accés interior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Torre des Moros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Togaviridae

Togaviridae és una família de virus del tipus ARN monocatenari +. Inicialment estaven classificats dins el que ara es coneix com la família Flaviviridae dins del gènere Alphavirus. Causa entre altres la malaltia de la rosa o rubèola (virus Rubella). Aquesta malaltia es va identificar com una malaltia separada, no com un símptoma, a principi del segle xix i a partir de 1969 es disposa d'una vacuna per a ella.

## Gèneres

* Gènere Alphavirus; espècie tipus: Sindbis virus, Eastern equine encephalitis virus, Western equine encephalitis virus, Venezuelan equine encephalitis virus, Ross River virus, O'nyong'nyong virus
* Gènere Rubivirus; espècie tipus: Rubella virus

## Referències

* Stanford University
* Murray, et al., Medical Microbiology, 5th Edition, Philadelphia, Elsevier Mosby 2005 ISBN 0-323-03325-3

## Enllaços externs

* Togaviridae Genomes Arxivat 2016-01-23 a Wayback Machine. database search results from the Viral Bioinformatics Resource Center
* Viralzone: Togaviridae
# Timàlia collpintada

La timàlia collpintada (Stachyris strialata) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc i matolls a les muntanyes del sud de la Xina, al sud de Yunnan, Kwangsi i Hainan, nord-est i sud de Myanmar, nord-oest de Tailàndia, nord de Laos, nord del Vietnam, a Tonkin i nord d'Annam, i oest i nord-est de Sumatra.

## Referències

* ↑ «Timàlia collpintada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Timàlia daurada

La timàlia daurada (Cyanoderma chrysaeum) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa dels boscos i zones arbustives i bambú, a les muntanyes, al nord de l'Índia, Myanmar, sud de la Xina, Tailàndia, nord d'Indoxina, la península Malaia i Sumatra. Sumatra

## Referències

* ↑ «Timàlia daurada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Torre a l'avinguda Àngel Guimerà, 230 (Cardedeu)

La Torre a l'avinguda Àngel Guimerà, 230 és una obra noucentista de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tipologia ciutat-jardí amb un petit tancat d'obra i reixa. L'estructura de l'edifici està formada per cos cossos superposats: l'un allargat rectangular més alt i l'altre quadrat més baix. Consta de planta baixa i dos pisos i golfes. Sobresurt, dins d'una simplicitat de línies (llindes planes, façanes planes i sense ornamentació), un capcer regust barroc acadèmic. La coberta és a dues vessants. Una part de la casa, la part de l'entrada i la del darrere, està en remodelació i sembla no seguir, en grans trets, la construcció original.

## Història

L'interès arquitectònic deriva de l'aparença de fortificació que l'hi donen els volums plans i la seva alçada. L'edifici s'inscriu dins d'una tendència arquitectònica que discrepa del modernisme i evolucionen cap a un classicisme més rígid, d'acord amb els gustos de la burgesia catalana que l'adoptava per les ciutats-jardí de segona residencia. El constructor que l'impulsà fou Ignasi Agustí, al llarg dels anys 20 i 30 del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Torre a l'avinguda Àngel Guimerà, 230». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Tractat de Neuilly

El Tractat de Neuilly-sur-Seine fou firmat a la ciutat de Neuilly-sur-Seine, als afores de París, el dia 27 de novembre de 1919 entre els representants de Bulgària i de les potències vencedores de la Primera Guerra Mundial.
El Tractat consagrà el retorn de Bulgària a les fronteres de 1914 i a diverses cessions territoris en favor dels seus estats limítrofs. Així, hagué de cedir a Grècia la regió de la Tràcia Oriental amb la ciutat de Xanthi, a Iugoslàvia un seguit d'enclavaments fronterers a l'oest del país i part de la regió de Dobrudja a Romania. El tractat també consolidà la reducció de l'exèrcit búlgar als 20.000 soldats i al pagament de 400 milions en concepte de compensacions de guerra.
A Bulgària el resultat del tractat fou conegut popularment com la Segona Catàstrofe Nacional. Malgrat els canvis que el Tractat significà per a Bulgària fou l'únic estat perdedor de la Primera Guerra Mundial que mantingué la monarquia com a forma d'estat.
Durant la Segona Guerra Mundial, els búlgars reocuparen part dels territoris perduts després de la Primera Guerra Mundial gràcies a l'aliança que mantingueren amb els alemanys, territoris que hagué de retornar el 1945.

## Referències

* ↑ «Tractat de Neuilly». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# To hrima - Mia mythologia tou Skotous

To hrima - Mia mythologia tou Skotous (grec: Το χρήμα - Μια μυθολογία του Σκότους, Diners, una mitologia de la foscor) és una pel·lícula grega d’animació del 1998 dirigida pel director, escriptor i productor grec Vassílis Mazoménos. La pel·lícula és el primer llargmetratge europeu d'animació en 3D i tracta de l'influència de la riquesa sobre la humanitat. El 2015 el crític de cinema de The Hindu Naman Ramachandran, lso va anomenar "[l]a pel·lícula grega que és més rellevant avui en dia..."

## Argument

Una figura semblant a Crist explora la degeneració de la societat causada pel culte a la riquesa.

