OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Faustin-Archange Touadéra

Faustin-Archange Touadéra (Bangui, 21 d'abril de 1957) és un polític centrafricà, actual president de la República Centreafricana després de guanyar les eleccions de febrer de 2016. En aquestes es va imposar amb un 62,7% dels sufragis al seu contrincant Anicete Dologuele. Anteriorment va ocupar el càrrec de Primer Ministre de la República Centreafricana des del 22 de gener de 2008 fins a i 17 de gener de 2013. Abans va ser rector de la Universitat de Bangui.
Toudéra va ser nomenat Primer Ministre pel President François Bozizé el 22 de gener, després de la destitució de Élie Doté. Va nomenar al seu govern, compost per 29 membres, el 28 de gener. Un any després, el president Bozizé va dissoldre el govern de Touadéra per intentar crear un nou govern d'unitat nacional, en el marc d'un procés de diàleg iniciat al desembre de 2008. No obstant això, Touadéra va seguir comptant amb la confiança del president, liderant el nou govern format per 31 ministres, inclosos antics opositors al règim.
A la fi de 2012 es va deslligar de nou un conflicte entre el govern i els rebels que acusaven al president Bozizé d'incomplir els acords de pau després de la guerra civil que va concloure en 2007. Un mes després i després dels avanços dels rebels en les seves ofensives arribant prop de la capital el president va acceptar negociar un nou acord de pau. En virtut d'aquest acord va nomenar un nou primer ministre, Nicolas Tiangaye, designat per l'oposició, destituint d'aquesta forma a Touadéra.

## Referències

* ↑ Profile of new Central African Prime Minister, Faustin Touadera (en anglès). African Press Agency, 23 de gener de 2008.
* ↑ Gómez, Gonzalo. «África en dos minutos (23/02/16): Rep.Centroafricana y otras noticias.». Mundonegro.com, 23-02-2016. [Consulta: 23 febrer 2016].
* ↑ «Central African Republic» (en anglès). [Consulta: 25 gener 2013].
* ↑ Tshitenge Lubabu. «Faustin-Archange Touadéra» (en francès), 10-09-2008. [Consulta: 17 març 2009].
* ↑ Centrafrique: le recteur de l'université de Bangui nommé Premier ministre (en francès). African Press Agency, 22 de gener de 2008.
* ↑ «Composition du nouveau gouvernement centrafricain» (en francès), 29-01-2008. [Consulta: 17 març 2009].
* ↑ «Central African Republic president dissolves government» (en anglès), 18-01-2009. Arxivat de l'original el 4 de febrer de 2012. [Consulta: 17 març 2009].
* ↑ «Touadera names rebels in new Central African Republic govt» (en anglès), 20-01-2009. [Consulta: 17 març 2009].
* ↑ «Central African opposition names Tiangaye as new PM» (en anglès), 13-01-2013. Arxivat de l'original el 3 de març de 2014. [Consulta: 25 gener 2013].
# Horoya Athlétique Club

El Horoya Athlétique Club és un club de futbol guineà de la ciutat de Conakry.
Fou campió de la Recopa africana de futbol l'any 1978.

## Palmarès

* Lliga guineana de futbol:
** 1986, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1994, 2000, 2001, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022
* Copa guineana de futbol:
** 1989, 1994, 1995, 1999, 2013, 2014, 2016, 2018, 2019
* Recopa africana de futbol:
** 1978

## Referències

* ↑ «Guinea – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Guinea - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Natisita

La natisita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de la seva composició química: sodi (Na), titani (Ti) i silici (Si).

## Característiques

La natisita és un nesosilicat de fórmula química Na₂Ti(SiO₄)O. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la natisita pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, malayaïta, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Mont Karnasurt, situat al massís de Lovozero, a la península de Kola, dins l'óblast de Múrmansk (Districte Federal del Nord-oest, Rússia). Només ha estat descrita en altres indrets dins de la mateixa província russa, concretament al mont Kedykverpakhk, dins el mateix massís de Lovozero, i a diversos monts del massís de Khibini: Koashva, Kukisvumtxorr, Rasvumtxorr i Yukspor, i a la vall del riu Vuonnemiok.

