OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Châtignac

Châtignac és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2017 tenia 176 habitants.

## Demografia

La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 97 habitatges, 84 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 96 eren cases i 1 era un apartament. Dels 84 habitatges principals, 58 estaven ocupats pels seus propietaris, 22 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 15 en tenien tres, 23 en tenien quatre i 42 en tenien cinc o més. 63 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 41 habitatges hi havia un automòbil i a 37 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 113 persones, 79 eren actives i 34 eren inactives. De les 79 persones actives 70 estaven ocupades (38 homes i 32 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 34 persones inactives 14 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 11 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Châtignac hi havia 75 unitats fiscals que integraven 179 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.381 €.

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 2 d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport i 2 d'empreses de serveis.
Dels dos establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 electricista.
L'any 2000 a Châtignac hi havia 19 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 594 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Châtignac a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Châtignac a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Juanicó

Juanicó o Joanicó és un petit poble industrial ubicat 35 quilòmetres al nord de Montevideo, al departament de Canelones, Uruguai.

## Informació general

Aquest petit centre urbà representa un fàcil accés a través de la ruta 5 amb destinació a Rivera, i la seva activitat comercial ha propiciat un creixement favorable en les últimes dècades, sent destacada la seva vitivinicultura, la producció agrícolo-ramadera i el sector de lactis.
Actualment forma part de la zona metropolitana de Montevideo en condició de poble dormitori.

## Història

Va rebre el nom en honor de Francisco Juanicó, qui, el 1830, trenca amb la tradició ramadera i construeix una cava que li va permetre collir vins d'alta categoria a causa de la favorable climatització del predi.

## Població

Juanicó té una població de 1.256 habitants segons les dades del cens de 2004.

## Referències

* ↑ Història de Juanicó Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai – Cens 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Niccolò Albergati

Niccolò Albergati (Bolonya, 1373 – Siena, 9 de maig de 1443) va ser un religiós cartoixà, proclamat cardenal de l'Església Catòlica Romana en 1426 per Martí V. És venerat com a beat per l'Església catòlica.
Niccolò Albergati pertanyia a la família bolonyesa dels Albergati, originària de Zola Predosa. El 1394 va entrar a l'Orde de la Cartoixa i destacà pel suport que donà a la sobirania del papa Martí V després del Gran Cisma d'Occident, i aquest el nomenà bisbe de Bolonya el 1417.
Va convertir Bolonya en un centre de cultura humanística. En 1422 fou enviat a França per posar pau entre el rei d'aquest país i el d'Anglaterra, sense assolir-ho, però aconseguint la pau entre França i Borgonya. Quatre anys després fou nomenat cardenal amb el títol de cardenal de Santa Croce in Gerusalemme. Va participar en el Concili de Basilea, Ferrara i Florència, obrint les sessions en aquesta ciutat, per reunificar les esglésies catòlica i ortodoxa.
Fou un bon escriptor i entre els erudits del seu cercle hi havia l'humanista Francesco Filelfo i els futurs papes Nicolau V i Pius II. Va morir a Siena en 1443. Benet XIV el beatificà en 1744.
# Barri Montserrat

Les Parcel·les Montserrat, actualment Barri Montserrat, va sorgir en terres del mas de Montserrat. També se la va conèixer com el Mau-Mau. Va ser una de les primeres zones de barraques d'immigrants proletaris que hi va haver a la perifèria de la ciutat. Va ocupar gran part de la hisenda del mas Gran de l'Aixemús, també dit Mas de Montserrat, a la vora dreta del barranc de l'Escorial, cap a finals de la dècada dels quaranta època en què es va parcel·lar la finca i es van vendre lots de terreny on s'hi construïren petits masets i barraques sense cap projecte urbanístic global. José Monzón va ser el primer en anar-hi a viure de forma permanent, i, considerat com un "fundador" de la urbanització, va ser nomenat alcalde de barri durant molts anys per l'ajuntament reusenc. Quan es va iniciar era a uns 2 kilòmetres del nucli urbà. El Carrilet de Reus a Salou era l'únic transport públic que l'enllaçava amb la ciutat. A través de la carretera de Salou, i sobretot del carrer d'Astorga, s'integra actualment a la ciutat, per la continuïtat urbana que donen les parcel·les Cases, el Barri Juroca i el Barri Fortuny. Els carrers del barri porten noms de muntanyes. Al seu davant hi ha el grup Gaudí Mar, a la carretera de Salou.

## Referències

* 1 2 Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 373-374. ISBN 8486387655.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 74. ISBN 9788497916929.

