OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teixidor gorjanegre

El teixidor gorjanegre (Ploceus nigrimentus) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes de la República de Congo i el centre d'Angola.

## Referències

* ↑ «Teixidor gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Loborika Favorit Team

L'equip Loborika Favorit Team (codi UCI: LOB) va ser un equip ciclista croat que va tenir categoria continental. Creat el 2008 va desaparèixer el 2012.

## Principals victòries

* Trofeu Zssdi: Tomislav Dančulović (2009)
* The Paths of King Nikola: Radoslav Rogina (2009)
* Trofeu internacional Bastianelli: Radoslav Rogina (2009), Kristijan Đurasek (2011)
* Gran Premi Betonexpressz 2000: Hrvoje Miholjević (2010)
* Volta al Marroc: Dean Podgornik (2010)
* Banja Luka-Belgrad II: Matija Kvasina (2011)
* Gran Premi Raiffeisen: Tomislav Dančulović (2011)
* Gran Premi Miskolc: Matija Kvasina (2011)
* Gran Premi Folignano: Kristijan Đurasek (2011)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participava en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2010 | 3r | Dean Podgornik (9è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 19è | Radoslav Rogina (27è) |
| 2010 | 12è | Radoslav Rogina (10è) |
| 2011 | 29è | Tomislav Dančulović (105è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 36è | Radoslav Rogina (72è) |
| 2010 | 45è | Radoslav Rogina (74è) |
| 2011 | 18è | Radoslav Rogina (43è) |
| 2012 | - | - |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Cottleville

Cottleville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2009 tenia 3.227 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cottleville tenia 1.928 habitants, 600 habitatges, i 526 famílies. La densitat de població era de 190,4 habitants per km².
Dels 600 habitatges en un 56% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,3% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 12,2% no eren unitats familiars. En el 8,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 38,8% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 3,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 74.200 $ i la renda mediana per família de 78.017 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.714 $ mentre que les dones 35.000 $. La renda per capita de la població era de 26.729 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cottleville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cottleville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Cotton (cràter)

Cotton és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 48,1 km de diàmetre. Porta el nom d'Eugénie Cotton (1881-1967), científica i activista pels drets de la dona francesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Cotton». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
Viccionari
# Conocarpus lancifolius

Conocarpus lancifolius, és una de les dues espècies del gènere Conocarpus, és un arbre dins la família Combretaceae i es planta nativa de les zones litorals i de ribera de Somàlia, Djibouti, i el Iemen. Es troba en tota la Banya d'Àfrica, la península aràbiga i Àsia meridional.
En l'idioma somalí s'anomena qalab; en àrab se'n diu damas. També es troba en els complexos residencials de Dubai.
La seva fusta és densa i adequada per a fer carbó vegetal. És farratge per a les cabres. Té alta tolerància a la sal i és una espècie pionera usada en reforestació. S'ha usat molt a Karachi per ornamentar les carreteres i com a pantalla.

## Referències

* Agroforestry in Kenya Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* IUCN Redlist of Threatened Species
* Bamburi Nature Trail
# Conocramboides

Conocramboides és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Stanisław Błeszyński el 1970. La seva única espècie, Conocramboides seychellellus, descrita per Thomas Bainbrigge Fletcher el 1910, es troba a Seychelles, Réunion i a Maurici. Les plantes alimentàries de les larves d'aquesta espècie són poàcies (Cynodon dactylon, Axonopus compressus, Digitaria didactyla i Zoysia matrella).

## Subspècies

* Conocramboides seychellellus seychellellus from Seychelles
* Conocramboides seychellellus emmerezellus (de Joannis, 1915) from La Réunion and Mauritius

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ Bleszynski 1970, "New Genera and Species of Tropical Crambinae (Studies on the Crambinae, Lepidoptera, Pyralidae, Part 48)". Tijdschrift voor Entomologie 113: 18
* ↑ De Prins, J; De Prins, W. «Conocramboides seychellellus (Fletcher T. B., 1910)» (en anglès). Afromoths, 2017.
* ↑ de Joannis, J. 1915. "Lépidoptères Hétérocères des Mascareignes et des Seychelles (Mission de M. P. Carié. 1910–1913)". - Annales de la Société Entomologique de France 84:1–18; pl. 1.
* ↑ Guillermet, C. 2009a. "Les Hétérocères, ou papillons de nuit, de l'île de La Réunion". Volume 3. Familles des Pyralidae et Crambidae. :1–552, pls. 1–11.

## Bibliografia

* Fletcher 1910. "Lepidoptera exclusive of the Tortricidae and Tineidae, with some remarks on their distribution and means of dispersal among the islands of the Indian Ocean". (The Percy Sladen Trust Expedition to the Indian Ocean in 1905). Transactions of the Linnean Society of London (2)Zool. 13(1):265–324; plate 17

## Enllaços externs

* Lépidoptères de La Réunion: picture of Conocramboides seychellellus (anglès)
# Conocarpus

Conocarpus és un gènere de plantes amb flor de la família Combretaceae.

## Descripció

Són arbres que creixen als manglars, preferentment als baixos de marea fangosos i a les vores de les desembocadures de rieres o rius estacionals. Són arbusts densos amb moltes tiges dures que poden créixer fins als 20 m d'alçada.
Conocarpus és un dels tres gèneres de mangles de la família Combretaceae, els altres són Laguncularia i Lumnitzera.

## Espècies

Actualment n'hi ha dues espècies:
* Conocarpus erectus L. de distribució pantropical.
* Conocarpus lancifolius zona del mar d'Eritrea

### Espècies que ja no pertanyen al gènere Conocarpus

* Conocarpus acuminatus → Anogeissus acuminata
* Conocarpus latifolius → Anogeissus latifolia
* Conocarpus leiocarpus → Anogeissus leiocarpa
* Conocarpus racemosus → Laguncularia racemosa

## Vegeu també

* Mangle

## Referències

* Germplasm Resources Information Network: Conocarpus

## Enllaços externs

* IUCN Redlist: Conocarpus lancifolius
* Agroforest trees: Conocarpus lancifolius Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# ConocoPhillips

ConocoPhillips Company (NYSE COP) és una empresa internacional d'energia la seu central de la qual està situada a Houston, Texas, als Estats Units d'Amèrica, però disposa d'oficines en tot el món.
Va ser creada a través de la fusió de Conoco Inc i la Phillips Petroleum Company el 30 d'agost de 2002. És una de les sis "supermajor" empreses petroleres integrades verticalment. ConocoPhillips empra a unes 32.600 persones en tot el món en gairebé 40 països. A partir de l'any 2006, les seves 12 refineries dels EUA tenien una capacitat de processament de cru combinat de 2.208.000 de barrils per dia de manera que és el segon major refinador als Estats Units. En tot el món, tenen una capacitat combinada de processament de cru de 2.901.000 de bbl/d (461.200 m³ /d) de manera que és el cinquè major refinador en el món.
# Corticoviridae

Corticoviridae és una família de fags (virus que infecten bacteris) que pertany al grup I de la classificació de Baltimore. Consisteixen en una càpsida icosaèdrica de 60 nm de diàmetre i una membrana interna lipídica a més d'un escut de proteïna.
El primer virus descobert d'aquesta espècie rep el nom de PM2 i va ser isolat a Xile en una badia contaminada. El PM2 és el primer bacteriòfag en el qual s'ha demostrat la presència de lípids en el virió.
El genoma no està segmentat, constitueix el 13% del pes del virus té un ADN bicatenari, conté una sola molècula d'ADN circular, superenrotllada, de 9500-12000 nucleòtids de longitud i amb un contingut de GC del 43% En laboratori les seves propietats especials fan que s'usi en assaigs enzimàtics.

## Referències

* ↑ Kiveld, H.M., Kalkkinen, N. and Bamford, D.H. (2002). Bacteriophage PM2 has a protein capsid surrounding a spherical lipid-protein core. J. Virol., 76, 8169-8178.
* ↑ Calendar, Richard. The bacteriophages. Oxford University Press US, 2006, p. 171. ISBN 9780195148503.

## Enllaços externs

* Viralzone: Corticoviridae
# Crastí

Crastí (en llatí Crastinus) era un militar romà, que va servir sota Juli Cèsar com a primipilus a la Legio X l'any 49 aC. Va servir com a voluntari a la campanya contra Gneu Pompeu l'any 48 aC i ell va ser el primer en iniciar la batalla de Farsàlia, i va dir que tant si moria com si sobrevivia, Cèsar li hauria d'agrair. Va morir en aquesta batalla lluitant a primera línia. En parlen Lucà a la Farsàlia, Juli Cèsar als Comentaris de la Guerra Civil, Florus a Rerum Romanarum, Appià a Bellum Civile i Plutarc a Vides Paral·leles: Pompeu.

