OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Raimundo Ferreira Ramos Júnior

Raimundo Ferreira Ramos Júnior, conegut com a Júnior Baiano, (14 de març de 1970) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1998.

## Referències

* ↑ «Júnior Baiano». worldfootball.net. [Consulta: 22 desembre 2010].
* ↑ Martin, Andrew «Samba beatings ruining game». The Independent [Londres], 18-09-1996 [Consulta: 19 febrer 2012].
* ↑ «Júnior Baiano». FIFA. Arxivat de l'original el 2 d’agost 2015. [Consulta: 22 desembre 2010].
* ↑ Raimundo Ferreira Ramos Júnior a National-Football-Teams.com (anglès)
# Collepardo

Collepardo és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 70 km a l'est de Roma i a uns 15 km al nord de Frosinone.
Collepardo limita amb els municipis d'Alatri, Veroli i Vico nel Lazio.
A 1 de gener de 2019 tenia 931 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Vot aprovatori

El vot aprovatori és un sistema de votació emprat en eleccions, en el qual cada votant pot escollir tants candidats (o tan pocs) com vulgui. S'utilitza habitualment per a eleccions d'un sol guanyador. També pot ser aplicat, però, per a múltiples guanyadors; de tota manera, la votació per a l'elecció de múltiples guanyadors té propietats matemàtiques molt diferents. El vot aprovatori és una forma simple de vot ponderat, en el qual la ponderació que els votants poden expressar és extremadament limitada: acceptar o no acceptar una opció. El vot aprovatori és comparable al sufragi directe o escrutini uninominal majoritari, sense la norma que descarta votacions amb els vots sobrers.
El terme "vot aprovatori" va ser encunyat per Robert J. Weber el 1976, però no començà a popularitzar-se fins al 1977 i aparegué per primer cop en una publicació l'any 1978, de la mà del politòleg Steven Brams i el matemàtic Peter Fishburn. El vot aprovatori és emprat per escollir el Secretari General de les Nacions Unides, i variacions d'aquest sistema de votació han estat utilitzades històricament a la República de Venècia durant el segle xiii, i en les eleccions parlamentàries d'Anglaterra durant el segle xix.
# Albion (Washington)

Albion és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 616 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Albion tenia 616 habitants, 274 habitatges, i 166 famílies. La densitat de població era de 642,8 habitants per km².
Dels 274 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,8% tenia menys de 18 anys, un 12,3% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.179 $ i la renda mediana per família de 45.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 23.828 $. La renda per capita de la població era de 19.567 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Albion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Albion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
Viccionari
# Retroil·luminació

La retroil·luminació és una tècnica d'il·luminació pel darrere permetent a les pantalles, sobretot aquelles de cristall líquid (LCD), gràcies a una font de llum difusa integrada, de millorar el contrast de la visualització i d'assegurar així una bona llegibilitat, fins i tot en un lloc fosc o mal il·luminat.
# Cutia

Cutia és un gènere d'aus paseriformes de la família dels leiotríquids. Els seus membres es troben en els boscos del sud i sud-est d'Àsia. El nom del gènere deriva del terme nepalès khatya o khutya que és el nom local per a l'espècie tipus, la cutia nepalesa.
Originalment, aquest gènere contenia una sola espècie, C. nipalensis, però actualment en conté dos:
* Cutia nipalensis - cútia de l'Himàlaia;
* Cutia legalleni - cútia del Vietnam.

## Referències

* ↑ Collar, N.J. & Robson, Craig (2007): Family Timaliidae (Babblers). In: del Hoyo, Josep; Elliott, Andrew & Christie, D.A. (eds.): Handbook of Birds of the World, Volume 12 (Picathartes to Tits and Chickadees): 70-291. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Pittie, Aasheesh (2004): A dictionary of scientific bird names originating from the Indian region. Buceros: ENVIS Newsletter Avian Ecology & Inland Wetlands 9(2): 1-30.
* ↑ «Laughingthrushes and allies». World Bird List Version 8.1. International Ornithologists' Union, 2018. [Consulta: 10 juny 2018].
# Joan VIII d'Harcourt

