OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplochromis obliquidens

Haplochromis obliquidens és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ernesto Fonseca (desambiguació)

Ernesto Fonseca és el nom dels següents personatges:
* Ernesto Fonseca "Lobito" (1981), pilot de motocròs costa-riqueny
* Ernesto Fonseca Carrillo (1942), capo de la droga mexicà
# Economia de Malàisia

Malàisia, un país de renda mitjana, es va transformar des dels anys 1980 d'un simple productor de productes primaris en una economia multi-sectorial emergent. Després d'arribar al poder el 1981, el primer ministre Mahathir bin Mohamad va intentar portar l'economia més enllà de les cadenes productives que agregaven valor als productes primaris, atraient inversions en sectors d'alta tecnologia, tecnologia mèdica i producció de fàrmacs.
L'administració continua els esforços amb la intenció de desenvolupar el mercat intern i deixar l'economia menys depenent de les exportacions. No obstant això, les exportacions - especialment d'electrònics, petroli i gas natural, oli de palmell i cautxú - encara són importants estímuls de l'economia. Les exportacions brutes de béns i serveis representen més de 80% del PIB.
Com a país productor de petroli i gas natural, Malàisia va guanyar amb l'alça de preus de les fonts d'energia, malgrat l'augment dels preus de la nafta i gasoil haver forçat el govern a reduir els subsidis d'aquests productes.

## Ambient empresarial

Segons el Banc Mundial Malàisia és el 18è país més fàcil per fer negocis. La millora del posicionament del país va ser a causa de la major facilitat (1r) en l'obtenció de crèdit, la protecció dels inversors (4t millor) i transfronterera relacions comercials (29è millor). L'estudi cobreix una llista de 183 països.

## Referències

* 1 2 3 4 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2019-01-07. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Economy Rankings». The World Bank. [Consulta: 4 octubre 2012].
# Pedro Sarmiento y Toledo

Pedro Sarmiento y Toledo, III marquès de Mancera (c. 1625-1715) i III comte de Gondomar. Casat amb María Josefa de Eraso Vargas y Carvajal, III comtessa del Puerto, III comtessa d'Humanes. Home d'estat castellà, acatà l'entronització de Felip V però s'oposà a la intromissió francesa en el govern de la Monarquia d'Espanya i el 1705 fou destituït per Felip V.

## Bibliografia

* Grandes de España

## Vegeu també

* Decrets de Nova Planta
# Conyza

Conyza és un gènere de plantes amb flor dins la família de les asteràcies.

## Particularitats

Aquest gènere té una relació molt estreta amb el gènere Erigeron.
Moltes espècies del gènere Conyza són ruderals i algunes són resistents als herbicides.
Algunes espècies d'aquest gènere han estat introduïdes als Països Catalans i degut a llur resistència i capacitat de propagació, s'han convertit en espècies invasores.

## Taxonomia

(Nota: l'espècie Conyza sumatrensis és originària d'Amèrica del Sud i no de Sumatra.)
* Conyza aegyptiaca. Àfrica, Àsia del Sud.
* Conyza ageratoides. Madagascar.
* Conyza blinii. Xina.
* Conyza bonariensis. Pantropical.
* Conyza canadensis. Amèrica Central i del Nord.
* Conyza japonica. Extrem orient.
* Conyza laevigata. Mèxic, Amèrica Central i del Sud
* Conyza leucantha. Àsia del Sud, Austràlia.
* Conyza muliensis. Xina.
* Conyza perennis. Xina.
* Conyza stricta. Xina.
* Conyza primulifolia. Mèxic, Amèrica Central i del Sud
* Conyza sumatrensis. Amèrica del Sud

## Referències

* ↑ Zelaya, I. A. (2007), "Transfer of glyphosate resistance: evidence of hybridization in Conyza (Asteraceae)", American Journal of Botany 94: 660, DOI 10.3732/ajb.94.4.660

## Enllaços externs

* GRIN: Conyza Arxivat 2000-10-31 a Wayback Machine. (anglès)
* Plantes de la Xina: Conyza
# Aldeanueva del Codonal

Aldeanueva del Codonal és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 253 | 223 | 210 | 194 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Mahajanga

Mahajanga és una ciutat i un districte del nord-oest de l'illa de Madagascar.
La ciutat està situada a la costa i té 135.660 habitants, és la capital de la província de Mahajanga.