## Referències

* ↑ «Natisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 octubre 2017].
* ↑ «Natisite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 15 octubre 2017].
# One Night in Paris

One Night in Paris – The Exciter Tour – A Live DVD by Anton Corbijn és vídeo de Depeche Mode filmat i dirigit per Anton Corbijn. Inclou un concert enter enregistrat els dies 9 i 10 d'octubre de 2001 al Palais Omnisports de Paris-Bercy de París dins la gira Exciter Tour.
A la portada del disc només hi apareix el dia 10 però és obvi que hi ha material del primer dia com per exemple "It Doesn't Matter Two", que només van interpretar el dia 9 i que el 10 fou substituïda per "Sister Of Night". El primer disc inclou el concert complet mentre que el segon conté documentals de la pel·lícula, entrevistes a la banda, cançons extres i projeccions de la gira. La pel·lícula fou filmada en format 16:9 Betacam Digital anamòrfic utilitzant 13 càmeres.

## Llista de cançons

* DVD: Mute Film / DVDStumm 190 (Regne Unit)
* UMD: Mute Film / DMUMD1 (Regne Unit)

### Disc 1 – Concert

* "Easy Tiger"/"Dream On" (acústica) [Intro]
* "The Dead of Night" (Exciter, 2001)
* "The Sweetest Condition" (Exciter, 2001)
* "Halo" (Violator, 1990)
* "Walking in My Shoes" (Songs of Faith and Devotion, 1993)
* "Dream On" (Exciter, 2001)
* "When the Body Speaks" (Exciter, 2001)
* "Waiting for the Night"(Violator, 1990)
* "It Doesn't Matter Two" (Black Celebration, 1986)
* "Breathe" (Exciter, 2001)
* "Freelove" (Exciter, 2001)
* "Enjoy the Silence" (Violator, 1990)
* "I Feel You" (Songs of Faith and Devotion, 1993)
* "In Your Room" (Songs of Faith and Devotion, 1993)
* "It's No Good" (Ultra, 1997)
* "Personal Jesus" (Violator, 1989)
* "Home" (Ultra, 1997)
* "Condemnation" (Songs of Faith and Devotion, 1993)
* "Black Celebration" (Black Celebration, 1986)
* "Never Let Me Down Again" (Music for the Masses, 1987)

### Disc 2

* The Preparing – Documental sobre One Night in Paris
* The Photographing – Fotografies d'Anton Corbijn
* The Waiting – Entrevistes amb fans
* The Talking – Entrevistes amb Depeche Mode
* The Screening – Projeccions de la gira
** Waiting for the Night
** It Doesn't Matter Two
** In Your Room
** It's No Good
** Black Celebration
* "Sister of Night" (Ultra, 1997) – Cançó extra
* The Choosing – Never Let Me Down Again amb l'elecció de tres càmeres en angles diferents
* The Subtitling – Elecció de subtítols en anglès, francès, alemany, italià, japonès i espanyol per alguns extres
* Ou de pasqua de Martin Gore cantant "Surrender" en el camerino.

## Posició en llistes

| Llista | Posició | Certificació |
| Alemanya | 54 | 1x Platí |
| Regne Unit | 4 | |
| U.S. Billboard Top Music Video Sales | 13 | 1x Or |

## Personal

* Dave Gahan – cantant
* Martin Gore – guitarra, teclats, veus addicionals, cantant
* Andy Fletcher – teclats, veus addicionals
* Christian Eigner – bateria
* Peter Gordeno – teclats, piano, veus addicionals
* Jordan Bailey – veus addicionals
* Georgia Lewis – veus addicionals