## Producció

Va ser el primer llargmetratge europeu d'animació 3D. Aquest va ser el tercer llargmetratge de Mazomenos, però abans havia treballat amb imatges generades per ordinador a El triomf del temps, tot i que aquestes eren bidimensionals.

## Recepció

Vrasidas Karalis va escriure a A History of Greek Cinema:
| « | tVassilis Mazomenos va estrenar la seva fascinant i terrorífica fantasmagoria apocalíptica To hrima - Mia mythologia tou Skotous l'any 1998. Un assaig visual sobre l'impacte dels diners en la humanitat, és una pel·lícula que mereix més atenció i que demostra el potencial de les noves tecnologies en la creació d'un nou tipus de llenguatge cinematogràfic. Amb aquesta pel·lícula, Mazomenos va crear una trilogia d'assaigs filosòfics mitjançant experiments visuals. | » |
| — Vrasidas Karalis. A History of Greek Cinema, p. 257. |||
Part de la trilogia cinematogràfica sobre la fi d'Occident, que va ser presentada i premiada a la retrospectiva del 2001 al Fantasporto.

## Premis

1998: Premis Estats del Cinema Grec (Segon premi de documental o pel·lícula d'animació atorgat a pel·lícula d'animació) - Guanyador
1999: European Fantasy Award (Premi George Melies) - Nominated
1999: Fantasporto Premi Especial del Jurat - Co-guanyador
1999: XXXII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya: Premi Anima’t

## Referències

* ↑ «The profile of the Greek director - producer Vassilis Mazomenos». European Film Academy. Arxivat de l'original el 2020-09-16. [Consulta: 16 setembre 2020].
* 1 2 3 «Greek History Made Cinema». Greece & Servia Bilateral Trade & Regional Synegy 2016, pàg. 39. ISSN: 1451-7833.
* ↑ «It's all Greek to me». The Hindu, 11-07-2015.
* ↑ «The first ever European feature film using 3D animation». OZON, 26-07-2018. Arxivat de l'original el 2020-07-01. [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ Vrasidas Karalis, A History of Greek Cinema (Continuum International, 2012), p. 257.
* ↑ Fantasporto Arxivat 2015-09-11 a Wayback Machine. awards
* ↑ «Βραβεία του Διεθνούς Φεστιβάλ Κινηματογράφου» (en grec). Festival Internacional de Cinema de Tessalònica. Arxivat de l'original el 2014-01-05. [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ «FANTASPORTO & Prémios Carreira» (en portuguès). Fantasporto. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ El filme japonés “Ringu” apea a “The Blair witch project” como ganador de Sitges’99, La Vanguardia, 17 d'octubre de 1999
# Toumliline

Toumliline (àrab تومليلين) és una comuna rural de la província de Taroudant de la regió de Souss-Massa. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.131 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Torre KXTV/KOVR

La Torre de telecomunicacions KVLY-TV és una antena de televisió de la cadena NBC que es troba a l'estat de Dakota del Nord, Estats Units. És també usada per l'estació de ràdio de Fargo per al Canal 11 d'aquesta ciutat. Amb 624.5 m d'alçada, és una de les estructures més altes del món (superada pel Burj Khalifa, el Tokyo Skytree i la Shanghai Tower), i la més alta suportada per cables. Va ser aclamada com l'estructura artificial més alta del món des del dia que va acabar la construcció, el 13 d'agost del 1963.
En 1974 la torre KVLY-TV va ser superada per la torre de ràdio de Varsòvia, a Polònia. Però el 8 d'agost de 1991 la torre de Varsòvia es va esfondrar totalment, cosa que la KVLY-TV es va convertir novament en l'estructura suportada per cables més alta del planeta.

## Vegeu també

* Burj Khalifa
* Tokyo Skytree
* Shanghai Tower
* Antena de televisió
* Cable d'acer
# Torremayor

Torremayor és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. La vila és al marge dret del riu Guadiana, entre els turons del Presidio i del Prelado, banyada pels seus afluents Làcara i Lacarón. Pertany a la comarca Tierras de Mèrida-Vegas Bajas i al partit judicial de Montijo.
Els resultats a les eleccions municipals del 2011 foren:
Resultats electorals - Torremayor, 2011 :
| Candidatura | Candidatura | Cap de llista | Vots | Regidors | % vots |
| | Izquierda Unida - Verds - Socialistes Independents d'Extremadura | Manuel Estribio Sánchez | 279 | 4 | 39,69 |
| | Partit Socialista Obrer Espanyol | Maria Dolores Rodríguez Tabares | 228 | 3 | 32,43 |
| | Partit Popular | Fernando Pinilla Coco | 114 | 1 | 16,22 |
| | Regionalistes (PREX-CREX) | Adolfo Fernández Dorado | 76 | 1 | 10,81 |
| | vots nuls | | 22 | | 3,03 |
| | vot en blanc | | 6 | | 0,85 |
| Total | Total | 725 | 725 | 9 | 100 |

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «Alcaldes elecciones municipales 2011» (en castellà). Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 10 setembre 2011].
# Tossal del Comptador

El Tossal del Comptador és una muntanya de 1.523,8 metres que es troba a l'antic municipi ribagorçà d'Espluga de Serra, ara del terme de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà. Es troba dins de l'enclavament d'Enrens i Trepadús.
El Tossal del Comptador és un contrafort meridional de la Faiada, que es troba just al nord seu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya