OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Principat de Bar

Bar fou un estat feudatari protegit, vassall del maharaja de Jodhpur, regit per la dinastia rajput rathor del clan udawat. Fou concedit a Jagannat Singh, fill de Kalyan Das de Raipur, vers el 1617 i com a sobirans destaquen Rup Singh (vers 1769), Chatur Singh (vers 1863), Fateh Singh (+1915) i Ajit Singh (instal·lat al gaddi el 1923).

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-06-07 a Wayback Machine.
# Quinto (Aragó)

Quinto és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Ribera Baixa de l'Ebre.

## Referències

Viccionari
# Josep Calmette

Josep Calmette (Perpinyà, 1 de setembre del 1873 - Tolosa, 1952) fou un historiador català sobre la Catalunya del Nord. Estudià a l'École des Chartes del 1896 al 1900. Del 1900 al 1902 fou membre de l'École Française de Roma i es doctorà en lletres. S'especialitzà en història medieval (períodes carolingi i del segle xv) i ensenyà a les universitats de Montpeller, Dijon i Tolosa. També fou president de la Société Archéologique du Midi de la France del 1937 al 1952 i publicà nombrosos treballs a les revistes Revue Catalane i Annales du Midi.
Tot i la seva adscripció a la cultura i a la història franceses, aviat s'interessà per la història catalana. El 1903 unes notes sobre bibliografia catalana, aportà precisions sobre els historiadors rossellonesos i estudià els orígens de la casa comtal de Barcelona de Guifré el Pelós i dels primers comtes carolingis de Girona i d'Urgell. Amb Pere Vidal i Joan Amade fou un dels fundadors de la Societat d'Estudis Catalans el 1906. Per encàrrec de l'Institut d'Estudis Catalans, del qual en formaria part des del 1945, el 1921 pronuncià a Barcelona sis conferències sota el títol El feudalisme i els orígens de la nacionalitat catalana, les quals foren resumides per Ferran Valls i Taberner.

## Obres

* Études sur les relations de Louis XI avec Jean II d'Aragon et le principat de Catalogne (1461- 1473) (1900)
* La diplomatie carolingienne du traité de Verdun à la mort de Charles le Chauve (1901)
* Louis XI, Jean II et la Révolution catalane (1903)
* Bibliographie roussillonnaise (1906) amb Pere Vidal
* Histoire du Roussillon (1923) amb Pere Vidal
* Les grands Ducs de Bourgogne (1949)
# Polyamblyodon gibbosum

Polyamblyodon gibbosum és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 60 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja invertebrats, principalment crustacis i mol·luscs.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes occidentals de l'oceà Índic: des de Beira (Moçambic) fins a Sud-àfrica i Madagascar.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# McEwen (Tennessee)

McEwen és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McEwen tenia 1.702 habitants, 725 habitatges, i 476 famílies. La densitat de població era de 344,1 habitants/km².
Dels 725 habitatges en un 30,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.682 $ i la renda mediana per família de 39.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.417 $ mentre que les dones 22.109 $. La renda per capita de la població era de 17.375 $. Entorn de l'11,2% de les famílies i el 15,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McEwen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McEwen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Martinez (Califòrnia)

Martinez és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000, Martinez tenia 35.866 habitants, 14.300 habitatges, i 9.209 famílies. La densitat de població era de 1.130,4 habitants/km².
Dels 14.300 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 10,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.010 $ i la renda mediana per família de 77.411 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.135 $ mentre que les dones 40.714 $. La renda per capita de la població era de 29.701 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Martinez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Martinez». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Monument Commemoratiu Nacional al Magatzem Naval del Port Chicago (anglès) (castellà)
* Lloc Històric Nacional de John Muir (anglès) (castellà)
# Martinet tigrat nan

El martinet tigrat nan (Zebrilus undulatus) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) i única espècie del gènere Zebrilus. Habita pantans, corrents fluvials i estanys d'una zona d'Amèrica del Sud que inclou l'est de Colòmbia, Veneçuela, Guaiana, Brasil amazònic, est de l'Equador i del Perú i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 207. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Medalla de l'Àfrica Oriental i Central

La Medalla de l'Àfrica Oriental i Central, (anglès: East and Central Africa Medal) establerta el febrer de 1899, va ser una medalla de campanya britànica atorgada per a operacions militars menors al Protectorat d'Uganda i al Sudan del Sud entre 1897 i 1899. Es van emetre quatre fermalls separats.
La majoria de medalles van ser concedides a forces o unitats locals dirigides pels britànics de l'exèrcit indi. No hi havia unitats de l'exèrcit britànic presents, tot i que diversos oficials britànics i suboficials van rebre la medalla mentre estaven secundats a unitats locals. Els destinataris dels fermalls de Lubwa i Uganda 1897-98 incloïen diverses dones que feien d'infermeres.

## Disseny

La medalla fa 36 mil·límetres (1,4 polzades) de diàmetre. Va ser emesa en plata a tots els destinataris, excepte als portadors autòctons i altres seguidors autoritzats del camp, que van rebre la medalla de bronze.
L'anvers de la medalla porta una figura de mig cos mirada a l'esquerra de la reina Victòria sostenint el ceptre reial amb la inscripció "VICTORIA REGINA ET IMPERATRIX"
El revers, dissenyat per G. W. de Saulles, té una imatge de Britànnia dempeus i mirant cap a la dreta, sostenint un trident i una branca de palmera, mentre que darrere hi ha un lleó i el sol naixent. A continuació hi ha la inscripció "EAST & CENTRAL AFRICA" ("Àfrica Oriental i Central").
El nom i el regiment del destinatari estan gravats amb majúscules a la vora de la medalla.
La cinta de 31,7 mil·límetres (1,25 polzades) d'amplada és meitat groga i meitat vermella, amb el groc a l'esquerra quan hom mira a l'usuari.

## Fermalls

La majoria de medalles es van atorgar amb un fermall, amb un total de quatre autoritzades. La de Lubwa només es va atorgar com a part d'una medalla de dos fermalls, normalment amb Uganda 1897-98. Els fermalls atorgats van ser:
* Lubwa: Operació contra els soldats sudanesos amotinats estacionats a Uganda que tenien fort Lubwa al llac Victòria, 23 de setembre de 1897 - 24 de febrer de 1898
* Uganda 1897-98: Una expedició al país Teita d'Uganda, 20 de juliol de 1897 - 19 de març de 1898
* 1898: Pel servei per sufocar una rebel·lió dels somalis d'Ogaden liderats pel sultà Ahmed bin Marghan, 12 d'abril - 3 d'octubre de 1898
* Uganda 1899: Pel servei al protectorat d'Uganda al llarg del Nil per sufocar una rebel·lió dels governants locals Kabarega i Mwanga II of Buganda, del 21 de març al 2 de maig de 1899.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Joslin, Litherland and Simpkin.. British Battles and Medals., p. 184. Published Spink, London. 1988.
* 1 2 Medals of the World
* 1 2 John Mussell (ed).. Medal Yearbook 2015., p. 161. Published by Token Publishing Ltd. Honiton, Devon.
* ↑ Dixons Medals sales catalogue Arxivat 2012-07-23 a Wayback Machine.,
* 1 2 3 Edward C Joslin. Observer Book of British Awards and Medals. pp 130-1. Published Frederick Warne & Co, 1973.
# Medalla de l'Incident Xinès de 1931-1934

La Medalla de l'Incident Xinès de 1931-1934 és una medalla de campanya de l'Imperi Japonès, creada el 23 de juliol de 1934 per l'Emperador Hirohito, i atorgada a aquells que van participar en l'Incident Xinès de 1931-1934.
Com que oficialment no es declarà cap guerra (encara que n'hi hagués), aquesta passà a denominar-se oficialment als cercles nipons com "els incidents xinesos".

## Disseny

Un medalla de bronze. A l'anvers apareix el mític Yata-no-karasu (un gran corb enviat des del cel pels déus per guiar i assistir a l'emperador Jinmu a la seva campanya oriental, segons la mitologia xinto), amb un crisantem al capdamunt (l'escut del Japó). Al revers, un casc de l'Exèrcit enfront a un altre de la Marina, i la inscripció "Incident del 6è al 9è any Showa"
Sobre el galó, apareix la barra habitual amb la inscripció "Medalla de guerra"
Penja d'una cinta de seda amb una franja marró fosc de 2,5mm, una de 6mm marró clar, una de 5mm crema, una de 1,5mm daurada i una central de 7mm marró fosc.
S'atorga dins d'una caixa negra, con el nom del receptor en caràcters daurats.
# Puig Molló

El Puig Molló és una muntanya de 262 metres que es troba al municipi de Boadella i les Escaules, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Quint Fabi Buteó (pretor 181 aC)

Quint Fabi Buteó (en llatí Quinctus Fabius Buteo) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Fàbia, i era de la branca dels Buteó.
Va ser pretor l'any 181 aC i li va correspondre com a província la Gàl·lia Cisalpina. El seu mandat es va prorrogar un any (180 aC). El 179 aC va ser nomenat un dels Triumviri coloniae deducendae, magistrats extraordinaris que van fundar una colònia llatina al territori dels pisans, a Etrúria. Onze anys després va tornar a la zona (168 aC) com un dels quinquevirs designats per arranjar les disputes entre Pisae i Luna pels límits entre les dues ciutats.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 519.
# Jorge Mendonça

Jorge Pinto Mendonça (6 de juny de 1954 - 17 de febrer de 2006) fou un futbolista brasiler. Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1978.

## Palmarès

* Campeonato Pernambucano: 1974 (Náutico)
* Campeonato Paulista: 1976 (Palmeiras)
* Taça de Prata: 1981 (Guarani)

## Referències

* ↑ Jorge Mendonça a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Todos os brasileiros - 1978» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Barca de fusta de Hanson

La barca de fusta de Hanson és una barca de l'edat del bronze que es va trobar en una mina de grava a Shardlow (Derbyshire), a Anglaterra. Actualment es troba exposada al Derby Museum and Art Gallery.
La barca de fusta fou descoberta a la riba del Hanson a Shardlow, un poble al sud de Derby, l'any 1998. La barca estava quasi completa però resultà una mica danyada per la maquinària de la pedrera abans que se'n determinés la importància. La barca fou datada de l'any 3500 aC. Es va haver de tallar en petites seccions per poder ser transportada i conservada perquè era molt pesant a causa de la humitat, que havia preservat la fusta i n'havia previngut la putrefacció. La fusta fou assecada lentament al York Archaeological Trust després de ser submergida durant 18 mesos en polietilenglicol; aquest producte químic penetrà en la fusta i li donà la força necessària.
Inusualment, la barca encara tenia un carregament de sorra de Bromsgrove que havia estat carregada a King's Mill. La sorra es creu que estaria destinada a reforçar un pas per sobre el riu Trent.
Es completà la conservació de la barca amb un cost total de 119.900 lliures, i actualment es troba exposada al Museu de Derby. Quatre anys més tard es va trobar una segona barca al mateix lloc, però fou enterrada de nou per tal que es pogués preservar.
L'exposició al Derby Museum and Art Gallery també inclou troballes de metall de la mateixa pedrera de Shardlow. Els objectes majoritàriament daten de la meitat de l'edat del bronze.

## Referències

* 1 2 Hanson Log Boat Arxivat 2011-06-04 a Wayback Machine., Derby.gov.uk, accessed May 2011
* ↑ Second log boat found near Derby, StonePages.com, citant el Derby Evening Telegraph el 24 de novembre de 2003
# Trdelník

Trdelník (conegut també com a Skalický trdelník) és un pastís tradicional de la cuina eslovaca (a la frontera d'Eslovàquia - Moràvia). Es tracta d'una massa de farina enrotllada en una punxa similar a la que s'utilitza per fer broquetes, però de fusta (el nom de la qual és trdlo) i que es rosteix al foc d'unes brases la massa mentre que gira sobre si mateix. La forma final és el d'una massa cuita al foc de forma cilíndrica i buida per l'interior, amb un sabor fumat així com aromatitzat amb canyella. És molt tradicional i és dels més sol·licitats als mercats de carrer (a Praga).

## Història

La seva producció té una gran tradició a Skalica, Eslovàquia (frontera amb República Txeca). Un general hongarès jubilat, El Comte Jopotzsef Gvadovascnyi, que també era poeta i filòsof, es va establir a Skalica al final del segle xviii, va donar feina a un cuiner de Transsilvània, que va portar de les seves terres la recepta de la trdelnovina, i va canviar algunes de les seves característiques de la massa fins a arribar a la denominació actual coneguda com Skalický trdelník. El nom original de la massa hongaresa és el Minyona francesa.

## Característiques

A causa de la popularitat del dolç en diversos llocs de República Txeca, així com la seva presència a les celebracions festives, va sorgir l'associació civil anomenada Skalický trdelník que es va fundar a finals de 2004. El seu objectiu és la salvaguarda de l'origen del trdelník mantenint la seva denominació, així com l'elaboració. El seu nom prové de trdlo que és el pal de fusta (en alguns casos de ferro fos) sobre el qual s'enrotlla la massa. La preparació de l'skalický té tres etapes:
* A la primera la massa de forma cilíndrica, del gruix d'un dit, es va enrotllant al voltant del pal de fusta (trdlo, d'una longitud aproximada de mig metre) fins a cobrir gairebé completament el trdlo .
* La massa enrotllada es recobreix en una safata que conté una massa barreja de farina de nous (o ametlles) i sucre. Al final s'encalca directament sobre aquest recobriment.
* Es col·loca el trdle sobre unes brases i s'espera que quedi daurat, cosa que sol passar als pocs minuts. A la brasa sol haver-hi diversos trdlo donant servei als diversos clients que ho van sol·licitant.
Moltes vegades els trdelník se solen servir amb mel, xocolata, nata o gelat.

## Vegeu també

* Kürtőskalács (Hongria)
* Baumkuchen (Alemanya)
* Šakotis (Lituània)

## Referències

* ↑ Welcome to Czechoslovakia, Volumen 21-22
* ↑ Zuzana Beňušková, (1998), radičná kultúra regiónov Slovenska: prehl̕ad charakteristických znakov, Veda
# Diazotació

La diazotació (del prefix di-, separar, i azote, nitrogen en francès) és la reacció química pel que una amina aromàtica primària trenca la seva cadena cíclica per convertir-se en un compost de diazoni per l'acció de l'àcid nitrós.
Aquesta reacció, descoberta per Peter Griess l'any 1858, encara avui és l'únic procediment pràctic per a la preparació de les sals de diazoni. Fou la base dels tints sintètics i de diverses indústries químiques a Europa.
La diazotació és duta a terme a temperatura baixa (de 0° a 5 °C) per a evitar la formació de composts fenòlics, per despreniment de nitrogen, i en medi àcid per a evitar la formació de composts de diazoamino, per copulació amb l'amina encara lliure.
La reacció en general és simple i molt general. Substituts de tots tipus, com alquils, halògens, hidroxils, àcids sulfònics, poden presentar-se en qualsevol posició del compost.

## Referències

* ↑ Diazitació Diccionari de la Llengua Catalana Publicat per l'IEC
* ↑ «Diazotació». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Franz Beyer, Wolfgang Walter. Manual de química orgánica. Editorial Reverté, 1987, p.618-619.
# Dóbroie (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Dóbroie».
Dóbroie - Доброе (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 257 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Donald Charles McKinnon

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Llista | Partit |
| 1978-1981 | 39 | Albany | Albany | Nacional |
| 1981-1984 | 40 | Albany | Albany | Nacional |
| 1984-1987 | 41 | Rodney | Rodney | Nacional |
| 1987-1990 | 42 | Albany | Albany | Nacional |
| 1990-1993 | 43 | Albany | Albany | Nacional |
| 1993-1996 | 44 | Albany | Albany | Nacional |
| 1996-1999 | 45 | Llista | 2 | Nacional |
| 1999-2000 | 46 | Llista | 3 | Nacional |
Donald Charles McKinnon o Don McKinnon (Londres, 27 de febrer 1939) és un diplomàtic i polític neozelandès. Va ser Viceprimer Ministre i Ministre de Relacions Exteriors de Nova Zelanda. Va ser Secretari General de la Commonwealth del 2000 fins al 2008.
# Triptòfan

El triptòfan (abreviat Trp o W) és un aminoàcid essencial en la nutrició humana. És un dels 20 aminoàcids inclosos en el codi genètic (codó UGG). És considerat un aminoàcid no polar i hidrofòbic:
* Fórmula molecular: C$_{11}$H₁₂N₂O₂
* Massa molecular: 204,23
* Punt isoelèctric: pH = 5,89
* Nombre CAS: 73-22-3
Hopkins i Cole van descobrir el triptòfan a principis dels anys 1900 després d'aïllar-lo de la proteïna de la caseïna, i Ellinger i Flamand van determinar la seva estructura molecular poc temps després.
El triptòfan és també un precursor de la serotonina, un neurotransmissor de la melatonina, una hormona neural.
La molècula del triptòfan és quiral, per la qual cosa el triptòfan racèmic és una barreja equimolar dels enantiòmers òptics L(-)-triptòfan i D(+)-triptòfan (el signe entre parèntesis indica si és levogir o dextrogir). El primer d'aquests estereoisòmers és el que forma part de les proteïnes i, a més, mostra activitat farmacològica rellevant.
El triptòfan és un dels vuit aminoàcids essencials, aquells que no es poden sintetitzar en el cos humà i han de ser subministrats per la dieta. Algunes fonts comunes de triptòfan són la civada, la banana, les prunes seques, la llet, la tonyina, el formatge, el pa, el pollastre, el gall dindi, els cacauets i la xocolata.

## Referències

* 1 2 Richard, Dawn M.; Dawes, Michael A.; Mathias, Charles W.; Acheson, Ashley; Hill-Kapturczak, Nathalie; Dougherty, Donald M.; DOUGHERTY, Donald M. «L-Tryptophan: Basic Metabolic Functions, Behavioral Research and Therapeutic Indications». International Journal of Tryptophan Research, Vol. 2, 23-03-2009, pàg. 45–60. DOI: 10.4137/ijtr.s2129. PMID: 20651948 [Consulta: 23 març 2020].
# Toni Piqué i Fernàndez

Toni Piqué i Fernàndez (El Pla de la Font, 1964) és un periodista, consultor de mitjans de comunicació i professor universitari català.
Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat de Navarra, l'any 1987. Ha treballat com a periodista, consultor en organització i integració de redaccions i desenvolupament editorial en diversos mitjans. Entre 1984 i 1994 va treballar a La Vanguardia; entre 2006 i 2009 va dirigir projectes a Cases i Associats, i entre 2005 i 2006 va ser director de Diari de Tarragona. Des de 2005 escriu, amb Gonzalo Peltzer, el blog Paper Papers sobre periodisme i el sector de la comunicació. Treballa com a columnista a El Singular Digital i al diari Ara, és conseller de l'Agència Catalana de Notícies i director d'Experiència d'Usuari del diari Ara. És coautor del llibre The Global Journalist (1997). Des de 2008 fa classes de periodisme a la Universitat Internacional de Catalunya.

## Referències

* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Barcelona: Crea't Edicions, 2014, p. 189. ISBN 9788494277207.
* ↑ «Toni Piqué, Barcelona». web. Paper Papers. [Consulta: 30 març 2015].

## Enllaços externs

* Paper papers Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
# Toni Montoliu

Toni Montoliu (Meliana, 1952) és un cuiner i agricultor valencià, propiertari del restaurant La Barraca de Toni Montoliu.
Llaurador des dels 16, treballava en una empresa que tanca el 1991. Arran que un dia li demanen una paella per a vint persones per a una celebració d'una persona acabdalada, el 1995 va obrir el seu restaurant. D'ençà, ha sigut considerat com un dels millors especialistes en cuinar paelles.
El seu restaurant es troba a l'Horta de Meliana, cuina amb ingredients del seu propi hort, i té una barraca a dins del terreny del restaurant.

## Referències

* ↑ Agudo, Vicente. «El paellero más internacional es un agricultor de Meliana». Las Provincias, 03-03-2023. [Consulta: 21 abril 2023].
* 1 2 Ros, Luz. «PERSONAS QUE INSPIRAN. Entrevista a Toni Montoliu-PASIÓN Y VALORES.» (en castellà), 13-03-2020. [Consulta: 21 abril 2023].
* 1 2 «Toni Montoliu: "Los valencianos tenemos que comprar y valorar el producto local, si no la huerta morirá"». Paterna Ahora, 28-04-2021. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ «Clase magistral de cocina: la auténtica paella valenciana». ¡Hola!, 20-09-2022. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ Llagunes, Álvaro. «La Barraca de Toni Montoliu: una auténtica experiencia valenciana». Valencia Secreta, 15-11-2021. [Consulta: 21 abril 2023].