Joan VIII d'Harcourt (9 d'abril de 1396 - Verneuil, 17 d'agost de 1424), va ser comte titular d'Aumale, d'Harcourt i de Mortain. Aquestos territoris estaven ocupats (des de 1418) pels anglesos i encara que el comte titular d'Harcourt i Aumales era el pare, va portar els dos títols de 1418 a 1423; a més de 1423 a 1424 va portar el títol de comte de Mortain que el rei li va donar tot i estar també ocupat pels anglesos des de 1418; va posseir tanmateix algunes senyories.
Era el fill de Joan VII d'Harcourt, comte d'Harcourt i d'Aumale (mort el 1452), i de Maria d'Alençon, princesa de la sang.
Va participar en la batalla d'Azincourt el 1415. El 1417, fou nomenat tinent i capità general de Normandia, capità de la ciutat i castell de Rouen. Va derrotar els anglesos a la batalla de la Brossinière. El 1418 els anglesos van ocupar Hartcourt, Aumale i Mortain; en aquesta van nomenar un nou comte (Eduard el 1418, i després altres); el comte legítim era Lluís VII de Baviera-Ingolstadt però degut al seu abandó, el 1423 el rei de França el va donar a Joan VIII. Va lliurar la batalla de Verneuil en la que va morir el 17 d'agost de 1424.
No tenint hereu legítim, el seu càrrec de capità del Mont Saint-Michel, el comtat d'Aumale va passar a la seva tia Maria i el de Mortain van passar al seu cosí Joan d'Orléans, comte de Dunois, company de Joana d'Arc, casat amb una altra Maria d'Harcourt (de la branca de Montgommery). Una altra tia, Joana d'Harcourt (casada el 1414 a Joan III de Rieux, senyor de Rochefort), va agafar el títol de comtessa d'Harcourt, que la germana Maria també reclamava (es veu que sense prou força perquè era purament un títol nominal en estar sota ocupació anglesa) però que Joana es va acabar quedant.
Fou el pare natural de Lluís II d'Harcourt (1424-1479), bisbe de Besiers (1451), arquebisbe de Narbona (1451), bisbe de Bayeux (1460) i patriarca de Jerusalem (1460-79), fill de Margarida de Preullay, vescomtessa de Dreux.
Joan VIII d'Harcourt fou inhumat el 1424 a la Saussaie.

## Referències

* Gilles-André de La Roque, Histoire généalogique de la maison de Harcourt, 1662
* Dom Lenoir, Preuves généalogiques et historiques de la Maison d'Harcourt, 1907
* Georges Martin, Histoire et Généalogie de la Maison d'Harcourt, 1994
* Dictionnaire de biographie française, 1989
# Colles

* Aquest article tracta sobre els turons planetaris. Vegeu-ne altres significats a «colla».
En astrogeologia, collis (plural colles, abr. CO) és una paraula llatina que significa «turó» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un tret planetari superficial consistent en una agrupació de petits turons o pujols. El terme en singular (collis) no s'utilitza. És un terme regulat per la Unió Astronòmica Internacional que, en el cas de Venus, li assigna noms de deesses del mar. En són exemples Cydonia Colles a Mart, o Asherat Colles a Venus (a partir de la deessa del mar fenícia).

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
Viccionari
# 28 de l'Àguila

28 de l'Àguila (28 Aquilae) és una estrella de la constel·lació de l'Àguila. Té una magnitud aparent de 5,53. Sembla que és un sistema triple, variable del tipus δ Scuti.