## Referències

* ↑ Crastinus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 882
# Cubillos del Sil

Cubillos del Sil és un municipi de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està format pels nuclis de Fresnedo, Finolledo, Cabañas de la Dornilla, Cubillines i Posadina.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1508 | 1539 | 1467 | 1445 |

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].
# Cubla

Cubla és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol. Està situat al peu de la Serra de Javalambre, a una altitud de 1.088 m. Té una àrea de 48,63 km² amb una població de 52 habitants (INE 2016) i una densitat de 1,07 hab/km².

## Política
### Últims alcaldes de Cubla

| Període | Alcalde | Partit |
| 1979-1983 | Demetrio Ballestero Blasco | UCD |
| 1983-1987 | | |
| 1987-1991 | | |
| 1991-1995 | | |
| 1995-1999 | | |
| 1999-2003 | Santiago Esteban Esteban | PAR |
| 2003-2007 | Santiago Esteban Esteban | PAR |
| 2007-2011 | Santiago Esteban Esteban | PAR |
| 2011-2015 | Ángeles Gómez Navarro | PP |
| 2015-2019 | Ángeles Gómez Navarro | PP |
| 2019-2023 | Santiago Esteban Esteban | PAR |

### Resultats electorals

Elecciones municipales :
| Partido | 2003 | 2007 | 2011 | 2015 |
| PP | - | - | 2 | 2 |
| PAR | 1 | 1 | 1 | 1 |
| PSOE | - | - | - | - |
| Total | 1 | 1 | 3 | 3 |

## Referències

* ↑ Gobierno de Aragón. «Zonas altimétricas por rangos en Aragón y España, y altitud de los municipios de Aragón.». Datos geográficos. Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 15 agost 2012].
* ↑ Ministerio de Hacienda y Administraciones Públicas (Gobierno de España). «Treinta aniversario de las primeras elecciones municipales de la democracia». Arxivat de l'original el 6 de marzo de 2014. [Consulta: 6 març 2014].
* 1 2 Alcaldes de Aragón de las elecciones de 2011
* ↑ Gobierno de Aragón. «Archivo Electoral de Aragón». [Consulta: 31 enero 2015].
# Coregonus pravdinellus

Coregonus pravdinellus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes que es troba a Europa: Rússia.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* «Coregonus pravdinellus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Cosculluela

José Fernando Cosculluela Suárez (Humacao, 15 d'octubre de 1980), conegut pel seu cognom que és el seu nom artístic, Cosculluela, és un cantant porto-riqueny de reggaeton.
De pare cubà i mare porto-riquenya, Cosculluela va ser criat a Palmas del Mar, Humacao. Des de molt petit va demostrar interès cap al tenis i el golf, representant a la seva escola San Antonio Abad en diferents competències. Als 16 anys, va començar a interessar-se per la música i va començar a crear mixtapes underground amb el seu germà Jaime i un grup d'amics. Després de diversos anys, en un estudi a San Juan, va ser descobert per Buddha, un conegut productor de rap i reggaeton.

## Referències

* ↑ Brugueras, Melba «Cosculluela se casa con su “Polli”» (en castellà). Primera Hora, 22-11-2015.
# Crioll d'illa de Sal

El Crioll de l'illa de Sal és un dialecte del crioll capverdià, que pertany al grup dels criolls de Barlavento, parlat principalment a l'illa de Sal.
S'estima que és parlat pel 3,70% de la població de Cap Verd, però aquest número podria ser lleugerament més gran a causa de l'emigració interna a les illes, i encara més si hi afegim els parlants a comunitats d'emigrants a l'estranger.