## Referències

* ↑ «One Night In Paris» (en anglès). DepecheMode.com. Arxivat de l'original el 2012-02-25. [Consulta: 24 febrer 2013].
* ↑ «Depeche Mode to release "One Night in Paris" as a DVD May 27; will include bonus footage and special features» (en anglès). DepecheMode.com. [Consulta: 24 febrer 2013].
# G.I. Blues

G. I. Blues, és una pel·lícula musical americana de Norman Taurog estrenada el 1960, amb Elvis Presley, Juliet Prowse i Robert Ivers. La pel·lícula va ser rodada als estudis de la Paramount Pictures, amb una mica de pre-producció a Alemanya abans que Presley fou llicenciat de l'exèrcit. La pel·lícula va aconseguir el lloc número 2 en el Variety box office chart setmanal el 1960. La pel·lícula va guanyar un segon lloc o accèssit als Premis Laurel en la categoria de Millor Musical del 1960.

## Argument

Tulsa McLean (Elvis Presley) és un soldat estatunidenc en missió a Alemanya després de la segona guerra mundial. És també músic i forma un grup de rock amb dos altres reclutes. Per guanyar diners, manté l'aposta de passar una nit sencera amb Lili (Juliet Prowse), coneguda per a la seva fredor envers els homes. Feliçment, tot s'acaba bé, ja que els dos s'enamoren després de moltes peripècies.

## Repartiment

* Elvis Presley: Tulsa McLean
* Juliet Prowse: Lili
* Robert Ivers: Cookie
* James Douglas: Rick
* Letícia Román: Tina
* Sigrid Maier: Marla
* Arch Johnson: Sergent McGraw
* Mickey Knox: Jeeter
* John Hudson: Capt. Hobart
* Kenneth Becker: Mac

## Al voltant de la pel·lícula

La pel·lícula va ser rodada mentre Presley feia el seu servei militar a Alemanya Occidental. Es va rodar als estudis Paramount Pictures d'Alemanya.

## Referències

* ↑ Victor, Adam, L'Elvis enciclopèdia "', pp. 190-191.
* ↑ «G.I. Blues». The New York Times.
# Periodisme d'opinió

El periodisme d'opinió pretén interpretar la realitat des del punt de vista de l'autor, que en tots els casos, excepte en l'editorial, signa l'article (escrit, radiat o televisat) o el dibuix. L'article editorial representa l'opinió de l'empresa editora de la publicació. Els dibuixos són una forma d'expressió periodística d'opinió, que en una vinyeta resumeixen un sentiment o un punt de vista.
# Mont Deborah

El Mont Deborah, amb els seus 3.718 msnm, és un dels principals cims de l'est de la serralada d'Alaska. Malgrat la seva relativa alçada en comparació amb altres cims del voltant i dels Estats Units és un cim que presenta uns desnivells considerables. Així, per exemple, la seva cara nord-est s'alça més de 2100 metres en poc més de 2,4 km lineals. Aquest fort desnivell, unit a les dificultats d'accés, les inclemències del temps i el gel i neu que cobreixen la muntanya fan d'ella un cim difícil d'escalar.

## El nom

La muntanya fou batejada el 1907 per J. Wickersham en honor de la seva dona, Deborah Bell Wickersham.

## Ascensions

La primera ascensió al Mont Deborah es va fer el 1954 per Fred Beckey, Henry Meybohm i Heinrich Harrer per la cara sud. La segona ascensió no es produí fins al maig de 1975, per part de Pat Condran, Mark Hottman, Brian Okonek, Dave Pettigrew, Pat Stuart i Toby Wheeler. La ruta habitual és la que discorre per la cara oest.

## Referències

* Mont Deborah a bivouac.com (anglès)
* Mont Deborah a topozone.com (anglès)
* Mont Deborah a USGS GNIS (anglès)
# Larentàlies

Les Larentàlies (en llatí: Larentalia), Larentines (Larentinae) o Larentinàlies (Larentinalia) va ser un festival celebrat a l'antiga Roma en honor dels lars, divinitats protectores de la llar i la família, i a Aca Larència, personatge de la mitologia romana relacionat amb el culte als lars.

## Orígens

Segons el mite, aquesta celebració va ser promoguda per Aca Larència, de manera que els seus orígens es remuntarien a la fundació de la ciutat. Larència era la mare adoptiva de Ròmul i Rem, els quals, després de morts, van ser venerats com a lars protectors de Roma. Això explica per què durant les Larentàlies els sacrificis els oficiava el flamen quirinal, el sacerdot del déu Quirí i de Ròmul, considerat fill de Quirí. Segons Plutarc, el qui oficiava aquesta cerimònia era el flamen marcial, el sacerdot de Mart, però Georges Dumézil opina que molt probablement es tracta d'una confusió d'aquest autor, que va identificar Quirí amb Mart perquè tots dos eren déus amb atribucions relacionades amb la guerra.
El culte als lars, els esperits protectors dels avantpassats, es creu que era de procedència etrusca.

## Lloc i data

Tot i que la funció dels lars i el seu àmbit d'acció eren les parets de cada residència familiar, les Larentàlies començaven la celebració amb un sacrifici al Velabre, el lloc on, segons la tradició, es va enterrar el cos d'Aca Larència. Aquest indret era una esplanada entre el Fòrum Romà i els turons del Capitoli i el Palatí. Pel que fa a la data, la festivitat se celebrava en un principi el 23 de desembre. Per disposició d'August, es va passar a celebrar dues vegades a l'any: la segona era a l'abril, coincidint amb la festa en honor de Ròmul, del qual August clamava ser un descendent.

## Referències

* ↑ Varró, De lingua latina, VI 24.
* ↑ Lactanci, Divinarum Institutionum, I 1.20; Macrobi, Saturnalia, I 10.11.
* 1 2 Smith, William (ed.). «Larentalia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 6 juny 2022].
* ↑ Fowler, William W. The Roman Festivals of the Period of the Republic, 1908, p. 275-276.
* ↑ Cató el Vell, Origines, fr. 8 = Varró, De lingua latina, V 85.
* ↑ Gel·li, Noctes Atticae, VII.
* ↑ Dumézil, Georges. La Religion romaine archaïque. París: Payot, 2000, p. 279-280.
* 1 2 Macrobi, Saturnalia, I 10.
* ↑ Inscrit en els Fasti Antiates Maiores.
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: «Ròmul», 4-5.

## Bibliografia complementària

* Henderson, Helene; Thompson, Sue Ellen. Holidays, Festivals and Celebrations of the World Dictionary. Vol. 2. Detroit: ed. Omnigraphics, 1997.
* Henderson, Helene; Thompson, Sue Ellen. Holidays, Festivals and Celebrations of the World Dictionary. Vol. 4. Detroit: ed. Omnigraphics, 2009.
# Nanobacteri

Nanobacteri és el nom proposat d'una classe d'organismes vius, específicament de cèl·lules de microorganismes amb parets cel·lulars i una mesura molt més petita que el límit més baix generalment acceptat per a la vida (al voltant de 200 nanòmetres per bacteris). Originalment basat en nanoestructures observades en diverses formacions geològiques (incloent-hi alguns meteorits), l'estatus dels nanobacteris és controvertit, amb alguns investigadors suggerint que són una nova classe d'organismes vius capaços d'incorporar uridina radioactiva, i altres atribuint a ells una simple naturalesa abiòtica. Un escèptic els va denominar «la fusió freda de la microbiologia», en referència a un episodi famós de la ciència errònia.
El terme nanopartícules calcificants (CNP) també s'ha utilitzat com un nom conservador quant a la seva possible condició com una forma de vida. Les recerques més recents tendeixen a acceptar que aquestes estructures existeixen, i probablement es van reproduir d'alguna manera. La seva condició d'éssers vius segueix sent objecte d'acalorats debats, encara que alguns investigadors afirmen que el cas que siguin partícules inerts cristal·lines s'ha demostrat concloentment. A la medicina, han estat implicats en la formació dels càlculs renals i plaques d'arterioesclerosis.