## Referències

* ↑ Anne Cowley «MK spectral types for some bright F stars» (en anglès). Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 01-02-1974, pàg. 70–73. DOI: 10.1086/129562.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 Ulrike Heiter «Giants in the local region». Astronomical Journal, 6, 01-06-2007, pàg. 2464–2486. DOI: 10.1086/513194.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars in the northern hemisphere. II. Measurement of v sin i» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 3, 01-10-2002, pàg. 897-911. DOI: 10.1051/0004-6361:20020943.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ Jonathan Gagné «Fundamental Properties of Co-moving Stars Observed by Gaia». Astronomical Journal, 4, 12-03-2018, pàg. 149. DOI: 10.3847/1538-3881/AAAEBE.
# Decidibilitat

En metalògica, la decidibilitat és una propietat dels sistemes formals quan, per a qualsevulla fórmula en el llenguatge del sistema, existeix un mètode efectiu per determinar si aquesta fórmula pertany o no al conjunt de les veritats del sistema. Per exemple, la lògica proposicional és decidible, perquè existeix un algoritme (taula de veritat) que en un nombre finit de passos pot decidir si la fórmula és vàlida o no.
Quan una fórmula no pot ser provada vertadera ni falsa, es diu que la fórmula és independent, i que per tant el sistema és no decidible. L'única manera d'incorporar una fórmula independent a les veritats del sistema és postulant-la com a axioma. Dos exemples molt importants de fórmules independents són l'axioma de l'elecció en la teoria de conjunts, i el cinquè postulat d'Euclides.

## Decidibilitat sintàctica

Un sistema formal és decidible sintàcticament si el conjunt de totes les fórmules vàlides en el sistema és decidible. És a dir, existeix un algoritme tal que per a cada fórmula del sistema és capaç de decidir en un nombre finit de passos i la fórmula és vàlida o no en el sistema.
La lògica de primer ordre és sintàcticament decidible si es limita a predicats amb un sol argument (monàdica). Si s'inclouen predicats amb dos o més arguments, no és decidible.
Tota teoria completa i recursivament enumerable és decidible sintàcticament. D'altra banda, tota teoria que inclogui aritmètica bàsica no és decidible sintàcticament.
# Ogniem i mieczem

Ogniem i mieczem (literalment Amb foc i amb sang) és una pel·lícula dramàtica polonesa del 1999 dirigida per Jerzy Hoffman. Està basada en la novel·la homònima de l'escriptor Henryk Sienkiewicz. Malgrat que la novel·la original és la primera part d'una trilogia, la pel·lícula és l'última part de la versió de Hofman de la trilogia, després de Potop (1974) i Pan Wołodyjowski (1969). Això pot ser degut a la tensió política que va poder sorgir entre la República Popular de Polònia i l'RSS d'Ucraïna en portar al cinema una pel·lícula que tractava un tema amb tantes connotacions polítiques sobre la relació entre Polònia i Ucraïna.

## Argument

La història té lloc en terres ucraïneses de la Confederació de Polònia i Lituània durant el segle xvii durant la Rebel·lió de Khmelnitski. El cavaller polonès Skrzetuski i el cosac Bohum s'enamoren de la mateixa dona, Helena. Llur rivalitat es desenvolupa amb el rerefons de la rebel·lió cosaca encapçalada per Bohdan Khmelnitski amb l'objectiu de recuperar el control de la terra que aleshores estava sota control de la noblesa polonesa.
# Config.sys

Config.sys és l'arxiu principal de configuració en els sistemes operatius MS-DOS i OS/2 (Sistema operatiu d'IBM que pretenia ser el successor de MS-DOS). Aquest arxiu conté instruccions necessàries per a iniciar o configurar tot el sistema. Després de processar el fitxer config.sys, s'executa i es carrega la consola, des de la qual es pot executar l'arxiu autoexec.bat.
# 28a Mostra Internacional de Cinema de Venècia

La 28a Mostra Internacional de Cinema de Venècia va tenir lloc del 26 d'agost al 8 de setembre de 1967.

