OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patrici (fill d'Aspar)

Patrici (en llatí: Patricius, en grec antic: Πατρίκιος) va ser el segon fill del patrici Aspar, el poderós ministre del regnat de Lleó I el Traci, a qui havia portat al tron.
Lleó i Aspar es van enfrontar però es van reconciliar i per confirmar-ho es va acordar que Patrici es casaria amb una filla de Lleó, i seria elevat al rang de cèsar equivalent a hereu de l'emperador. Nicèfor Cal·list diu que la filla designada va ser la gran, Èlia Ariadna, però sembla més probablement que fos la jove, Lleòncia, ja que la gran es creu que ja estava casada amb Zenó, que després va ser emperador. Com que Patrici era arrià l'església grega es va oposar fortament a aquest acord, i el poble i els monjos es van manifestar exigint que Patrici fes professió de fe ortodoxa com a preu de la seva elevació. Lleó va prometre que es faria, i encara que no consta quan això es va complir, Patrici devia renunciar, ja que el nomenament de cèsar es va produir així com el matrimoni concertat (o més probablement la promesa d'enllaç) cap a l'any 467 o 469.
Després d'un viatge a Alexandria va retornar a Constantinoble i una mica més tard Lleó va decidir l'eliminació del ministre Aspar i dels seus fills, que havien estat acusats de voler-se revoltar. Aspar i el seu fill gran Ardabur van morir assassinats, i molts autors indiquen que també Patrici, però Càndid Isàuric diu que es va poder escapar ferit i finalment l'emperador el va desterrar i privar de la seva muller o promesa que segons Càndid la va donar a Zenó. Aquests fets podrien haver tingut lloc entre els anys 471 i 472.
Valesi diu que va ser el pare de Vitalià, que va tenir un cert paper històric en els regnats d'Anastasi I i Justí I. Ammià Marcel·lí l'esmenta com a Patriciolus.Teòfanes Isàuric també el fa pare de Vitalià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Patritcius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 desembre 2023].
# Pasilly

Pasilly és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pasilly era de 52 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 30 eren cases i 1 era un apartament. Dels 22 habitatges principals, 18 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Pasilly el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 12 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 30 persones, 23 eren actives i 7 eren inactives. De les 23 persones actives 20 estaven ocupades (12 homes i 8 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 7 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Pasilly hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 568 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pasilly a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pasilly a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pasió

Pasió és el nom dels següents personatges:
* Pasió de Mègara, militar grec
* Pasió d'Atenes, banquer d'Atenes
# Anilda Ibrahimi

Anilda Ibrahimi (Vlorë, 30 d'abril de 1972) és un periodista i escriptora albanesa establerta a Itàlia. Llicenciada en lletres modernes a la Universitat de Tirana, va treballar a Albània com periodista de ràdio, televisió i premsa, però el 1994 es va traslladar a l'estranger, primer a Suïssa i després, des de 1997, a Roma, on és consultora del Consell Italià per als Refugiats.
El 1996 va guanyar a Lausana el primer premi de poesia contemporània albanesa i va publicar el poemari Cristall de tristezza.
El 2008 va publicar en italià la novel·la Rosso come una sposa (Einaudi), on es va centrar en els esdeveniments de les dones d'una família a través dels canvis socials de la història d'Albània, des del món antic de principis del segle XX passant pel socialisme real del règim comunista d'Enver Hoxha, fins a la societat post-comunista.

## Obres

* Cristallo di tristezza, Eurorilindja, 1996
* Rosso come una sposa, Einaudi, 2008 ISBN 9788806199722
* L'amore e gli stracci del tempo, Einaudi, 2009 ISBN 9788806199722
* Non c'è dolcezza, Einaudi, 2012 ISBN 9788806209117
Alguns poemes formen part d'antologies:
* Quaderno balcanico I, Loggia de' Lanzi, 2000
* Lingue di terre, lingue di mare, Mesogea, 2001

## Referències

* 1 2 «Intervista con Anilda Ibrahimi». Arbitalia. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 15 maig 2009].
* ↑ «Scheda su Anilda Ibrahimi». Giulio Einaudi Editore. Arxivat de l'original el 2016-04-27. [Consulta: 15 maig 2009].
* ↑ «Scheda su Anilda Ibrahimi». Fiera del Libro di Torino. Arxivat de l'original el 2017-10-16. [Consulta: 15 maig 2009].