## Enllaços externs

* Isabel Martínez. "Memòria dels barris". Reus digital 17-I-2015 Consulta 14-II-2017
# Wapanucka

Wapanucka és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 445 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wapanucka tenia 445 habitants, 174 habitatges, i 117 famílies. La densitat de població era de 260,3 habitants per km².
Dels 174 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.922 $ i la renda mediana per família de 25.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.250 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 9.883 $. Entorn del 24,8% de les famílies i el 31,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wapanucka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wapanucka». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Mejudrétxie (Uliànovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Mejdurétxie».
Mejdurétxie (en rus: Междуречье) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 34 habitants. Pertany al districte d'Inza.

## Referències

* ↑ «Энциклопедия Ульяновской области: Забалуйка».
# John i el forat

John i el forat (John and the Hole en anglès) és una pel·lícula thriller psicològic sobre la majoria d'edat nord-americana del 2021 dirigida per Pascual Sisto i escrita per Nicolás Giacobone. És una adaptació de llargmetratge del conte de Giacobone, El Pozo, és protagonitzada per Charlie Shotwell, Michael C. Hall, Jennifer Ehle i Taissa Farmiga. El film gira al voltant d'un nen que descobreix un búnquer inacabat al bosc veí de casa seva.
La pel·lícula va ser seleccionada per al Festival de Cannes de 2020 i es va estrenar mundialment al Festival de Cinema de Sundance de 2021 el 29 de gener de 2021. Es va estrenar el 6 d'agost de 2021 per IFC Films. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Sinopsi

Un thriller psicològic sobre la majoria d'edat que representa la inquietant realitat d'un nen (Charlie Shotwell) que manté captiva la seva família en un forat al terra.

## Repartiment

* Charlie Shotwell com a John
* Jennifer Ehle com a Anna
* Michael C. Hall com a Brad
* Taissa Farmiga com a Laurie
* Ben O'Brien com a Peter
* Lucien Spelman com a Charlie
* Tamara Hickey com a Paula
* Elijah Ungvary com a Tennis Coach
* Georgia Lyman com a Gloria
* Samantha LeBretton com a Lily

## Producció

La pel·lícula és el debut a la direcció de Pascual Sisto, i va ser escrita per Nicolás Giacobone. És la primera adaptació a la pantalla del conte El Pozo de Giacobone.
El roatge de la pel·lícula va tenir lloc a Massachusetts (Lexington, Lincoln i Norwood) i va començar l'octubre de 2019 i va durar 23 dies. La banda sonora és de la compositora italiana Caterina Barbieri.

## Referències

* ↑ «Home». [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ «The films of the Official Selection 2020» (en anglès), 03-06-2020. [Consulta: 16 juliol 2021].
* 1 2 «2021 Sundance Film Festival» (en anglès). [Consulta: 21 juliol 2021].
* ↑ «John i el forat». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 febrer 2023].
* ↑ ; Kay, Jeremy; Mitchell, Wendy; Rosser, Michael; Shackleton, Liz«Cannes 2020 Official Selection guide: The "first features"». [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «In Production». mutressa movies. [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ Scholz, Pablo «Nicolás Giacobone, el único argentino seleccionado para Cannes» (en castellà). Clarin, 04-06-2020 [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ «El argentino Nicolás Giacobone guionista de filme internacional seleccionado en Cannes» (en castellà). www.telam.com.ar, 03-06-2020. [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ «First-look: Cannes official selection 'John And The Hole' (exclusive)» (en castellà). www.screendaily.com, 23-06-2020. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Made in Massachusetts - Massachusetts Film Office». [Consulta: 26 juny 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* John i el forat a Goita què fan, ara!
# Lincoln (Nou Hampshire)

Lincoln és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.271 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln tenia 1.271 habitants, 583 habitatges, i 324 famílies. La densitat de població era de 3,8 habitants per km².
Dels 583 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 44,4% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.523$ i la renda mediana per família de 44.063$. Els homes tenien una renda mediana de 25.263$ mentre que les dones 22.784$. La renda per capita de la població era de 17.999$. Entorn del 3,4% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lluer gorjanegre

El lluer gorjanegre (Spinus barbatus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Descripció

* Fa una llargària de 13 - 14 cm.
* Mascle amb dors groc verdós i ratlles longitudinals fosques. Parts inferiors grogues. Cap groc verdós, amb front, capell i gola negre. Ales fosques amb dues línies grogues.
* Femella similar al mascle, sense zones negres al cap i gola i amb zones inferiors més verdoses.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i zones arbustives del centre i sud de Xile i sud-oest de l'Argentina fins a la Terra del Foc i les illes Malvines.

## Reproducció

Entre els mesos de setembre fins a desembre, o encara abans, fan el niu en forma de tassa, a la bifurcació d'una rama, amb herba i molsa i folrat amb llana i plomes. Ponen 3 - 6 ous blancs amb tons blau cel, amb petites taques color cafè prop de l'extrem ample.