## Jurat

* Alberto Moravia (Itàlia) (president)
* Carlos Fuentes (Mèxic)
* Juan Goytisolo (Espanya)
* Erwin Leiser (Alemanya Oriental)
* Violette Morin (França)
* Susan Sontag (EUA)
* Rostislav Iurenev (URSS)

## Pel·lícules en competició

| Títol original | Director(s) | País de producció |
| Lo straniero | Luchino Visconti | Itàlia |
| Dutchman | Anthony Harvey | Regne Unit |
| La Cina è vicina | Marco Bellocchio | Itàlia |
| La Chinoise | Jean-Luc Godard | França |
| Belle de jour | Luis Buñuel | Espanya |
| Útószezon | Zoltán Fábri | Hongria |
| Mahlzeiten | Edgar Reitz | Alemanya |
| Jutro | Mladomir Puriša Đorđević | Iugoslàvia |
| Our Mother's House | Jack Clayton | Regne Unit |
| Edipo re | Pier Paolo Pasolini | Itàlia |

## Premis

* Lleó d'Or:
** Belle de jour (Luis Buñuel)
* Premi Especial del Jurat:
** La Chinoise (Jean-Luc Godard)
** La Cina è vicina (Marco Bellocchio)
* Copa Volpi:
** Millor Actor - Ljubiša Samardžić (Jutro)
** Millor Actriu - Shirley Knight (Dutchman)
* Millor primer treball
** Mahlzeiten (Edgar Reitz)
* Millor curtmetratge
** From One to Eight (Hristo Kovachev)
* Premi FIPRESCI
** La Cina è vicina (Marco Bellocchio)
** Hairyō tsuma shimatsu (Masaki Kobayashi)
* Premi OCIC
** O Salto (Christian de Chalonge)
* Premi Pasinetti
** Belle de jour (Luis Buñuel)
** Seccions paral·leles - Mouchette (Robert Bresson)
* Timó Daurat
** Il padre di famiglia (Nanni Loy)

## Referències

* ↑ «The 1960s». Arxivat de l'original el 24 de setembre 2020. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «Juries for the 1960s». Arxivat de l'original el 2 de setembre 2012. [Consulta: 7 octubre 2013].

## Enllaços externs

* 28a Mostra Internacional de Cinema de Venècia - Lloc web oficial
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1967 a IMDb
* Premis del Festival de Cinema de Venècia 1967 a Filmaffinity
# Gran Barrera CfA2

La Gran Barrera o, més específicament Gran Barrera CfA2, és la segona major estructura coneguda de l'univers després de la Gran Barrera Sloan. És una agrupació formada per galàxies, situada a uns 200 milions d'anys llum. Les seves dimensions són superiors a 500 milions d'anys llum de llargada, 300 milions d'anys llum d'amplada i només 15 milions d'anys llum de gruix. Fou descoberta el 1989 per Margaret Geller i John Huchra a partir d'un estudi de dades de desplaçament cap al roig. De tota manera, no se sap quants anys llum més s'estén la Gran Barrera, ja que les concentracions de pols i gas de la nostra Via Làctia ens impedeixen determinar si encara és més llarga.
L'origen de la Gran Barrera ens és actualment desconegut, però les hipòtesis actuals teoritzen que estructures d'aquest tipus es poden formar seguint "cordes" de matèria fosca en forma de teranyina. És possible que sigui la matèria fosca la que determini l'estructura a gran escala de l'univers. La matèria fosca atrau gravitatòriament la matèria normal i és aquesta matèria normal que observem la que forma les llargues i estretes barreres dels supercúmuls galàctics.

## Enllaços externs

* Sloan Digital Sky Survey

## Referències

* ↑ GELLER, MARGARET J.; JOHN P. HUCHRA «Mapping the Universe». Science, 246, 4932, 17-11-1989, pàg. 897–903. Bibcode: 1989Sci...246..897G. DOI: 10.1126/science.246.4932.897. PMID: 17812575 [Consulta: 3 maig 2011].
# Lintisita

La lintisita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per la seva composició química.

## Característiques

La lintisita és un silicat de fórmula química LiNa₃Ti₂(Si₂O₆)₂O₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1989. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lintisita pertany a «09.DB - Inosilicats amb 2 cadenes senzilles periòdiques, Si₂O₆; minerals relacionats amb el piroxens» juntament amb els següents minerals: balifolita, carfolita, ferrocarfolita, magnesiocarfolita, potassiccarfolita, vanadiocarfolita, lorenzenita, punkaruaivita, eliseevita, kukisvumita, manganokukisvumita, vinogradovita, paravinogradovita, nchwaningita, plancheïta, shattuckita, aerinita i capranicaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Al·luaiv, situat al districte de Lovozero (óblast de Múrmansk, Rússia). També ha estat descrita al proper mont Kedykverpakhk, així com a la pedrera Poudrette, al municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu (Quebec, Canadà). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lintisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 gener 2020].
# Deciats