## Referències

* ↑ «Mahajanga | enciclopèdia.cat». [Consulta: 9 gener 2021].

## Bibliografia

* Dr. Michael Flach, Corina Haase, MADAGASIKARA - Insel meiner Traeume, Exclusivefotografy, 11/2007, 208 pages, Picturebook, ISBN 978-3-935971-40-9, Madagaskar in pictures - Exclusivefotografy
* R. J. Barendse, Arabian Seas 1700-1763: The Western Indian Ocean in the eighteenth century
* Du Maine, Idée de la côte orientale de Madagascar, Paris, 1792
# Ariel V

L'Ariel V va ser un observatori espacial fruit del treball conjunt britànic-americà dedicat a observar el cel en la banda de raigs X. Va ser llançat el 15 d'octubre de 1974 per la plataforma de San Marco a l'oceà Índic i va funcionar fins a 1980.

## Antecedents

Ariel 5 va ser el cinquè i penúltim satèl·lit del programa conjunt britànic i nord-americà Ariel. Va ser el tercer satèl·lit de la sèrie construït completament al Regne Unit.[3] Va ser nomenat UK 5 abans del llançament i rebatejat a Ariel 5 després de l'èxit del llançament.
Els plans per a Ariel 5 es van discutir per primera vegada entre el Regne Unit i els EUA el maig de 1967 al llançament d'Ariel 3. El Consell de Recerca Científica (SRC) va anunciar una sol·licitud de proposta d'experiments al juny. Els experiments es van proposar formalment a la NASA el juliol de 1968.

## Referències

* ↑ «HEASARC: Observatories - The Ariel V Satellite». NASA. Arxivat de l'original el 27 December 2013. [Consulta: 3 març 2008].
* ↑ Smith i Courtier, 1976, p. 422.
* ↑ Smith i Courtier, 1976, p. 421.

## Bibliografia

* (2-6 July 1979) "The Significance of UK Spacecraft Control to Space Science" a Automatic Control in Space: 8th IFAC Symposium.
* Harvey, Brian. Europe's Space Programme: To Ariane and Beyond. Springer, 2003. ISBN 9781852337223.
* Smith, J.F.; Courtier, G.M. «The Ariel 5 Programme». Proceedings of the Royal Society of London [Great Britain], vol. 350, 01-10-1976, pàg. 421–439. Bibcode: 1976RSPSA.350..421S. DOI: 10.1098/rspa.1976.0115. JSTOR: 78979.

## Enllaços externs

* «HEASARC: Observatories - The Ariel V Satellite». NASA. Arxivat de l'original el 2013-12-27. [Consulta: 3 març 2008].
# Sammael

Sammael o Samael (literalment "verí de Déu") és el nom d'un arcàngel lligat a la tradició talmúdica que usa el seu poder de manera ambigua, car no sempre duu a terme bones accions i a vegades fa caure en la temptació els homes, com si fos un dimoni. S'identifica amb aquesta figura l'àngel que va impedir el sacrifici d'Isaac i posteriorment va esdevenir l'àngel de la guarda d'Esaú. El seu nom ha passat a la cultura popular i com a tal apareix en videojocs i còmics de fantasia

## Referències

* ↑ http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0017_0_17378.html
# Dror

El Dror (en hebreu: דרור) va ser una organització juvenil jueva que operava a Polònia entre els anys 1922 i 1950. L'organització va ser fundada a Polònia en 1922 per emigrants jueus procedents d'Ucraïna. A mitjan dècada de 1920, Dror va esdevenir part de l'organització Freiheit, però va mantenir la seva autonomia legal. Dror era una organització sionista que preparava als joves per viure a Palestina, capacitava als futurs colons i creava grups d'exploradors.
Durant la Segona Guerra Mundial, els activistes de Dror van lluitar amb armes automàtiques. Al juliol de 1942, juntament amb els grups: Ha-Xomer ha-Tsaïr, el Bund, Zukunft, el Bloc antifeixista i els Bnei Akiva, van formar l'Organització Jueva de Combat (el ZÖB).
En 1943, les unitats de la resistència del Dror, van participar en l'aixecament del Gueto de Varsòvia. Després de la caiguda del gueto, les restes de les unitats de la resistència van lluitar juntament amb els partisans, i van prendre part l'any següent (en 1944) en la Insurrecció de Varsòvia.
Quan va acabar la Segona Guerra Mundial, el Dror va continuar a Polònia, i va ser l'única organització juvenil jueva legalitzada després de la guerra. Dror es va mantenir com una organització activa durant alguns anys. La seva activitat va ser similar a la realitzada abans de la guerra, el Dror va organitzar l'entrenament per als futurs colons que anaven a viure a Palestina, va impartir cursos vocacionals i agrícoles, va començar grups d'auto-estudi, va crear centres comunitaris, es va ocupar dels joves orfes que van sobreviure a la guerra, i va ajudar a les persones que van emigrar de la Unió Soviètica. No obstant això, en 1950, el Dror va ser prohibit per les autoritats estatals poloneses.
# Pedro Scotti de Agóiz