## Referències

* ↑ Kajander E «Nanobacteria--propagating calcifying nanoparticles». Lett Appl Microbiol, vol. 42, 6, 2006, pàg. 549–52. DOI: 10.1111/j.1472-765X.2006.01945.x. PMID: 16706890.
* ↑ Ciftcioglu N, McKay D, Mathew G, Kajander E «Nanobacteria: fact or fiction? Characteristics, detection, and medical importance of novel self-replicating, calcifying nanoparticles». J Investig Med, vol. 54, 7, 2006, pàg. 385–94. DOI: 10.2310/6650.2006.06018. PMID: 17169260.
* ↑ «Evidence of nanobacterial-like structures in calcified human arteries and cardiac valves.». Am J Physiol Heart Circ Physiol., vol. 3, 287, 01-09-2004. PMID: 15142839 [Consulta: 17 desembre 2008].
* ↑ Martel J, Young JD «Purported nanobacteria in human blood as calcium carbonate nanoparticles». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., vol. 105, 14, April 2008, pàg. 5549–54. DOI: 10.1073/pnas.0711744105. PMC: 2291092. PMID: 18385376.
* ↑ Jack Maniloff, citat en «The Rise and Fall of Nanobacteria», Young i Martel, Scientific American, gener de 2010
* ↑ «Nanobacteria Are Mineralo Fetuin Complexes» (en anglès).
* ↑ «The Rise and Fall of Nanobacteria», Young i Martel, Scientific American, gener de 2010

## Vegeu també

* Nanobi

## Enllaços externs

* Nanobacteris: sobre la pista d'una nova forma de vida Arxivat 2012-04-12 a Wayback Machine. PDF. Resum electrònic. «IDP Ciència i Tecnologia». Maig de 2004.
* David Hambling. Nanobacteria Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine.(anglès)
# Novinka (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Novinka».
Novinka (en rus: Новинка) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.045 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Procalcitonina

La procalcitonina (PCT) és un precursor peptídic de l'hormona calcitonina, aquesta última implicada en l'homeòstasi del calci. Sorgeix un cop la preprocalcitonina és trencada per una endopeptidasa. Va ser identificada per primera vegada per Leonard J. Deftos i Bernard A. Roos als anys setanta. Està compost per 116 aminoàcids i és produït per cèl·lules parafol·liculars (cèl·lules C) de la tiroide i per les cèl·lules neuroendocrines del pulmó i de l'intestí.
El nivell de procalcitonina al flux sanguini d'individus sans està per sota del límit de detecció (0,01 µg/L) de les anàlisis. El nivell de procalcitonina augmenta en resposta a un estímul proinflamatori, especialment per una infecció bacteriana. Sovint es classifica com a reactiu de fase aguda. El període d'inducció de la procalcitonina oscil·la entre les 4 i les 12 hores, amb una semivida que abasta entre 22 i 35 hores. No augmenta significativament amb infeccions víriques o inflamacions no infeccioses. En el cas de les infeccions per virus, això es deu al fet que una de les respostes cel·lulars a una infecció viral és produir interferó gamma, que també inhibeix la formació inicial de procalcitonina. Amb la cascada inflamatòria i la resposta sistèmica que provoca una infecció greu, els nivells sanguinis de procalcitonina poden augmentar múltiples ordres de magnitud amb valors més alts que es correlacionen amb malalties més greus. No obstant això, els alts nivells de procalcitonina produïts durant les infeccions no segueixen un augment paral·lel de la calcitonina o una disminució dels nivells sèrics de calci.

## Referències

* ↑ Procalcitonin: Reference Range, Interpretation, Collection and Panels, 2017-03-09.
* ↑ «Calcium and skeletal metabolism». The Western Journal of Medicine, 123, 6, 01-12-1975, p. 447–58.
* ↑ «Procalcitonin increase after endotoxin injection in normal subjects». The Journal of Clinical Endocrinology and Metabolism, 79, 6, 01-12-1994, p. 1605–8. DOI: 10.1210/jc.79.6.1605.
* ↑ «Bacterial infections in the neonate». A: Principles and Practice of Pediatric Infectious Diseases. 4th. Elsevier, 2012. ISBN 978-1437727029.
* ↑ «Procalcitonin as a marker of the systemic inflammatory response to infection». Intensive Care Medicine, 26, 9, 01-09-2000, p. 1193–200. DOI: 10.1007/s001340000624.
* ↑ Sandkovsky, Uriel; Kalil, Andre C.; Florescu, Diana F. «The use and value of procalcitonin in solid organ transplantation». Clinical Transplantation, 29, 8, 22-06-2015, p. 689–696. DOI: 10.1111/ctr.12568. ISSN: 0902-0063.
* ↑ Meisner, Michael. Procalcitonin biochemistry and clinical diagnosis. 1st. Bremen: UNI-MED-Verl, 2010. ISBN 9783837412413. OCLC 697831954.
# Probreviceps rhodesianus

Probreviceps rhodesianus és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Zimbàbue i, possiblement també, a Moçambic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Loader, S. & Poynton, J.C. 2004. Probreviceps rhodesianus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Nanobagrus nebulosus

Nanobagrus nebulosus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 35-36.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Malàisia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ngerchelchuus

Ngerchelchuus (242 m) és una muntanya d'Oceania. És el cim més alt de Palau.
Es troba a l'illa de Babeldaob, la més gran de l'arxipèlag. Es troba a l'estat de Ngardmau, molt a prop de la frontera amb l'estat de Ngaremlengui al nord-oest de l'illa.

## Nom

És comú utilitzar-lo sense un nom genèric. Acompanyat del genèric "muntanya" s'anomena Rois Ngerchelchuus (en palauà) i Mount Ngerchelchuus (en anglès); la variant Ngerchelchauus també s'utilitza i també s'anomena Makelulu.

## Geologia

De les 53 plaques tectòniques del món, Palau es troba a la placa de Carolina. Ngerchelchuus és la muntanya més alta d'aquesta placa.
La muntanya es troba en un espai natural protegit. Al seu sud, a l'estat de Ngardmau, hi ha el bosc més gran i antic de Palau; hi ha arbres enormes que acullen molts tipus d'ocells. Per a l'estat de Ngardmau, la muntanya és un símbol que s'acostuma a lluïr a les plaques dels cotxes, recordant la muntanya i la cascada de 37 metres.

## Ascens

Els camins per apropar-se a la muntanya són molt dolents i l'expedició sol necessitar l'ajuda d'un guia local; tanmateix, és possible arribar al cim des d'Imeong (la capital de l'estat de Ngaremlengui) en vehicle 4x4 o a peu.

## Referències

* ↑ The World Factbook (en anglès). Central Intelligence Agency, 2008, p. 447.
* ↑ Ngardmau estatuaren webgunea.
* ↑ Ricardo Hernani, Andoni Gorostiaga: Atlas de los techos de estados e islas del mundo, Pyrenaica, Bilbo, 2008; ikus 40.or.
* ↑ Ngerchelchauus erabilia Biodiversity and the Environment in Palau webgunean.
* ↑ Australien auf einen Blick.
* ↑ The tectonic 39 summits SummitPost webgunean.
* ↑ Ngardmau estatuaren webgunea.
* ↑ Igoeraren kontakizuna Los Angeleseko Sierra Cluben webgunean.
# NTB

NTB té els següents significats:
* Norsk Telegrambyrå, agència de notícies de Noruega
* Cinturó temperat nord (del seu nom en anglès North Temperate Belt), banda de núvols de l'atmosfera de Júpiter