## Enllaços externs

* Anilda Ibrahimi al XIII Festival della Letteratura Mediterranea, Lucera 16-20/09/2015
* «Poesie e profilo biografico di Anilda Ibrahimi». Dipartimento di Italianistica dell'Università La Sapienza di Roma. Arxivat de l'original el 2006-05-07. [Consulta: 15 juliol 2009].
* «Anilda Ibrahimi: quando arrivavano gli tsigani, sul portale RAI Letteratura».
# Psychoda lamina

Psychoda lamina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 0,72-0,95 mm de llargària a les antenes (0,83-0,96 en el cas del mascle), mentre que les ales li mesuren 1,30-1,75 de longitud (1,32-1,62 en el mascle) i 0,47-0,67 d'amplada (0,52-0,62 en el mascle).
* Les antenes presenten 15 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Tortuga pintada

La tortuga pintada (Chrysemis picta) és una espècie de tortuga de la família Emydidae i és l'única espècie del gènere Chrysemys. És comuna al sud del Canadà, als Estats Units i al nord de Mèxic. Està relacionada amb altres tortugues d'aigua com les Trachemys i les Pseudemys. Inclou quatre subespècies: la tortuga pintada de l'est, del sud, continental, i de l'oest. L'única subespècie de tortuga pintada que posseeix una franja de color a la seva esquena és la tortuga pintada del sud.

## Hàbitat

Aquesta tortuga viu en pous d'aigua, llacs, aiguamolls, i en rius amb cabals reduïts que tenen llits suaus i fangosos. La seva closca li ofereix certa protecció contra els depredadors.

## Morfologia

Els exemplars més grans arriben a tenir closques d'uns 27 cm de diàmetre. La pell d'un exemplar adult de tortuga pintada, a la zona del cap, coll, potes, cua i les vores de la closca té un disseny de ratlles vermelles i grogues que dona l'aparença d'haver estat pintat a mà. Segons la subespècie el plastró, pot ser d'un to groguenc o ataronjat-groguenc, principalment groc amb una certa coloració fosca al centre, o pot tenir un disseny en colors groc, ataronjat i gris fosc. El to base de la pell de la tortuga pintada varia del verd oliva al negre.
* En posició defensiva.
* Cria.

## Bibliografia

* Baker, Patrick J., MS. "New World Pond Turtles (Emydidae)." Grzimek's Animal Life Encyclopedia. Eds. Michael Hutchins, Dennis A. Thoney, and Melissa C. McDade. Vol. 7: Reptiles. 2nd ed. Detroit: Gale, 2004. 105-113. 17 vols. Gale Virtual Reference Library. Thomson Gale. Mount Holyoke College. 5 June 2007.
* Ernst, Carl H., Roger W. Barbour, and Jeffrey E. Lovich. Turtles of the United States and Canada. Washington: Smithsonian Institution, 1994
# Cobeña

Cobeña és un municipi de la Comunitat de Madrid, a la comarca de Cuenca del Medio Jarama.