Pedro Scotti de Agoiz (Pamplona, 5 de gener de 1676 – 1730) va ser un funcionari i escriptor navarrès. Fill natural de Francesco Maria Scotti, comte de Vigoleno, gentilhome de Cambra de l'emperador Leopold d'Àustria.
Va desenvolupar la seva carrera com a funcionari de la Monarquia durant el final del regnat de Carles II (1665-1700) i el començament del regnat de Felip V (1700-1746). Va ser corregidor de Logronyo, Calahorra, Alfaro, Guadix i Baza. Finalment va obtenir una destinació en Palau. Va ser cronista general dels regnes de Castella i membre de la Reial Acadèmia Espanyola, on va ser el primer ocupant de la butaca Z (1715-1728).
Va ser senyor de les viles de Somontín i Finalidades a la província d'Almeria. El seu fill heretaria aquest senyoriu a la seva mort. Va morir cap a 1730.

## Obra

La seva obra va ser publicada de manera pòstuma pel seu fill, el també poeta Francisco Scotti Fernández de Córdoba. En 1735 va editar les Obras Poéticas de Pedro Scotti.
* El primer blasón de Israel.
* Los juicios del cielo, no examinarlos y obedecerlos.
* Zarzuela de Filis y Demofonte.
* Apolo y Leucotea (Zarzuela).
A part d'aquestes obres es coneix alguna altra que va realitzar com un romanç apologètic de Santa Juana Inés de la Cruz i un poema sobre la canonització de Sant Joan de Déu.

## Referències

* ↑ Pedro Scotti al web de la RAE

## Enllaços externs

* Pedro Scotti Arxivat 2016-04-15 a Wayback Machine. a Cervantes Virtual
# Conó (escriptor)

Conó (Conon Κόνων) fou un escriptor grec del segle i aC, autor del llibre Διηγήδεις, Narracions, dirigit al rei Arquelau de Capadòcia (Arquelau Filopàtor) on es relata la fundació de les colònies gregues. Era contemporani de Nicolau de Damasc, i Dió Crisòstom parla d'ell.
Les seves cinquanta Narracions es refereixen a temes sobretot mitològics, però molt variats i originals, i inclou algunes faules milèsies, unes breus narracions realistes i divertides de contingut eròtic o aventurer narrades en primera persona i amb un estil col·loquial. Les Narracions es conserven gràcies a un epítom que en va fer el patriarca Foci.

## Referències

* ↑ Malcom Jhonston, ed.. The Narratives of Konon: [Text, Translation and Commentary on the Diegeseis]. Múnic: K.G. Saur Verlag, 2004. ISBN 3598777124.

## Enllaços externs

* Récits de Conon (text bilingüe grec-francès)
# Alain Connes

Alain Connes (1 d'abril de 1947, Draguignan, França) és un matemàtic francès, actualment professor al Collège de France, l'IHÉS, The Ohio State University i la Vanderbilt University.

## Feina

Alain Connes és un dels principals especialístes en àlgebres operador. En els seus primers treballs en les àlgebres de von Neumann durant els setanta, va aconseguir obtenir la classificació més completa de factors injectius. Seguint amb això, va realitzar contribucions en l'operador de la teoria K i la teoria índex, que va culminar amb la conjectura Baum-Connes. També va introduir l'homologia cíclica en la dècada de 1980 com un primer pas en l'estudi de la geometria diferencial no commutativa.
Connes ha aplicat el seu treball en àrees de les matemàtiques i la física teòrica, incloent-hi la teoria de nombres, la geometria diferencial i la física de partícules.