## Característiques

Més enllà de les característiques generals dels criolls de Sotavento el crioll de l'illa de Sal té les següents característiques:
* L'aspecte progressiu del present és format col·locant tâ tâ abans dels verbs:tâ + tâ + V.
* En la conjugació pronominal amb la primera persona del singular dels verbs acabats en ~a, el so /ɐ/ està representat per /ɔ/. Ex.: panhó-m’ en comptes de panhâ-m’ «apanhar-me», levó-m’ en comptes de levâ-m’ «levar-me», coçó-m’ en comptes de coçâ-m’ «coçar-me».
* El so /ʤ/ (derivat del portuguès antic escrit j a l'inici de paraula) està parcialment representat per /ʒ/. Ex. jantâ en comptes de djantâ «jantar», jôg’ en comptes de djôg' «jogo», però djâ «já», Djõ «João» manté el so /ʤ/.

## Referències

* ↑ Valor estimat a partir de la població resident en 2005: Instituto Nacional de Estatística: Arxivat 2008-01-26 a Wayback Machine.
# Cueva

El cueva és una llengua poc testimoniada i sovint mal classificada i extingida llengua indígena del Panamà. El poble cueva va ser exterminat entre 1510 i 1535 durant la colonització espanyola. Durant els segles XVII i XVIII els kuna van repoblar la zona dels cueva.

## Classificació

Loukotka (1968) la identifica erròniament un vocabulari kuna del Darién com a cueva, provocant la confusió del cueva amb el kuna en la literatura posterior (ex. Greenberg 1987, Whitehead 1999, Ethnologue 2009), amb alguns autors que van informar que el cueva era un dialecte o avantpassat de la llengua kuna (Adelaar & Muysken 2004:62). La llengua i la cultura kunes són molt diferents del cueva.
Loewen (1963) i Constenla Umaña & Margery Peña (1991) han suggerit una connexió entre el cueva i la família de llengües chocó.

## Referències

* ↑ Loukotka, Čestmír. Classification of South American Indian languages. Los Angeles: UCLA Latin American Center, 1968.

## Bibliografia

* Adelaar, Willem F. H.; & Muysken, Pieter C. (2004). The languages of the Andes. Cambridge language surveys. Cambridge University Press.
* Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. Nova York: Oxford University Press. ISBN 0-19-509427-1.
* Constenla Umaña, Adolfo; & Margery Peña, Enrique. (1991). Elementos de fonología comparada chocó. In Filología y lingüística (No. 17, 1–2, pp. 137–191). San José: Editorial de la Universidad de Costa Rica.
* Greenberg, Joseph H. (1987). Language in the Americas. Stanford: Stanford University Press.
* Loewren, Jacob A. (1963). Chocó II: Phonological problems. International Journal of American Linguistics, 29 (4), 357-371.
* Loukotka, Čestmír. (1968). Classification of South American Indian languages. Los Angeles: Latin American Studies Center, University of California.
* Romoli, Kathleen. (1987). Los de la lengua de Cueva: Los grupos indígenas del istmo oriental en la época de la conquista española. Bogotá: Instituto Colombiano de Antropología, Instituto Colombiano de Cultura (Ediciones Tercer Mundo).
# Cuestión de amor

Cuestión de amor és una novel·la sentimental anònima que inclou abundosos textos poètics del gènere cortesà cancioneril castellà. Es va imprimir per primera vegada a València el 1513. Se'n coneixen 19 edicions del segle xvi i una en francès impresa a París el 1541.

## Descripció

És una ègloga en clau que reflecteix la vida cortesana de Nàpols entre el 1508 i 1512, on els mateixos nobles es canvien el nom i es disfrassen de pastors. Hi apareixen diversos ingredients de la tradició amorosa italiana com l'amor totpoderós o l'espiritualitat en la relació amorosa. S'hi observa una sobrietat de recursos escènics i escassetat de moviment.
El relat gira al voltant de l'amor cavalleresc de Flamiano, un gentilhome valencià que viu a Nàpols, amb Belisana. Flamiano es correspon a Jeroni de Fenollet i de Centelles i Belisana a Bona Sforça, filla del duc de Milà i d'Isabel d'Aragó. Al seu voltant hi ha festes, justes i caceres on participen els principals personatges de la cort de Nàpols, en bona part d'origen català. Hi apareix el virrei Ramon de Cardona, la seva muller Isabel de Requesens, els cardenals Lluís de Borja i Francesc Remolins, l'almirall Bernat de Vilamarí, les “tristes reines”, Joana, vídua del rei Ferran I de Nàpols, i la seva filla, vídua de Ferrandí.