## Història

La seva fundació s'estima en el segle ix, pels àrabs, si bé i d'acord amb els documents apareguts és en el 1369 (s. XIV) quan Enric II de Castella expedeix carta de donació dels pobles d'Alcobendas, Barajas i Cobeña a favor de Pedro González de Mendoza, majordom de l'infant Joan, el seu fill. La vila de Cobeña queda així baix el règim senyorial de la Casa dels Mendoza, de Guadalajara, en la persona de Pedro González de Mendoza, primer Comte de Corunya.
L'assentament dels jueus en l'altiplà castellà va suposar per a Cobeña una època d'enriquiment, alhora que d'importància en relació amb pobles i viles de la seva al voltant, car es parlava, en la seva època, de l'autèntic poder econòmic i financer que exercien les aljames que constituïen l'eix de Torrelaguna-Cobeña-Alcalá.
L'aljama (jueria) de Cobeña era tan important en aquests aspectes referits, que per a l'"alfoz" d'Alcalá (territori de diversos poblis que formen una jurisdicció) Cobeña era una peça fonamental. Aquesta alfoz es va estendre per viles i llogarets situats entre l'Henares, el Jarama, i el Tajuña, i entre elles va ser notable la riquesa de Cobeña, car les 70 famílies jueves que componien l'aljama d'aquesta Vila, estaven dedicades a ocupacions de tractants, mercaders, argenters i cerers, persones riques i acabalades que van motivar aquest de "Val més Cobeña que Alcalá i les seves terres". Es va fer famosa per les noces que aquestes famílies jueves de Cobeña celebraven amb unes altres també de Torrelaguna (matrimonis entre barons de Torrelaguna i donzelles de Cobeña).
També està constatat que a una llegua de Cobeña estava l'Ermita de Belvis, que sant Isidre visitava mentre es va refugiar en Torrelaguna quan Alí, fill de Yuste, va assetjar Madrid. Així mateix, es tenen notícies que va existir un castell propietat de Álvaro de Luna y Jarana, conestable sota el regnat de Joan II de Castella, i a la mort d'Álvaro, durant el regnat del mateix Joan II de Castella, el castell va ser derrocat. Els seus carreus, es creu, van ser emprats per Gaspar de la Peña, deixeble de Juan de Herrera, per a edificar l'Església avui existent. En 1579 aquesta vila tenia dos alcaldes ordinaris, 213 cases amb 223 veïns, que la Chancillería de Valladolid era la competent per a resoldre litigis i plets, que pertanyia a l'Arquebisbat de Toledo, que no tenia Església Catedral ni col·legial, i que no hi ha més que una Església parroquial sota l'advocació de San Ciprián, que comptava amb un hospital de 7 llits per a pobres, fundat per Sancho López i la seva dona María Alfonso, naturals d'aquesta Vila, on es guareixen malalts no contagiosos, per exprés desig dels seus fundadors.
# Battle Circus

Battle Circus és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Brooks el 1952 per a la Metro-Goldwyn-Mayer, estrenada el 1953.

## Argument

Durant la Guerra de Corea, el Major Jed Webbe, cirurgià d'un Hospital de campanya (M.A.S.H.), es replega un temps amb els seus col·laboradors, al darrere del Front. Allà, s'apassiona per una jove infermera, la tinent Ruth McCara. Però és reticent a enredar-s'hi, pels atzars del conflicte i per una precedent relació desgraciada...

## Repartiment

* Humphrey Bogart: El Major Jed Webbe
* June Allyson: La Tinent Ruth McCara
* Keenan Wynn: El Sergent Orvil Statt
* Robert Keith: El Tinent-Coronel Hillary Whalters
* William Campbell: El Capità John Rustford
* Perry Sheehan: El Tinent Laurence
* Patricia Tiernan: El Tinent Rose Ashland
* Adele Longmire: El Tinent Jane Franklin
* Jonathan Cott: Un Ajudant
* Ann Morrison: El Tinent Edith Edwards
* Helen Winston: El Tinent Graciano
* Sarah Selby: El Capità Dobbs
* Danny Chang: Un nen coreà
* Philip Ahn: Un presoner coreà
* Steve Forrest: Un Sergent
* Jeff Ricassos: Un Tinent
* Dick Simmons: El Capità Norson

## Comentari

Prop de vint anys abans de M*A*S*H (1970) de Robert Altman - en un altre registre -, Richard Brooks descriu, en mode tràgic, el diari d'aquest doctor i d'aquesta infermera - interpretats de manera destacable -, confrontats als seus dubtes i a les seves pors, i "agafant"-se a la seva relació.

## Referències

* ↑ «Battle Circus». The New York Times.
# Julio César Yegros

Julio César Yegros (31 de gener de 1971) és un exfutbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1998. A estat jugador dels clubs Cerro Porteño, Olimpia Asunción i Sportivo Luqueño de Paraguai; Cruz Azul, Tecos UAG i Pumas UNAM, Chiapas i Club León de Mèxic; Mandiyú de l'Argentina i Deportes Tolima de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «FIFA Profile». Arxivat de l'original el 2012-10-24. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ Julio César Yegros a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Paraguay's World Cup squad 1998». planetworldcup.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Yegros Entry». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 gener 2018].
* ↑ «Paraguayos en mercado de pases del fútbol mexicano» (en castellà). ABC, 26-06-2003.
# Partit del Districte Rural i Costaner Apolític