## Premis i distincions

Connes va ser guardonat amb la Medalla Fields el 1982, el Premi Crafoord el 2001 i la medalla d'or del CNRS el 2004. És membre de l'Acadèmia Francesa de Ciències i diverses acadèmies i societats estrangeres, inclosa l'Acadèmia Danesa de Ciències, l'Acadèmia Noruega de Ciències i Lletres, l'Acadèmia Russa de Ciències i l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units.

## Bibliografia

* Alain Connes and Matilde Marcolli: Noncommutative Geometry, Quantum Fields and Motives, Colloquium Publications, American Mathematical Society, 2007, ISBN 978-0821842102
* Alain Connes, Andre Lichnerowicz, Marcel-Paul Schützenberger, Jennifer Gage (translator): Triangle of Thought, American Mathematical Society, 2001, ISBN 978-0821826140
* Jean-Pierre Changeux, Alain Connes, M. B. DeBevoise (translator): Conversations on Mind, Matter, and Mathematics, Princeton University Press, 1998, ISBN 978-0691004051
* Alain Connes: Noncommutative Geometry, Academic Press, 1994, ISBN 978-0121858605

## Referències

* ↑ Scientific Americain, The Geometer of Particle Physics, July 24, 2006

## Enllaços externs

* Alain Connes Official Web Site containing downloadable papers, and his book Non-commutative geometry, ISBN 0-12-185860-X.
* nlab about Alain Connes
* Alain Connes' Standard Model
* An interview with Alain Connes and a discussion about it
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Alain Connes» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Mahalalel

Mahalalel (en hebreu מהללאל בן-קֵינָן Mahălal'ēl ben Qênān i en àrab مهللئیل بن قینان Mahlaleel ibn Qaynan) és un personatge del capítol 5 del Gènesi, fill de Quenan, net d'Enoix i besnet de Set, tercer fill d'Adam i Eva.
Segons la genealogia del Gènesi, va ser fill de Quenan, que el va engendrar quan tenia 70 anys, que encara va viure 840 anys més. Per tant, era net d'Enoix, besnet de Set i rebesnet d'Adam i Eva. Per la seva banda, Mahalalel va engendrar Jèred quan tenia 65 anys. Després del naixement del seu fill, va viure molts més anys, va tenir altres fills i filles i, finalment, va morir amb 895 anys.

## Referències

* ↑ Gn 5:3-12
* ↑ Easton, M. G. «Mahalaleel» (en anglès). Easton's Bible Dictionary, 1897. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ Gn 5:15-17
# Anna Sofia de Prússia

Anna Sofia de Prússia (en alemany Anna Sophia von Preußen) (Königsberg (Rússia), 11 de juny de 1527 - Lübz, 6 de febrer de 1591) era una noble alemanya, filla d'Albert de Brandenburg-Ansbach (1490-1568) i de Dorotea de Dinamarca (1504-1547).
A través de la seva mare, Anna Sofia tenia un ampli coneixement en medicina natural, especialment sobre la salut de les dones.

## Matrimoni i fills

El 14 de febrer de 1555 es va casar a Wismar amb Joan Albert I de Mecklenburg-Schwerin (1525-1576), fill del duc Albert VII de Mecklenburg (1486-1547) i d'Anna de Brandenburg (1507-1567). El matrimoni va tenir tres fills:
* Albert (1556-1561).
* Joan VII (1558-1592), casat amb Sofia de Schleswig-Holstein-Gottorp (1569-1634).
* Segimon (1561-1603), casat amb Clara de Pomerània (†1623).

## Bibliografia

* Karl Friedrich Pauli: Allgemeine preussische Staatsgeschichte, C. P. Francken, 1762, S. 458
* Dietmar Willoweit, Hans Lemberg: Reiche und Territorien in Ostmitteleuropa: historische Beziehungen und politische Herrschaftslegitimation, Oldenbourg Wissenschaftsverlag, 2006, S. 64 f.