## Referències

* ↑ «Lluer gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Niccolò Forteguerri

Niccolò Fortiguerra (també escrit Forteguerri) (Pistoia, 1419 - Viterbo, 21 de desembre de 1473) va ser un comandant militar, cardenal i secretari del papa Climent XII.
Estava relacionat amb el papa Pius II. Tenia un doctorat in utroque jura de la Universitat de Siena. Es va convertir en bisbe de Teano el 1458 i cardenal el 1460. El 1462 va fer campanya als Estats Pontificis contra Sigismondo Pandolfo Malatesta, aconseguint Fano. Més tard, el 1465, va derrotar a Deífobo d'Anguillara en la batalla.
Va dotar una biblioteca, la Biblioteca Forteguerriana, a Pistoia.

## Referències

* ↑ Gelli i Poletti, 2007.
* ↑ Biografia

## Bibliografia

* Gelli, Piero; Poletti, Filippo. Dizionario dell'opera. Baldini Castoldi Dalai, 2007. ISBN 978-88-6073-184-5.
# Belgrano Athletic Club

* No s'ha de confondre amb Club Atlético Belgrano.
El Belgrano Athletic Club és un club de esportiu argentí de la ciutat de Buenos Aires, al barri de Belgrano. Va ser fundat l'any 1896.

## Futbol

Hi ha notícies de partits de futbol del Club Inglés de Belgrano el 1894, però el Belgrano Athletic Club fou fundat oficialment el 17 d'agost de 1896.
Jugà a primera divisió argentina entre 1896 i 1916, essent un dels clubs més destacats dels primers anys del futbol argentí. Fou campió de lliga tres cops, els anys 1899, 1904 i 1908. El seu principal rival fou el veí Alumni. El seu resultat més destacat fou un 10-1 sobre River Plate, el 1912.
Baixà a segona, juntament amb Quilmes el 1916.

## Rugbi

És un dels clubs més destacats del rugbi argentí. El 1899, juntament amb Buenos Aires FC, Lomas i Rosario AC, fou membre fundador de la River Plate Rugby Championship, futura Unió Argentina de Rugbi.

## Criquet

El primer partit de criquet del club fou el 1912. Ha estat seu de diversos partits de l'Argentina.
També té seccions de bitlles, esquaix, natació i tennis.

## Evolució de l'uniforme

Font:
| Futbol 1896-1916 | Rugbyi 1896-1919 | Rugbi 1919-avui |

## Palmarès
### Criquet

* Primera División (38): 1902-03, 1905-06, 1906-07, 1907-08, 1908-09, 1910-11, 1911-12, 1914-15, 1918-19, 1923-24, 1925-26, 1926-27, 1928-29, 1929-30, 1931-32, 1932-33, 1953-54, 1954-55, 1955-56, 1958-59, 1961-62, 1965-66, 1967-68, 1968-69, 1969-70, 1970-71, 1973-74, 1974-75, 1980-81, 1981-82, 1983-84, 1984-85, 1988-89, 1989-90, 1991-92, 1997-98, 2001-02, 2005-06

### Futbol

* Campionat argentí de futbol (3): 1899, 1904, 1908
* Copa de Honor Municipalidad de Buenos Aires (1): 1907
* Tie Cup (1): 1900
* Copa de Honor Cousenier (1): 1907

### Rugbi 15

* Torneo de la URBA (11): 1907, 1910, 1914, 1921, 1936, 1940, 1963, 1966, 1967, 1968, 2016

### Hoquei herba
#### Femení

* Metropolitano Primera División (4): 1942, 1946, 1949, 1974

## Referències

* ↑ Deportes - Belgrano AC official site Arxivat 18 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ "Alumni: en el nombre del fútbol", Clarín, 2003-04-24
* ↑ "River Plate en la era amateur 1901-1930"
* ↑ "Asociacion Argentina de Football - 1916", RSSSF Arxivat 23 December 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Belgrano Athletic on URBA webpage». Arxivat de l'original el 2018-05-23. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Todos Los Campeones de La URBA (castellà)
* ↑ "Hechos históricos de la Unión" at UAR website
* ↑ «Other matches played on Belgrano Athletic Club Ground, Buenos Aires». CricketArchive. [Consulta: 22 octubre 2011].
* ↑ «First-Class Matches played on Belgrano Athletic Club Ground, Buenos Aires». CricketArchive. [Consulta: 22 octubre 2011].
* ↑ "Hoy celebramos 115 años" - Belgrano AC official blog
* ↑ «"Todos los campeones 1897-2010" at Argentine Cricket Association website». Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 11 març 2018].
* ↑ Campeones del Fútbol Argentino Arxivat 2015-06-18 a Wayback Machine. on AFA website, 13 Jul 2015

## Enllaços externs

* Belgrano Athletic Club - Lloc web oficial
* Blog oficial
# William Lisle Bowles

William Lisle Bowles (24 de setembre de 1762 - 7 d'abril de 1850) va ser un poeta, clergue i crític britànic.