El Partit del Districte Rural i Costaner Apolític (Tverrpolitisk kyst- og distriktsparti), també conegut com a Diputats Sense Partit (Tverrpolitisk folkevalgte) fou un petit partit polític de Noruega que va sorgir durant la campanya que es va fer pel referèndum d'entrada de Noruega a la Unió Europea de 1994, compost per crítics amb la postura proUE del Partit Conservador de Noruega. El seu cap fou Harald B. Haram fins a la seva mort el 2002, i fou succeït pel seu fill Harald O. Haram. A les eleccions legislatives noruegues de 1997 van assolir un diputat al Storting per a Steinar Bastesen, però poc després abandonà el partit per a fundar el Partit Costaner, del que en serà exclòs el 2008 i tornà al PDRCA. Serà el cap del partit a les eleccions legislatives noruegues de 2009 al comtat de Nordland juntament amb el presentador de televisió Per Ståle Lønning.

## Referències

* ↑ Reginiussen, Arne; Edvardsen, Jesper «Per Ståle blir politiker» (en norwegian). TV2, 12-03-2009 [Consulta: 22 agost 2009].
# Anilita

L'anilita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de la localitat on va ser descoberta, a Ani-machi (Tohoku, Japó).

## Característiques

L'anilita és un sulfur de coure, de fórmula química Cu₇S₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de cristalls aplanats o tabulars de fins a 5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És de color gris blavós i de ratlla negra. Si s'escalfa per sobre dels 70°, l'anilita es descompon en digenita i covel·lita. Moltes de les associacions reportades de digenita i djurleïta, identificades per difracció de pols, podrien ser anilita i djurleïta, ja que l'anilita es transforma a digenita en ser molta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'anilita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, digenita, bornita, bellidoita, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaita, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons de quars en drusa. Sol trobar-se associada a altres minerals com: djurleïta, covel·lita, yarrowita, spionkopita, wittichenita, tennantita, calcopirita o bornita. Va ser descoberta l'any 1969 a la mina Ani, a Ani-machi, a la Prefectura d'Akita (Tohoku, Illa de Honshu, Japó).

## Referències

* ↑ «Anilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 desembre 2015].
* ↑ «Anilite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 17 desembre 2015].
# Danae Sioziou

Danae Sioziou (1987, Karlsruhe, Alemanya) és una poeta i escriptora d'origen grecoalemany.
Llicenciada en literatura anglesa per la Universitat d'Atenes, amb un Master en Gestió Cultural a la Universitat Panteion i un altre màster en història europea a la Universitat d'Atenes, va completar la seva formació a la Universitat Lliure de Berlín.
Va ser coeditora de la revista literària Teflon. El seu primer llibre, Useful Children Games, va ser guardonat amb el premi Jiannis Varveris per a joves escriptors i amb el Premi Estatal per a nous escriptors. Els seus poemes han estat traduïts a deu idiomes i ha participat en diversos festivals de poesia. Oceans of Lemonade, el seu segon llibre, es va publicar l'octubre de 2019 amb l'editorial Antipodes.
Els seus poemes, articles i traduccions han estat publicats en diverses revistes i diaris, com Teflon, Harlequin Creature, The Ilanot Review, NYRB i Brooklyn Rail entre d'altres. Els seus poemes han estat traduïts a l'anglès, l'alemany, el francès, el castellà, el català i el croat). També ha estat inclosa en quatre antologies: Austerity Measures (2016), La recerca del sud (2016), Petits animals a l'escorxador (2017), “Les dones expliquen històries. Experiències als països de l'Europa central i oriental” (2017) La col·lecció de poesia Useful Children Games és la seva primera i va ser publicada per Antipodes Editions. Fou guardonada amb el premi Jiannis Varveris per a joves escriptors.