## Autoria

Alguns historiadors han conclòs que l'autoria és valenciana. Segons l'historiador Gregory Peter Andrachuc de la Universitat de Victoria podria ser Alfons de Cardona, sobretot per la forma de tractar el tema de la victòria i l'anàlisi del vocabulari. Altres han apuntat al també valencià Pere Lluís Escrivà. Després d'una anàlisi estilística, en canvi, s'apunta més aviat a Alonso de Proaza o Juan de Flores. Fos qui fos, alguns erudits han considerat que el llibre inclou una poesia d'un nivell superior a la dels cançoners del segle xv. En una anàlisi de la peça Alicia de Colombí Monguió de la Universitat de Nova York posa en dubte la qualitat de les poesies pel que fa al contingut, per exemple critica que la detallada descripció de la roba posa èmfasi en els colors sempre emblemàtics. En canvi en el seu cas lloa la mètrica de la composició.

## Referències

* 1 2 «Cuestión de amor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Felipe B. Pedraza Jiménez; Elena E. Marcello; Rafael González Cañal El teatro en tiempos de Isabel y Juana (1474 -1517). Ediciones de la Universidad de Castilla La Mancha, 28 abril 2017, p. 105–. ISBN 978-84-9044-269-2.
* 1 2 Govert Westerveld. Alonso de Cardona, el autor de la Questión de amor. Lulu.com, 3 desembre 2013, p. 3–. ISBN 978-1-291-65625-1.
* ↑ Guillermo Díaz-Plaja. Historia de la literatura española encuadrada en la universal. Ediciones La Espiga, 1975, p. 139. ISBN 978-84-85066-01-8.
* ↑ Concepción Company Company; Aurelio González; Lillian von der Walde Textos medievales: recursos, pensamiento e influencia : trabajos de las IX Jornadas Medievales. UNAM, 2005, p. 163–. ISBN 978-968-12-1190-5.
# Cyprinella xaenura

Cyprinella xaenura és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Geòrgia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jordan, D. S. 1877. On the fishes of northern Indiana. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 29 (pt 1): 42-82.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Daihatsu Max

El Daihatsu Max (ダイハツ・マックス, Daihatsu Makkusu) fou un automòbil lleuger o kei car produït pel fabricant d'automòbils japonés Daihatsu entre els anys 2001 i 2005. Concebut com una berlina kei superior al Daihatsu Mira, fou el reemplaçament no oficial del Daihatsu Opti.
Fou llançat al mercat com a berlina superior situada a la gama Daihatsu entre el familiar Move i la berlina clàssica Mira. El Max compartia plataforma amb la segona generació del Move. Sorgit tres anys després de la darrera reforma legal dels kei car, el Max fou presentat com un model ruter i esportiu premium. Destacà pel seu rendiment aerodinàmic, per la seua tracció Cyber-4WD i el seu motor de quatre cilindres en línia amb turbocompressor. Les unitats amb transmissió automàtica equipaven uns comandaments especials al panell d'instruments. De caràcter premium i esportiu, l'objectiu principal de vendes eren els jóvens i el seu ús personal.
Tots els motors que equipava el Max eren DOHC de 659 centímetres cúbics. Hi havia tres: un motor tricilíndric atmosfèric de 58 cavalls, un tricilíndric amb turbocompressor i 64 cavalls i finalment un motor de quatre cilindres en línia amb turbocompressor i 64 cavalls de potència. També hi havien tres tipus de transmissions possibles: una transmissió manual de cinc velocitats, una transmissió automàtica de quatre i una caixa CVT. El grau d'equipament més alt, l'"RS" duia un sistema LSD a l'eix davanter i les unitats amb tracció total equipen un sistema automàtic anomenat "Cyber 4WD". Totes les unitats equipaven direcció assistida de sèrie.
El novembre de 2005 s'aturà la producció del Max i només un mes després ho va fer la seua comercialització. Durant tots els anys de producció del model, es van fabricar unes 127.470 unitats del Max. El seu successor no arribaria fins al juny de 2006, quan començà la comercialització del Daihatsu Sonica.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». リクルート株式会社, 05-01-2020. Arxivat de l'original el 2020-01-14. [Consulta: 10 gener 2022].

## Enllaços externs

* Daihatsu Max - Lloc web oficial