## Biografia

Va néixer a King 's Sutton, al comtat de Northamptonshire. Va estudiar en el Winchester College i més tard al Trinity College de la Universitat d'Oxford.
En 1789, va publicar la seva primera obra, Fourteen Sonnets, que va ser ben rebuda pel públic i més va suposar una influència per a altres poetes com Robert Southey, Samuel Taylor Coleridge i William Wordsworth.
En 1806, va publicar una edició amb notes de la feina Alexander Pope i un assaig, en el qual s'estableixen els cànons determinats pel que fa a les imatges poètiques que, a excepció d'algunes modificacions, han estat reconeguts com a veritables i valuosos, però que en el moment van rebre una forta oposició dels admiradors de Pope i el seu estil. Bowles manté que les imatges extretes de la natura són poèticament més boniques que les que procedeixen de l'art i que en els més alts tipus de poesia, els temes o les passions han de ser manejats d'una manera general o elemental i no les formes transitòries de qualsevol societat.

## Obres

* Fourteen Sonnets (1789)
* The Spirit of Discovery (1804)
* The Missionary (1815)
* The Grave of the Last Saxon (1822)
* St John in Patmos (1833)

## Referències

* ↑ «William Lisle Bowles». Encarta. Arxivat de l'original el 3 de maig de 2005. [Consulta: 12 juliol 2008].

## Enllaços externs

* Obres de o sobre William Lisle Bowles a Internet Archive
# Meketaton

Meketaton (mꜥkt itn, "protegida per Aton"), segona filla del matrimoni format pel faraó de la dinastia XVIII egípcia Amenofis IV (després denominat Akhenaton) i la seua gran esposa reial, la reina Nefertiti. Tenia una germana major, anomenada Meritaton, i quatre germanes menors, anomenades Anjesenamon, Neferneferuaton Tasherit, Neferneferure i Setepenre, a més del seu mig germà Tutankamon.
Meketaton en jeroglífic :
La princesa reial Meketaton nasqué a Tebes en el tercer o quart any del regnat de son pare, aproximadament, i apareix en moltes ocasions en escenes familiars jugant amb els seus pares o amb la seua germana major Meritaton.
Meketaton va morir l'any 14é del regnat de son pare (quan tindria, a tot estirar, 11 o 12 anys).

## Referències

* ↑ Dodson, Aidan and Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt. Thames & Hudson. 2004. ISBN 0-500-05128-3
* ↑ Tyldesley, Joyce. Nefertiti: Egypt's Sun Queen. Penguin. 1998. ISBN 0-670-86998-8
* ↑ Redford, Donald B. Akhenaten: The Heretic King. Princeton University Press. 1987. ISBN 978-0-691-00217-0

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte
# Josep Espinet Chancho

Josep Espinet Chancho (Lleida, 1926 - Barcelona, 1977) fou matemàtic i enginyer de camins, i polític català.

## Biografia

Estudià Matemàtiques i Enginyeria de Camins, Canals i Ports a les universitats de Barcelona i Madrid, on fou número 1 de la promoció i premi nacional fi de carrera. Fou enginyer del Ministeri d'Obres Públiques, als ports de les províncies de Barcelona, Tarragona i Girona. Membre fundador de l'Escola d'Enginyers de Camins de la UPC. Secretari d'Habitatge i després director general d'Urbanisme a Madrid el 1976, càrrec que deixà per organitzar la UCD a Catalunya i presentar-se a eleccions generals espanyoles del 1977. Fou escollit diputat de la UCD per la província de Barcelona, càrrec que abandonà el 9 d'octubre del 1977 per motius de salut, i fou substituït per Marcel·lí Moreta Amat. Va ser membre de la Comissió Permanent de l'Assemblea de Parlamentaris de Catalunya.

## Referències

* ↑ Digital, La Vanguardia. «Edición del domingo, 12 junio 1977, página 16 - Hemeroteca - La vanguardia.es» (en castellà). [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ El Consell aprobó las enmiendas a la propuesta de reglamento a La Vanguardia, 28 de gener de 1978

## Enllaços externs

* Fitxa de Josep Espinet al Congrés dels Diputats
* Biografia
* Diputats elegits el 1977, La Vanguardia, 17-6-1977
# Lincoln (Missouri)

Lincoln és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.026 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln tenia 1.026 habitants, 418 habitatges, i 275 famílies. La densitat de població era de 417 habitants per km².
Dels 418 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.595 $ i la renda mediana per família de 35.217 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 13.803 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].