## Referències

* 1 2 «Danae Sioziou». Revista Idees. Centre d'Estudis de Temes Contemporanis de la Generalitat de Catalunya [Consulta: 13 agost 2020].
* ↑ Dyck, Karen Van. Austerity Measures: The New Greek Poetry. Penguin Books Limited, 2016, p. 189–. ISBN 978-0-241-25063-1 [Consulta: 13 agost 2020].
* ↑ «Danae Sioziou». Versopolis. European poetry platform. [Consulta: 13 agost 2020].
* ↑ Meziti, Mania (ed.). «Sioziou Danae». Poets. [Consulta: 13 agost 2020].
# Thrichomys pachyurus

Thrichomys pachyurus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu al Paraguai i a l'oest del Brasil. Els seus hàbitats naturals són la vegetació oberta del cerrado i les zones de transició entre els boscos i els herbassars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Bonvicino, C.; Lacher, T. Thrichomys pachyurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 juliol 2015.
# Compaq Portable series

Compaq Portable sèries o Sèrie Compaq Portàtil foren els primeres ordinadors portàtils de Compaq. Aquestes computadores mesuraven aproximadament 1 × 1 peus de llarg i 2 ½ polzades d'ample.
Algunes de les portàtils (Portable i Portable II) van tenir monitors de CRT, mentre altres (Portable III i Portable 386) van tenir una pantalla de plasma, plana i d'un sol color (generalment ambre).
Aquests portàtils podien tenir un Disc dur intern, una Unitat de disc tipus floppy de 5 1/4 ", una bateria elèctrica o un xassís d'expansió "dual-isa ".

## Màquines de la Sèrie

* Compaq Portable XT - Primer ordinador de Compaq i primer ordinador compatible amb la IBM PC
* Compaq Portable Plus
* Compaq Portable II
* Compaq Portable 286
* Compaq Portable III
* Compaq Portable 386
* Compaq Portable 486 i Compaq Portable 486c

## Referències

* ↑ Compaq Portable Computer a computuginthistory.org
* ↑ Compaq Portable Arxivat 2014-01-15 a Wayback Machine. a vintage-computer.com
* ↑ Compaq Portable Arxivat 2010-08-26 a Wayback Machine. a oldcomputers.com

## Enllaços externs

* Sàpiga més sobre la Sèrie Compaq Portàtil
# Kangaskhan

Kangaskhan és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal. El nom "Kangaskhan" és una combinació de la paraula kangaroo i el nom del famós governant de l'Imperi Mongol, Genguis Kan.

## Informació general

A diferència dels cangurs reals, Kangaskhan no bota, encara que té bosses on pot portar als seus infants. Els infants no deixen la bossa fins que tenen tres anys. Kangaskhan és un Pokémon de gènere únicament femení. Lluita per protegir els seus cadells, no importa com de ferida acabe durant la batalla.
És objecte d'una llegenda urbana que diu que els Cubone són cries de Kangaskhan.

## Formes

Kangaskhan és un dels Pokémon que va obtindre una megaevolució, aquesta megaevolució no obté cap altre tipus, quedant-se amb el tipus normal del Kangaskhan. Quan gràcies a la Kangaskhanita aquest personatge evoluciona ix el seu infant de la bossa per a així poder golpejar entre els dos al seu oponent.
A més té la forma variocolor que tenen tots els Pokémon, en aquest cas la pell se li torna més blanquinosa, en el cap tant seu com el del seu cadell de color verd.

## Referències

* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «25 anys de Pokémon: 10 llegendes urbanes que van marcar la nostra infància». El Nacional, 3 març 2021. [Consulta: 8 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Kangaskhan a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# París-Roubaix 1914

La París-Roubaix 1914 fou la 19a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 12 d'abril de 1914 i fou guanyada pel francès Charles Crupelandt, que d'aquesta manera aconseguia la seva segona victòria en aquesta cursa, després de l'aconseguida en l'edició de 1912.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip |
| 1 | Charles Crupelandt | La Française |
| 2 | Louis Luguet | Automoto |
| 3 | Louis Mottiat | Alcyon |
| 4 | Oscar Egg | Peugeot-Wolber |
| 5 | Jean Rossius | Alcyon |
| 6 | Cyrille van Hauwaert | La Française |
| 7 | Pierre Vandevelde | - |
| 8 | Dieudonné Gauthy | Alcyon |
| 9 | Émile Aerts | - |
| 10 | Émile Georget | Peugeot - Wolber |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats de l'edició de 1914 a les-sports.info
* Resultats de l'edició de 1914 a cyclebase.nl