## Enllaços externs

* http://genealogy.euweb.cz
# Sammatti

Sammatti és un antic municipi de Finlàndia, situat a la regió d'Uusimaa. A principis de 2009 fou integrat a Lohja, quan tenia 1365 habitants. La població és coneguda per ser el lloc de naixement d'Elias Lönnrot, autor del Kalevala.
# Edigan

Edigan (en rus Эдиган) és un poble de la República de l'Altai, a Rússia. El 2016 tenia 246 habitants. Edigan es troba a la vall del riu Katun, a 53 km al sud-est de Txemal, la seu administrativa de la província.

## Referències

* ↑ «Оценка численности постоянного населения Республики Алтай по населённым пунктам за 2012-2016 годы». Arxivat de l'original el 2019-03-04. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ Расстояние от Элекмонара до Чемала
# Comtat de Sobradiel

El comtat de Sobradiel és un títol nobiliari espanyol creat el 5 de juny de 1639 pel rei Felip IV de Castella amb el nom de "comtat de Las Almunias" a favor d'Álvaro Celdrán de Bolea y Castro, senyor de La Almunia i de Sobradiel. L'any 1660 va ser adquirit pel diputat i militar aragonès Sebastián Cavero i passà dir-se comtat de Sobradiel. Fa servir les armes del llinatge Cavero de Siétamo, que al seu torn les van heretar dels Ahones.
La seva denominació fa referència al poble de Sobradiel (Saragossa).

## Comtes de Sobradiel

| | Titular | Període |
| Creació per Felip IV |||
| I | Sebastián Cavero y Colás | 1660-1685 |
| II | Faustino-Cayetano Cavero y Cavero | 1685- |
| III | Matías Cavero y La Sierra | - |
| IV | Joaquín-Cayetano Cavero y Pueyo | - |
| V | Joaquín-Matías Cavero y Fernández de Heredia | -1809 |
| VI | Joaquín-Florencio Cavero y Tarazona | 1809-1876 |
| VII | Joaquín-Inocencio Cavero y Álvarez de Toledo | |
| VIII | José-Ignacio Cavero y Alcíbar-Jáuregui | |
| IX | María del Pilar Cavero y Alcíbar-Jáuregui | -1970 |
| X | María del Patrocinio Crespí de Valldaura y Cavero | 1970-1975 |
| XI | Sebastián Cavero y Crespí de Valldaura | 1975-2020 |

## Referències

* ↑ "Los Cavero de Ahones, Condes de Sobradiel" a Diario del Alto Aragón, 07-10-2007
* ↑ «Sobradiel, condado de - Gran Enciclopedia Aragonesa OnLine». Arxivat de l'original el 2016-09-06. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ Pina, Marina «Tamara Falcó, Méndez de Vigo … los nobles que se quedan sin título por el coronavirus». [Madrid], 28-06-2020 [Consulta: 7 desembre 2020].
# Manuela de Frutos Gama

Manuela de Frutos Gama (Valverde de Mérida, 18 de maig de 1956) és una política extremenya. Llicenciada en magisteri, treballà com a mestra i el 1977 s'afilià al PSOE, del que n'ha estat Secretària d'Organització Regional (1997-2000) i Secretària d'Igualtat Regional (2000-2004).
A les primeres eleccions democràtiques municipals de 1979 fou escollida alcaldessa de Valverde de Mérida, càrrec que ocupà fins al 1999. De 1999 a 2003 fou el cap de l'oposició municipal a Valverde de Mérida.
Fou escollida diputada a les eleccions a l'Assemblea d'Extremadura de 1991 i a les eleccions al Parlament Europeu de 1994. Durant el seu mandat parlamentari fou membre en les Comissions de Drets de la Dona, Agricultura, Cooperació al Desenvolupament, portaveu de la Comissió de Política Regional i delegada per als països de l'Europa Central i Oriental. El 1999 deixà el seu escó al Parlament Europeu i fou escollida diputada a les eleccions a l'Assemblea d'Extremadura de 1999, 2003 i 2007.
De 1999 a 2003 ha estat secretària primera de la taula de l'Assemblea d'Extremadura. Des de 2003 presideix la Comissió de Benestar Social i Cooperació Internacional de l'Assemblea d'Extremadura i n'ha estat secretària de la comissions d'Hisenda i membre de la Diputació Permanent.

