OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alexandria Última

Alexandria Escate (en grec antic: λεξάνδρεια ἐσχάτη, o Ἀλεξανδρέσχατα, 'Alexandria la més llunyana'), en català també Alexandria de la Fi del Món o Alexandria Última, era una ciutat a l'extrem nord-est de l'imperi d'Alexandre el Gran, que va fundar l'any 328 aC en territori dels escites, segons diu Apià.
Era a la riba del Iaxartes (Sirdarià), també anomenat Tànais, a la vall de Ferganà, al lloc de la moderna Khujand al Tadjikistan. Tenia unes muralles de 60 estadis de circuit, segons Flavi Arrià. Els colons van ser mercenaris grecs, macedonis que ja havien acabat el seu període militar i bàrbars de les contrades properes, i tenien com a objectiu evitar les incursions dels bàrbars de l'est. Antíoc I Soter la va engrandir.
S'hi han trobat monedes del rei Eutidem (entre el 230 i el 200 aC). Després del 250 aC formà part del regne grec de Bactriana. Hi ha indicis que la ciutat comerciava amb Xina, i va enviar caravanes fins a Kaixgar, segons diu Estrabó. La ciutat fou ocupada pels Yueh Txi, després del 150 aC, però la cultura grega va subsistir a la zona fins a finals del segle i aC. Les cròniques xineses esmenten la ciutat com 北烏伊 (Bei Wuyi = Wuyi del Nord, segurament com a distinció per Wuyi del Sud, que era Alexandria d'Aracòsia).

## Notes

* ↑ Estrabó afirma que els grecs "van estendre el seu imperi fins als Seres i els Frurs". (Geografia, XI, 2,1)

## Referències

* ↑ «Appian, The Syrian Wars 12» (en anglès). Jona Lendering.
* ↑ Smith, William (ed.). «9. Alexandreia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ Prevas, John. Envy of the gods : Alexander the Great's ill-fated journey across Asia. Cambridge, Mass.: Da Capo, 2006, p. 121. ISBN 9780306814426.
# Alternativa Municipal Independent

Alternativa Municipal Independent (Alternativa Municipal Independendiente, en castellà), més conegut per les sigles A.M.I. Onda, va ser un partit polític d'àmbit local amb activitat al municipi d'Onda, a la comarca de la Plana Baixa, entre els anys 2003 i 2011.
A.M.I. va nàixer a primeries de 2003 per les disputes internes a l'Agrupació Local del Partit Popular de la Comunitat Valenciana a Onda. Alguns dels seus membres abandonaren el partit i organitzaren una llista electoral per a presentar-se a les eleccions municipals d'aquell any. Presentat en societat el mes de maig, als comicis obtingué un regidor a l'Ajuntament d'Onda i es convertí en la quarta força política del poble.
De cara a les eleccions municipals de 2007, A.M.I. va deixar de ser una agrupació d'electors i es va convertir en un partit polític, inscrit al Registre del Ministeri de l'Interior d'Espanya el 26 de març de 2007. En aquesta cita electoral millorà lleugerament els seus resultats i passà a ser el tercer partit polític onder, tot i que continuà amb un sol representant a l'Ajuntament.
Va ser aleshores quan va pactar entrar al govern amb el PSPV, que havia perdut la majoria absoluta després de vint anys, i amb el Bloc Nacionalista Valencià. El rebuig d'aquest acord per l'electorat del partit, propicià una forta davallada d'A.M.I. a les eleccions municipals de 2011, cosa que va fer que es quedara sense representació al consistori d'Onda.
En perdre el regidor a l'Ajuntament, A.M.I. va cessar la seua activitat com a partit polític. La major part dels seus membres s'integraren a l'Agrupació Local de Ciutadans en ser aquesta fundada l'any 2015.

## Referències

* ↑ «La AMI de Onda garantiza proyectos sociales» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 02-05-2003. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Datos electorales detallados de las Elecciones Locales 2003» (en castellà). Argos GVA. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Registro de Partidos Políticos» (en castellà). Ministeri de l'Interior. Arxivat de l'original el 2017-09-30. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Datos electorales detallados de las Elecciones Locales 2007» (en castellà). Ministeri de l'Interior. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Navarro retomará el diálogo con Bloc y AMI para lograr un pacto en Onda» (en castellà). Las Provincias, 17-06-2007. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Datos electorales detallados de las Elecciones Locales 2011» (en castellà). Argos GVA. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ «Ciudadanos enseña las primeras caras de la candidatura municipal de Onda» (en castellà). El Triángulo Espadán-Mijares-Onda, 22-04-2015. [Consulta: 2 setembre 2016].
# Fotogramas de Plata 1956

El lliurament del 7è Premi Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1956 lliurat per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas que atorgava el premi al "millor intèrpret de cinema espanyol que hagi demostrat amb propietat un paper de destacats valors morals, va tenir lloc el 31 de gener de 1957, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal-Rodó, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona).

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Antonio Vilar | Embajadores en el infierno | Guanyador |

## Referències

* ↑ Concesión de la Placa San Juan Bosco a Antonio Vilar, ABC, 1 de febrer de 1957

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1956
* 1a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
# Fotogramas de Plata 1961

El lliurament dels 12è Premis Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1961, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 31 de gener de 1962, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona). El guardó de von Sydow fou recollit en nom seu per José Luis Navascués, de Chamartín Films.

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Marisol | Ha llegado un ángel | Guanyadora |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Max von Sydow | El setè segell | Guanyador |

## Referències

* ↑ Concesión de la XII "placa San Juan Bosco", La Vanguardia, 1 de febrer de 1962

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1961
* 6a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
* Portada de Fotogramas n. 689 de 8 de febrer de 1962 amb la concessió dels premis a todocoleccion.net
# Felix Gasselich

Felix Gasselich (21 de desembre de 1955) és un exfutbolista austríac que va jugar com a migcampista a l'Àustria Wien, l'Ajax, el LASK Linz, el Wiener SC, el Grazer Athletik-Klub, el Kremser SC i el SR Donaufeld Wien, així com amb la Selecció de futbol d'Àustria.

## Referències

* ↑ Felix Gasselich a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Felix Gasselich a worldfootball.net
# Gai Afrani Estel·lió

Gai Afrani Estel·lió (en llatí Caius Afranius Stellio) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Afrània, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser un dels Triumviri coloniae deducendae encarregats de la fundació d'una colònia llatina de la que no es menciona el nom, l'any 183 aC. El seu fill, que portava el mateix nom, va servir a l'exèrcit romà l'any 169 aC contra Perseu de Macedònia i va quedar de guarnició a la ciutat il·líria d'Uscana, on es va haver de rendir al rei macedoni després d'haver intentat una negociació, ell i Gai Carvili, en nom de la guarnició.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 904.
# Gai (prevere)

Gai (en llatí Gaius) fou prevere a Roma. Va viure circa l'any 310. Més tard va ser elegit bisbe dels gentils que segurament significava que va ser enviat com a missioner per formar una nova església.
A Roma va participar en una coneguda disputa amb Procle, defensor de l'heretgia montanista i posteriorment va publicar una transcripció de la discussió en forma de diàleg, segons diu Eusebi de Cesarea.
També va escriure una obra contra l'heretgia d'Artemó. Segons Eusebi de Cesarea i Teodoret de Cir encara va escriure una altra obra amb el títol de Λαβύρινθος ("Labírinthos", laberint), que sembla que també anava dirigida contra Artemó.
Foci li atribueix una obra que portava per títol Περὶ τῆς παντὸς οὐσίας ("Peri tes pantós ousías", sobre totes les essències), que alguns autors consideren que és la mateixa obra que Περὶ τῆς παντὸς que normalment s'atribueix a Hipòlit de Roma i que encara es conserva. Va negar que l'Epístola als Hebreus fos escrita per Pau apòstol, i només comptava 13 epístoles escrites per Pau.

## Referències

* ↑ 4.Caius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 559
# Gai Albuci Sil

Gai Albuci Sil (en llatí Caius Albucius Silus) va ser un retòric romà, nadiu de Novària al nord d'Itàlia, que era edil a la seva ciutat natal.
Va sortir de la ciutat per causa d'un conflicte judicial i va anar a Roma en temps d'August on va obtenir renom com orador a l'escola de Planc. Després va pledejar a les corts de justícia amb cert èxit, però quan va fracassar en una causa va abandonar Roma i es va establir a Milà on va continuar exercint com advocat. Finalment es va retirar a Novària on es va suïcidar.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Silus, C. Albucius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Forever young

Forever Young, és el primer àlbum del grup alemany de synthpop Alphaville. Editat el 1984 pel cantant Marian Gold i produït per Dieter Meier, conté deu cançons que van tenir un succés rotund que els va catapultar cap a la fama.
Les «himnes generacionals» «Forever Young» (‘per sempre jove’) i «Big in Japan» (‘famós al Japó) els van convertir en un dels grups més destacats de la dècada de 1980. «Big in Japan» era una paròdia, no sense autoironia, dels cantants alemanys que estimen més cantar en anglès, amb l'il·lusió de fer-se famosos en altres països. El succés d'Alphaville al Japó va ser més aviat modest, a Suïssa, Suècia i als Estats Units ans al contrari va ser el número u. L'àlbum va guanyar discs d'or i de platí arreu a Europa.
El 2014, Ana Torroja del grup Meccano va fer una versió de la cançó que va donar el títol a l'àlbum, «Per sempre més» per a la Marató de TV3. El 2019 va fer un primer concert a Barcelona.

## Cançons

* «A victory of love»
* «Summer in Berlin»
* «Big in Japan»
* «To Germany with love»
* «Fallen angel»
* «Forever Young»
* «In the mood»
* «Sounds like a melody»
* «Lies»
* «The jet set»

## Referències

* ↑ Collins, Nick; Schedel, Margaret; Wilson, Scott. Electronic Music (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 2013-05-09, p. 94. ISBN 978-1-107-24454-2.
* ↑ «Concert d'Alphaville a Barcelona». Sala Apolo, 2019. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Schütte, Uwe. German Pop Music: A Companion (en anglès). Walter de Gruyter, 2017-01-11. ISBN 978-3-11-042354-9.
* ↑ «Big in Japan and Europe» (en anglès). Billboard, 26, 29-06-1985, pàg. 4.
* ↑ Lliteres, Serafí. «La cançó en català de la setmana (43) Ana Torroja-Per sempre més», 20-06-2014. [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ «Independents - Cançó amb història: "Big in Japan" d'Alphaville - 3Cat». Independents - ICat. CCMA. [Consulta: 12 gener 2024].
# Gaspar Tato Cumming

Gaspar Tato Cumming (Alacant, 1906 - Madrid, 18 d'agost de 2002) va ser un químic, escriptor i periodista espanyol. Va tenir un cert ressò després de la guerra civil espanyola en publicar diverses obres de caràcter propagandístic sobre Àsia i des d'un pont de vista favorable a l'Imperi del Japó, aleshores aliat del Tercer Reich. Fou un dels principals propagandistes espanyols sobre Manxukuo.
Després de la Segona Guerra Mundial es va dedicar a la ràdio i el 1955 fou un dels creadors del programa radiofònic Carrusel deportivo amb Vicente Marco. Va rebre un dels Premis Ondas 1956, però paradoxalment ho va ser per Radio Dersa de Tetuan. Va morir a Madrid als 96 anys.

## Obres

* China, Japón y el conflicto chino-japonés (1939)
* El Imperio del Manchukuo (1941)
* Tokio, un español entre Geishas (1945)
* Safari, un español entre turistas (1971)

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC, 20 d'agost de 2002
* ↑ Gaspar Tato Cumming, propagandista de Manchukuo, Revista Ecos de Asia
* ↑ El que manda es el gol, El País, 26 de setembre de 1987
* ↑ Los premios de la revista Ondas, ABC, 23 d'octubre de 1956
* ↑ Necrológicas al diari ABC, 21 d'agost de 2002

## Enllaços externs

* La calle del Tato a alicantevivo.org
# Gens Òpia

La gens Òpia (en llatí: Oppia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu. Pertanyien a la tribu Terentina, i eren de força antiguitat i importància.
Un integrant de la família, Espuri Opi Còrnicen, va ser membre del segon decemvirat l'any 450 aC i anteriorment ja apareix una verge vestal de nom Òpia l'any 483 aC, tot i que és estrany que una plebea ocupés aquest lloc en temps tan antics.
Cap dels membres de la família va arribar al consolat, però la família va existir fins als inicis de l'imperi. Van usar els cognomens Capitó, Cornicen i Salinator, però molts membres no portaven cap cognom.
Alguns membres destacats de la família van ser:
* Marc Opi, tribú militar el 449 aC.
* Gai Opi, tribú de la plebs el 449 aC.
* Gai Opi, tribú de la plebs el 215 aC.
* Vèstia Òpia, dama aliada dels romans a la Segona Guerra Púnica.
* Gai Opi, prefecte dels aliats romans el 201 aC.
* Luci Opi Salinàtor, tribú de la plebs el 197 aC i pretor el 191 aC.
* Quint Opi, general romà del segle i aC.
* Opi Cares, gramàtic del segle i aC.
* Opi Cornicí, senador del segle i aC.
* Opi, pretor d'Acaia vers el 80 aC.
* Publi Opi, qüestor a Bitínia el 74 aC.
* Gai Opi, escriptor i amic íntim de Juli Cèsar.
* Marc Opi, edil el 37 aC.
* Opi Estacià, llegat de Marc Antoni el 36 aC.
* Marc Opi Capitó, militar romà propretor el 36 aC.
* Opi Sabí, militar romà del segle i dC.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/42?rgn=full+text;view=image;q1=OpimiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 34. ]
# Gensei-ryū

Gensei-ryū (玄制流) és un estil de karate que es va començar a desenvolupar a partir del shuri-te, un dels tres estils originaris del karate l'Okinawa. Va ser fundat per Seiken Shukumine (1925-2001),que combina tècniques clàssiques amb les seves pròpies innovacions per tant el desenvolupament de les característiques especials de gensei-ryū. Shukumine tenia dos professors coneguts, Sadoyama i Kishimoto. El nom de gensei-ryū va ser utilitzat per primera vegada el 1953. En japonès el nom es compon de tres kanjis diferents: 玄 制 流.
La primera és la gen (玄) I significa "misteriós", "ocult", i "univers" sinó també "una veritat subtil i profunda". El segon és el sei (制? i es tradueix en "Control", "sistema", "llei" o "regla" sinó també "la creació d'un formulari". L'última és ryū (流), que simplement vol dir "estil" o "escola". La combinació de gensei (玄 制) es podria traduir com "per controlar l'univers", però és interpretada pels membres de l'escola en el sentit d'alguna cosa així com "buscar la veritat profunda i deixant clar a través del formulari", que pot ser considerat tant físicament com espiritualment.
# Fulham

* Per a altres significats, vegeu «Fulham Football Club».
Fulham és una àrea del sud-oest de Londres, a la riba esquerra del Tàmesi. Actualment és una zona residencial força verda amb un preu d'habitatge car.

## Vegeu també

* Districte de Hammersmith i Fulham
# Galàxia del Compàs

La Galàxia del Compàs (ESO 97-G13) és una Galàxia Seyfert a la constel·lació del Compàs. S'hi troba només 4 graus per sota del pla galàctic, i a una distància de 13 milions d'anys llum. La galàxia està patint canvis traumàtics i està expulsant anells de gas. L'anell més llunyà es troba a uns 700 anys llum de la galàxia i l'interior a uns 130 anys llum. La galàxia del compàs pot ser vista fent ús d'un telescopi petit. Tanmateix, això no va ser fins als anys 80, ja que estava ocultat per material de la Via Làctia. És una galàxia Seyfert de tipus II i la galàxia activa més propera a la Via Làctia.

## Enllaços externs

* Chandra X observatory: Chandra Examines Black Holes Large and Small in Nearby Galaxy
* The Hubble European Space Agency Information Centre Hubble picture and information on Circinus Galaxy Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* NASA APOD: The Circinus Galaxy - December 4, 2000

## Referències

* ↑ Paul Crowther «On the association between core-collapse supernovae and HII regions» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2013, pàg. 1927–1943. DOI: 10.1093/MNRAS/STS145.
* ↑ George H. Rieke «The mid-infrared high-ionization lines from active galactic nuclei and star-forming galaxies» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 06-12-2010, pàg. 2270-2280. DOI: 10.1088/0004-637X/725/2/2270.
* ↑ «A multiwavelength catalog of Seyfert 2 galaxies observed in the 2-10 keV energy band». The Astrophysical Journal Supplement Series, 1996, pàg. 399–422. DOI: 10.1086/192342.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ George Heald «The Parkes H I zone of avoidance survey» (en anglès). Astronomical Journal, 3, 09-02-2016, pàg. 52. DOI: 10.3847/0004-6256/151/3/52.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.
* ↑ «SIMBAD Astronomical Database». Results for ESO 97-13. [Consulta: 20 abril 2007].
Coordenades: 14$^h$ 13$^m$ 9,9$^s$; −65° 20′ 21″
# Gerhard von Tiesenhausen

Gerhard Diedrich Jakob von Tiesenhausen (en letó: Gerhards fon Tīzenhauzens) (Tartu, 26 de març de 1868 - Tiraspol, 26 d'octubre de 1917) fou un arquitecte modernista livonià. Forma part de la família Tiesenhausens, sent el pare del militar Hans-Dietrich von Tiesenhausen.