Els deciats (en llatí deciates o deceates, en grec antic Δεκιῆται, però Δεκεάτιοι per Claudi Ptolemeu) eren un dels pobles lígurs de la Gàl·lia Narbonesa, a l'oest del riu Var. Tenien com a veïns per l'oest als oxibis, segons Plini el Vell. Claudi Ptolemeu diu que la seva ciutat principal i la capital era Antípolis (Antíbol), però si això era així en el seu temps no ho devia ser en època anterior, ja que aquesta ciutat era una colònia grega.
Polibi els fa lígurs i diu que, juntament amb els oxibis, van atacar Antípolis i Nicea (Niça) i els massaliotes van demanar ajut a Roma. Els romans va enviar uns comissionats que van arribar a Aegitna al territori dels oxibis. però els oxibis, que sabien que els romans els volien donar l'ordre d'aixecar el setge, van ferir a un dels comissionats provocant la intervenció de Roma. Van enviar al cònsol Quint Opimi amb un exèrcit que va derrotar els dos pobles i va donar part del seu territori a Massàlia l'any 154 aC.
Luci Anneu Flor diu que els deciats estaven en guerra amb els salis l'any 125 aC, cosa que va portar la intervenció del cònsol Marc Fulvi Flac, que els va derrotar. Titus Livi els inclou entre les tribus dels lígurs transalpins. Esteve de Bizanci, basant-se en l'autoritat d'Artemidor d'Efes, parla d'una ciutat anomenada Decietum (Δεκίητον) i dona al poble el nom de decietes (decietae). Pomponi Mela esmenta un oppidum Deciatum que no és Antípolis, ja que diu que era una ciutat diferent. La situació de Deciatum no es coneix.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Deciates». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r març 2021].
# Ognitita

L'ognitita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom del complex d'Ognit, a Rússia, la seva localitat tipus.

## Característiques

L'ognitita és un tel·lurur de fórmula química NiBiTe. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema trigonal. Estructuralment es troba relacionada amb la melonita, i químicament amb la tel·lurohauchecornita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de la Universitat de Florència, a Itàlia, amb el número de catàleg: 3292/i.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex d'Ognit, dins el districte d'Uda–Biryusa (óblast d'Irkutsk, Rússia), on es troba associada a minerals del subgrup de la serpentinita, així com a cromita i clinoclor. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ognitite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juliol 2021].
# Joan VIII

Joan VIII és el nom dels següents personatges:
* Papa Joan VIII (Roma, 820 - 882), Papa de l'Església catòlica des del 872 fins al 882
* Joan VIII d'Harcourt (1396 - 1424, Verneuil), comte titular d'Aumale, d'Harcourt i de Mortain
* Joan VIII d'Harcourt-Lorena (? - 1473), comte d'Harcourt, comte d'Aumale i baró d'Elbeuf de 1458 a 1473
* Joan VIII de Heinsberg (~1396 - 1459, Kuringen), príncep-bisbe de Lieja de 1456 fins al 1455
* Joan VIII Paleòleg (1390 - 1448), emperador romà d'Orient de Constantinoble (1425-1448)
* Joan VIII Xifilí, patriarca de Constantinoble de vers el 1064 al 1075, d'una noble família de Trebisonda
* Joan VIII (antipapa)
# Configni

Configni és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 60 km al nord de Roma i a uns 20 km a l'oest de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 581 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 25 gener 2020].
# Top-of-the-World

Top-of-the-World és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 330 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Top-of-the-World tenia 330 habitants, 130 habitatges, i 82 famílies La densitat de població era de 21,1 habitants/km².
Dels 130 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.731 $ i la renda mediana per família de 53.438 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.813 $ mentre que les dones 19.792 $. La renda per capita de la població era de 21.039 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Top-of-the-World». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Top-of-the-World». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.