## Enllaços externs

* Fitxa del Parlament Europeu
* Perfil Arxivat 2011-05-08 a Wayback Machine. a micandidato.es
* Fitxa al web de la Diputació de Badajoz
* Fitxa al Web de l'Assemblea d'Extremadura
# Ṯā

* No veieu bé alguns caràcters?
La ṯā (en àrab ثّاء ['θaːʔ]) és la quarta lletra de l'alfabet àrab (vint-i-tresena, amb un valor numèric de 500, en l'ordre abjadí). És una lletra solar.

## Història

Si la considerem variant de la tā (ja que és una de les sis lletres afegides a part de les vint-i-dues heretades de l'alfabet fenici), prové, per via dels alfabets nabateu i arameu, de la tāw fenícia.

## Ús

Representa el so consonàntic /θ/.

## Escriptura

| Aïllada | Final | Medial | Inicial |
| ث | ـث | ـثـ | ثـ |
La ṯā es lliga a la següent lletra de la paraula. També amb la precedent, sempre que aquesta no sigui àlif, dāl, ḏāl, rā, zāy o wāw, que mai no es lliguen a la lletra posterior.

## Representació, transcripció i transliteració

A la Viquipèdia existeix una proposta de directriu, vegeu-la per a les diferents maneres de transcriure i transliterar ṯā.
Al SATTS s'usen Ṯ i TH. A l'alfabet de xat àrab, s'usa S i TH.
A la representació Unicode, ṯā ocupa el punt U+062B amb el nom ARABIC LETTER THEH.
A la codificació ISO 8859-6, el punt 0xcb.
Com a entitat HTML, es codifica com a &#1579;

## Variants

Com ja s'ha dit, es va fer derivar aquesta lletra de la tā (vegeu per a altres variants d'aquesta) per raons no etimològiques sinó de proximitat fonètica.

## Vegeu també

* Llengua àrab
* Alfabet de xat àrab
* Alfabet
* Alfabet fenici

## Referències

* ↑ (castellà) Genealogia dels alfabets al web de la Promotora Española de Lingüística
* ↑ (anglès) PDFTaula Unicode de l'àrab.
* ↑ (anglès) PDFL'estàndard en PDF o paper (de pagament)
# Edith Márquez

Edith Márquez Landa, coneguda artísticament com Edith Márquez (Ciutat de Mèxic, 27 de gener de 1973) cantant i actriu mexicana.
Va començar la seva carrera artística guanyant els concursos "Juguemos a cantar" (1978) i "Canta, Canta" (1984), més tard va ingressar al centre d'educació artística de Televisa i va ser membre del grup musical Timbiriche. Ha actuat en diverses telenovel·les, començant amb Papá soltero entre 1987 i 1994, i va participar en el Festival de Viña del Mar del 2001.

## Televisió

* Papá soltero (1987-1994) - Alejandra
* Agujetas de color de rosa (1994) - Edith
* Me tengo que casar/Papá soltero (1995) - Alejandra
* Sentimientos ajenos (1996) - Marcela
* El privilegio de amar (1998) - Luciana
* Mañana es para siempre (2009) - Julieta

## Discografia
### Amb Timbiriche

* 1987, Timbiriche VIII, Melody
* 1987, Timbiriche IX, Melody
* 1989, Los Clásicos de Timbiriche, Melody
* 1990, Timbiriche 10, Melody

### En Solitari

* 1998: Frente a ti: Warner Music
* 2000: Caricias del Cielo, Warner Music
* 2001: Extravíate, Warner Music
* 2003: ¿Quién Te Cantará?, Warner Music
* 2005: Cuando Grita La Piel, Warner Music
* 2007: Memorias del Corazón, EMI Music
* 2008: Pasiones de Cabaret, EMI Music
* 2009: Duele
* 2011: Amar no es suficiente
* 2012: Mi sueño mi fantasía
* 2013: Emociones
* 2016: Emociones II
* 2018: Contigo
* 2021: + Mexicana

## Referències

* ↑ «Edith Márquez relata "la pesadilla" que vivió cuando estuvo en Timbiriche» (en castellà). Univision, 07-02-2018. [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ «“Papá soltero” podría regresar, ya hay piloto con el elenco original: Edith Márquez» (en castellà). Uno TV, 12-05-2021. [Consulta: 21 gener 2024].

## Enllaços externs

* Página oficial de Edith Márquez
* Edith Márquez IMDb