## Referències

* ↑ «Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften Estland, 1930» p.407.
# Gerhardtita

La gerhardtita és un mineral de la classe dels carbonats. Va rebre aquest nom l'any 1885 per Horace L. Wells i Samuel Lewis Penfield en honor del químic francès Charles Frédéric Gerhardt (1816-1856), qui va preparar primer el compost artificial, entre altres assoliments.

## Característiques

La gerhardtita és un nitrat de fórmula química Cu₂(NO₃)(OH)₃. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de cristalls tabulars gruixuts en {001}, normalment fortament estriats amb contorn romboidal, d'1,5 centímetres; també es troba mamil·lar, granular o massiva. És dimorfa de la rouaïta, amb la que és fàcil de confondre, ja que totes dues tenen patrons de difracció de raigs X molt similars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gerhardtita pertany a «05.N - Nitrats amb OH» juntament amb la rouaïta.

## Formació i jaciments

És un nitrat de coure secundari poc freqüent, que es troba a la zona d'oxidació dels dipòsits de coure. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cuprita, malaquita, atacamita, miersita, brochantita, pseudomalaquita, buttgenbachita, likasita, connel·lita i claringbul·lita. Va ser descoberta l'any 1885 a la mina United Verde, a Jerome, districte de Verde, (Arizona, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Gerhardtite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 maig 2016].
* 1 2 «Gerhardtite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 maig 2016].
# Geri Çipi

Geri Cipi (Vlorë, 28 de febrer de 1976) és un futbolista d'Albània que ha jugat 34 partits amb la selecció albanesa, debutant el 1995.

## Referències

* ↑ «Cipi, Geri» (en alemany). kicker.de.
* ↑ «Entrada al national football teams.com».
* ↑ «Albania - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 12 març 2011].

## Enllaços externs

* Transfermarkt
# Fundación Picasso Museo Casa Natal

La Fundación Picasso és una institució cultural amb seu a la ciutat espanyola de Màlaga que té com a objectius la promoció i difusió de l'obra de l'artista malagueny Pablo Picasso.
Va ser creada per l'ajuntament de Màlaga el 1988, i està situada al mateix edifici on va nàixer l'artista, a les anomenades Casas de Campos de la Plaza de la Merced. S'hi troba un centre de documentació, col·leccions d'art, un departament de promoció cultural que organitza exposicions i conferències, i el Museu Casa Natal.

## Referències

* ↑ López, Antonio Javier. «La Casa Natal logra su segundo mejor año en número de visitantes» (en castellà). Sur.es, 03-01-2013. [Consulta: 8 novembre 2014].
# Fundación FAD Juventud

La FAD, Fundación de Ayuda contra la Drogadicción, és una organització. Treballem per al desenvolupament d'una joventut capaç d'afrontar el seu futur, des de totes les àrees que afecten el seu benestar. Investiguem sobre la realitat juvenil, sensibilitzem a la societat, generem programes educatius i portem la nostra experiència a Llatinoamèrica.
Té seu en Madrid i el seu president és Ignacio Bayón Mariné.

## Origen

Es va constituir en 1986 impulsada pel general Gutiérrez Mellado i amb un enfocament centrat en l'educació preventiva.

## Orde d'Alfons X el Savi

La Fad va ser condecorada amb el seu ingrés a l'Orde d'Alfons X el Savi, en la seva categoria de Corbata, pel Consell de Ministres de 8 de juliol de 2011, juntament amb l'Asociación de Institutos históricos españoles i la Fundación Tomillo. Aquest guardó, atorgat amb motiu del vint-i-cinquè aniversari de la FAD reconeix les seves activitats desenvolupant tasques de prevenció i conscienciació social sobre el perill generat pel consum de drogues.

## Presidents honoraris

* Sa Majestat la Reina Sofia (1986-2015).
* Sa Majestat la Reina Letícia (des del 2015).

## Referències

* ↑ Dades de la FAD en els arxius d'El País.
* ↑ Consejo.-El Gobierno condecora con la Orden de Alfonso X El Sabio a la Fundación de Ayuda contra la Drogadicción. Europa Press. 8 de julio de 2011.
* ↑ APROBADAS CINCO CONDECORACIONES DE LA ORDEN DE ALFONSO X EL SABIO. Referencia del Consejo de Ministros de 8 de julio de 2011. La Moncloa.
* 1 2 La reina Sofía cede a la reina Letizia el testigo como presidenta de honor de la FAD. Heraldo de Aragón. 29 de septiembre de 2015.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial