OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johann Heinrich von Thünen

Johann Heinrich von Thünen (Canarienhausen (Wangerland), Baixa Saxònia, 24 de juny de 1783 — Tellow, Mecklenburg-Strelitz, 22 de setembre de 1850) va ser un economista alemany, conegut per la seva teoria de la localització o d'ubicació, sobre la geografia rural-urbana.
Va viure la seva infantesa a Hooksiel i Jever, a la Baixa Saxònia. Entre 1799 i 1803 va rebre ensenyament agrícola per diversos productors a la regió d'Hamburg; després va estudiar dos semestres a la Universitat de Göttingen.
Després de contraure matrimoni el 1806, es va establir a Pomerània. Tres anys més tard, va comprar una propietat de 465 hectàrees a Tellow, Mecklemburg. A banda de la gestió de la seva empresa, von Thünen s'encarregà de la fertilització de les terres amb adobs, estudiant alhora les variacions dels preus dels cereals.
El 1818 es va convertir en membre d'una associació patriòtica local, i després va exercir durant dos anys les funcions de director del districte de Teterow. Va publicar el 1826 (juntament amb Friedrich Perthes d'Hamburg) el resultat de les seves reflexions econòmiques, en una obra titulada Der isolirte Staat in Beziehung auf Landwirthschaft und Nationalökonomie ("L'Estat Aïllat en relació amb l'agricultura i l'economia nacional"). En consideració a la qualitat de les seves investigacions, va ser nomenat el 1830 doctor honoris causa per la Universitat de Rostock.
Entre 1836 i 1838 va ser vicedirector de l'associació patriòtica de Mecklemburg. El 1842 va publicar una edició corregida i augmentada del seu llibre (amb Leopold de Rostock). El 1844 va participar en les feines agronòmiques de la societat agrícola de Mecklemburg.
Després dels esdeveniments revolucionaris de la primavera de 1848, von Thünen va posar en marxa un projecte de participació en beneficis de les empreses per als obrers de Tellow, el qual va anticipar els principis establerts més tard per Bismarck en l'Imperi Alemany. El juny següent, va ser declarat ciutadà d'honor de la ciutat de Teterow. El mateix any va ser elegit com a suplent del diputat Johann Pogge en el marc del futur Parlament de Frankfurt (die Nationalversammlung), ciutat en la qual no va hi tornar mai més.
Va publicar el 1850 la segona part de la seva obra en la qual va presentar la seva teoria del "salari natural", expressada en una equació que es va gravar a la seva làpida a Prebberede-Belitz prop de Teterow.

## Referències

* Schumpeter, Joseph A. (1954) Historia del Análisis Económico: 524-529. Barcelona: Editorial Ariel, segunda edición, 1982.
# Tolmatxovo (Novossibirsk)

* Per a altres significats, vegeu «Tolmatxovo».
Tolmatxovo (en rus: Толмачёво) és un poble de l'óblast de Novossibirsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 4.608 habitants, pertany al districte de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «детский сад "Лукоморье"».
# Fraret (donyet)

El Fraret o duendet de la Cova del Frare és un personatge de la mitologia valenciana, propi de la zona d'Altea, Marina Baixa.
Conta la llegenda que vivia en Altea una família de pescadors amb dos fills. Un d'ells, el més xicotet, era tot un personatge, més roí que una plaga. Va emmalaltir de verola i la mare demanà a Sant Francesc que el curés, prometent-li que si ho feia el xiquet duria hàbit de frare. Com el nen es curà, la mare complí la promesa i vestí durant almenys dos anys al nen amb hàbits de franciscà. Açò és el motiu pel qual el xiquet acabà tenint de mal nom “el frare” o “fraret”. Quan es feu un poc més gran, s'enamorà de la mateixa dona que estimava el seu germà major. Una nit que els dos germans isqueren a pescar, ”el frare” colpejà al germà major i pensà que l'havia mort, per això es tirà al mar per ofegar-se. Al sendemà el cadàver de “el Frare” aparegué dins de la que se anomenaria des d'aleshores, la cova del Frare. Es conta que a partir d'eixe dia als pescadors de la zona se’ls apareixia un nen d'uns dotze anys vestit de frare, l'anomenat esperit del fraret, que allargava els braços cap els mariners.

## Referències

* ↑ Gisbert 2010, p. 109
* ↑ Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «3.4. Donyet i Duendo». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 237. ISBN 8484151824.
* ↑ Llorens Barber, Ramón. DICCIONARIO DE ALTEA Y SUS COSAS. Editorial: Ediciones Altea.1983. 400 pág. Pág. 232 ISBN 978-84-372-1745-1

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.
# Temporada 2015-2016 del Club Joventut Badalona

La temporada 2015-2016 va ser la 77a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial. La Penya va disputar la seva 60a temporada a la màxima categoria del bàsquet espanyol. Va acabar la competició en la 13a posició, un descens considerable després d'haver-se classificat pels play-offs la temporada anterior. Va ser la darrera temporada en que participà amb la denomicació FIATC Joventut.

## Resultats
### Lliga Endesa

A la Lliga Endesa finalitza la fase regular en la tretzena posició de 18 equips participants, lluny de les places que donaven accés a disputar els play-offs. En 34 partits disputats de la dase regular va obtenir un bagatge d'13 victòries i 21 derrotes, amb 2.634 punts a favor i 2.783 en contra (-149).

### Lliga Catalana

A la Lliga Catalana, disputada a Granollers, cau en semifinals en perdre amb el Morabanc Andorra 78 a 67.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
| Club Joventut Badalona: plantilla 2015-16 # Jugador Pos. A. 00 Demond Mallet Base 1.82 3 Albert Sàbat Base 1.80 6 Sergi Vidal Escorta 1.99 9 Nacho Llovet Aler pivot 2.02 10 Albert Miralles Pivot 2.08 12 Goran Suton Aler pivot 2.08 14 Albert Ventura Escorta 1.91 16 Alberto Abalde Aler 2.02 23 Ousmane Drame Pivot 2.06 33 Brandon Paul Escorta 1.93 50 Milovan Rakovic Pivot 2.08 En fons verd, noves incorporacions de la temporada. | Club Joventut Badalona: staff 2015-16 Nom Funció Salva Maldonado Entrenador José A. Samaniego Entrenador assistent Lluís Riera Entrenador assistent |
Jugadors del planter amb minuts al 1r equip :
| # | Jugador | Pos. | A. | Participació |
| 13 | Josep Ignasi Nogués | Aler | 2.04 | 13 partits |
| 19 | Zoran Nikolic | Pivot | 2.06 | 3 partits |
| 20 | Agustí Sans | Base | 1.94 | 2 partits |

### Baixes

Baixes a l'inici de temporada :
| Jugador | Pos. |
| Clevin Hannah | Base |
| Sitapha Savané | Pivot |
| Tariq Kirksay | Aler |
| Àlex Barrera | Escorta |
| Àlex Suárez | Aler pivot |

## Referències

* ↑ «Resultados Liga Endesa 2015-16». ACB.com. Arxivat de l'original el 9 de juny 2017. [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «Resultats de la Temporada 2015. Categoria LIGA ACB». Federació Catalana de Basquetbol. [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «Memoria de plantillas: FIATC Joventut 2015-16» (en castellà). ACB.com. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2018. [Consulta: 5 abril 2018].
# Benet Ventura i Llandrich

Benet Ventura i Lladrich (Figueres, 8 de desembre de 1858 - Figueres, 13 de setembre de 1890) va ser un compositor i director coral, fill de Pep Ventura. Fou component de la cobla-orquestra del seu pare, on tocà la flauta, el piano i el flabiol; a la mort del pare el succeí com a capdavanter de la cobla-orquestra i intèrpret de tenora, moment en què l'agrupació passà a anomenar-se Antiga Pep. Fou també director del cor Erato entre els anys 1885 -1888 i 1889-1890. La seva obra es compon principalment de ballades, obres corals i sardanes. Fou guanyador del primer premi de sardanes a la Bisbal, l'any 1887, amb el títol Per sardanes, l'Empordà.
El dia 5 d'agost de 1890 va sofrir un desmai tocant al poble de Selva de Mar, precisament quan interpretava el solo de tenora de la cèlebre Per tu ploro, del seu pare. Cinc setmanes més tard va morir a Figueres víctima d'una tuberculosi hereditària.

## Obres

* Un record a mon pare (1882)
* Per sardanes, l'Empordà
* La cadernera
* Aimada
* La sardana

## Referències

* 1 2 «Ventura i Llandrich, Benet». Músics per la cobla. [Consulta: 14 setembre 2021].
* ↑ Aviñoa, Xosé.. Història de la música catalana, valenciana i balear. Diccionari I-Z Barcelona: Edicions 62, 1999.
# Ciro Alegría Bazán

Ciro Alegría Bazán (Hacienda Quilca, Huamachuco, 4 de novembre de 1909 - Chaclacayo, 17 de febrer de 1967) va ser un escriptor i polític peruà. La seva novel·la El mundo es ancho y ajeno és una de les obres més representatives de la literatura indigenista de Llatinoamèrica.
De vida agitada, es va casar diverses vegades. En l'àmbit polític, va militar a l'APRA (estant fins i tot empresonat, perseguit, exiliat i a punt de morir a mans de la policia peruana) encara que després va renegar d'aquest partit i del seu líder, Haya de la Torre).
# Jordi Nostong

Jordi Nostong (en llatí Georgius Nostongus, en grec antic Γεώργιος Νοστόγγος) va ser un noble romà d'Orient.
L'emperador de Nicea, Teodor II Làscaris (1255-1258), tenia intenció de donar-li la seva filla en matrimoni. Aquesta perspectiva d'aliança amb la casa imperial va fer que es convertís en un personatge extremament arrogant durant la minoria de Joan IV Ducas Làscaris, el fill de Teodor.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Georgius Nostongus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 25 desembre 2022].
# Tolmezzo

Tolmezzo (friülà Tumieç) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És situat dins la Val Tagliamento, a la Cjargne. L'any 2007 tenia 10.763 habitants. Limita amb els municipis d'Amaro, Arta Terme, Cavazzo Carnico, Lauco, Moggio Udinese, Verzegnis, Villa Santina i Zuglio.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Sergio Cuzzi | Centredreta |

## Personatges il·lustres

* Renzo Tondo, president de Friül-Venècia Júlia.
# Aquila d'Arroscia

Aquila d'Arroscia (en ligur Àquila) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2011 tenia 174 habitants.

## Geografia

La vila es troba a la vall de l'Arroscia i compta amb una superfície és de 10,06 km² i les frazioni d'Affredore, Aira, Canto, Ferraia, Loga, Maglioreto, Montà, Mugno, Piazza (seu de l'ajuntament) i Salin. Limita amb les comunes d'Alto, Borghetto d'Arroscia, Caprauna, Nasino, Onzo i Ranzo.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 agost 2015].
# Benet Vila

Benet Vila fou el primer organista de Santa Maria d'Igualada del qual sabem noticia. El Consell de la Vila el nomenà, el 1537, «tant per predicacions, com per regir les escoles y sonar orguens». Vila, segons es desprèn de les actes del Consell, exercia també «l'art de medecina, en la qual és molt entès y ab dit art fa moltes almoynes als fills de la universitat, visitant los malats y remediant-los en llurs necessitats gratis et bono amore […]».
Pel que fa al seu repertori no se n'ha conservat cap testimoni compositiu.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Romeu i Solà, Anna. «LA MÚSICA A SANTA MARIA D'IGUALADA». Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions., 2016.
# Cong

Cong (en irlandès Conga de Cúnga Fheichín "Estrets de Sant Feichin") és una població de la República d'Irlanda, situada al Comtat de Mayo, vora la frontera amb el comtat de Galway. Està situat al marge nord del llac Corrib, vora de Ballinrobe i de les viles de Neale i Cross.

## Curiositats

És força coneguda per la seva abadia del segle xii i pel proper castell d'Ashford, que ha obert l'escola de falconeria d'Irlanda, un golf de 9 camps i un hotel de cinc estrelles.
La vila també és coneguda per haver estat el decorat exterior del film The Quiet Man (1952) de John Ford, protagonitzada per John Wayne i Maureen O'Hara.

## Història

Segons la llegenda, va tenir lloc vora la vila la primera batalla de Mag Tuired (Cath Maighe Tuireadh), també anomenada Cath Maighe Tuireadh Cunga ("La batalla de la planura dels pilars de Cong").

## Galeria d'imatges

* Tardor al castell d'Ashford
* Exterior de l'Abadia
* Canal Dry
* Pont de Carrownagower

## Referències

* ↑ «Cong on County Mayo Site». Arxivat de l'original el 2007-09-15. [Consulta: 1r abril 2013].
# Ciney

Ciney (en való Cînè) és una antiga ciutat de Bèlgica, a la província de Namur, que forma part de la regió valona. L'1 de gener del 2024 té uns 17.180 habitants.

## Història

La primera menció escrita data del 1006. La ciutat era una de les bones viles del principat de Lieja fins al 1795, quan fou annexada per França. Fou integrada al Regne Unit dels Països Baixos el 1815. El 1830 la ciutat esdevé belga.

## Economia

Ciney és un centre zootècnic, al qual es té el registre genealògic de la raça bovina blanc-bleu-belge ou Belgisch Witblauw i un mercat de bestiar el segon més gran d'Europa.
La ciutat també és coneguda per la seva cervesa Ciney, creada l'any 1978 a l'antiga fàbrica de cervesa Demarche. La firma Alken-Maes va comprar la marca i transferir la producció a la fàbrica d'Alken.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Les 23 +2 « bonnes villes » de la principauté de Liège» (en francès). Govern de Valònia, 2013. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Vestiges des remparts de Ciney» (en francès). Govern de Valònia, 2013. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Blanc-Bleu Belge» (en francès). Belgian Blue Group. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «La Bière de Ciney» (en francès). Ajuntament de Ciney. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Jan Kromkamp

Jan Kromkamp (Makkinga, 17 d'agost de 1980) és un exfutbolista neerlandès, que ocupava la posició de defensa. Des del 2020, és l'entrenador de CSV Apeldoorn.

## Trajectòria

Comença la seua carrera professional el 1998 a les files del Go Ahead Eagles, d'on passa a l'AZ Alkmaar. Aquest club neerlandès realitza una gran campanya 04/05, en la qual és semifinalista a la Copa de la UEFA i tercer a l'Eredivisie. Això crida l'atenció d'equips de la resta d'Europa.
L'estiu del 2005 fitxa pel Vila-real CF, on només hi roman uns mesos abans de recalar, eixe hivern, al Liverpool FC, a canvi de Josemi. Al club anglès va ser suplent de l'irlandès Finnan, tot i que va gaudir de minuts, com ara a la final de la FA Cup.
Al mes d'agost del 2006 retorna al seu país per militar al PSV Eindhoven, on ha quallat tres discretes temporades, jugant també a les competicions continentals. Amb el PSV ha guanyat dues lligues: 2007 i 2008.
Es va retirar el 2013, després de múltiples lesions.

## Selecció

Kromkamp ha estat internacional amb els Països Baixos en 16 ocasions. Va participar al Mundial d'Alemanya 2006.

## Referències

* ↑ «Jan Kromkamp volgend seizoen nieuwe hoofdtrainer van CSV Apeldoorn, met oog voor jeugd» (en neerlandès). De Stentor, 31-12-2019. [Consulta: 17 març 2024].
* 1 2 «Qué fue de… Jan Kromkamp: del Madrigal a Anfield» (en castellà). 20 Minutos, 07-06-2017. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ «Kromkamp stopt als profvoetballer» (en neerlandès). Algemeen Dagblad, 23-06-2013. [Consulta: 17 març 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Tolmin

Tolmin (en italià Tolmino, en friülà Tulmin en alemany Tolmein) és una petita ciutat i municipi amb el mateix nom, d'Eslovènia. Té 12.192 habitants, dels quals 5.900 són homes i 6.200 són dones. Té 546 estudiants, 605 desocupats, 5.379 treballadors i una extensió de 381,5 km². Tulmin es troba a la vall del riu Soča.

## Enllaços externs

* Tolmin - Lloc web oficial (eslovè)
# Arcàgat (metge)

Arcàgat (en grec antic: Ἀρχάγαθος, llatí: Archagatus) fou un metge grec fill de Lisànies.
Es va establir a Roma l'any 219 aC i va exercir aquesta professió. Segons Luci Cassi Hemina va ser el primer metge que va exercir com a tal en aquella ciutat. Inicialment va ser rebut amb molt de respecte, i li va ser concedit el ius quiritium, és a dir, els privilegis d'una persona nascuda a Roma, i a més se li va comprar amb diners públics una botiga on exercir i vendre medicaments. Però la seva pràctica mèdica era molt dura, i sembla que era gairebé quirúrgica, utilitzant el ganivet i el cauteri, les sagnies i les purgues, i això va produir un rebuig de la ciutat als seus mètodes i a la pràctica mèdica en general.

## Referències

* ↑ Archagathus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 260
# Cascades de la Ferradura (Gal·les)

Les Cascades de la Ferradura (anglès: Horseshoe Falls, gal·lès: Rhaeadr y Bedol) són un salt d'aigua artificial format per un dic al riu Dee, prop de Llantysilio Hall a Denbighshire, Gal·les, uns 5 quilòmetres al nord-oest de la localitat de Llangollen.

## Història

Aquest dic de 140 m de llargada, amb la seva peculiar forma de ferradura, ajuda a formar una piscina d'aigua que entra al Canal de Llangollen a través d'una construcció adjacent, que conté una vàlvula i un mesurador de cabal. L'empresa Ellesmere Canal Company va obtenir l'autorització per la construcció del dic i el canal oest de l'aqüeducte de Pontcysyllte l'any 1804. El canal era una via d'alimentació navegable, que subministrava aigua al Canal d'Ellesmere més enllà de Pontcysyllte, i al Canal de Chester, al qual connectava prop de Nantwich. Thomas Telford va ser l'enginyer civil responsable del disseny, i el canal i l'alimentador van ser completats l'any 1808.
Des del 2009, el dic forma part d'un lloc Patrimoni de la Humanitat, el qual cobreix 18 km del Canal de Llangollen, que arrenca al costat oest de les Cascades de la Ferradura, fins més enllà de l'aqüeducte de Chirk. El canal va rebre la consideració de Patrimoni de la Humanitat per les atrevides solucions d'enginyeria civil que van caldre per construir un canal sense rescloses en un emplaçament tan difícil.

## Bibliografia

* Hadfield, Charles. The Canals of the West Midlands. David and Charles, 1985. ISBN 0-7153-8644-1.

## Referències

* ↑ Horseshoe Falls, a la web de l'aqüeducte de Pontcysyllte
* ↑ Hadfield, 1985, p. 178.
* ↑ Fitxa del canal i l'aqüeducte de Pontcysyllte a la web del WHC, UNESCO

## Vegeu també

* Abadia de Valle Crucis

## Enllaços externs

* Detalls i fotografia al web d'UK Attraction
# Jan Kopecký

Jan Kopecký (Opočno, República Txeca; 28 de gener del 1982) és un pilot de ral·lis txec que ha participat en el Campionat Mundial de Ral·lis organitzat per la Federació Internacional d'Automobilisme (FIA), en el Campionat d'Europa de Ral·lis i en el Intercontinental Rally Challenge. Campió del Món en la categoria WRC 2 l'any 2018, del Campionat d'Europa l'any 2013 i del Campionat d'Àsia Pacífic l'any 2014.

## Trajectòria

Kopecký s'inicia als ral·lis l'any 2001 guanyant el Campionat Txec de Rallysprints, començant a disputant el Campionat Txec de Ral·lis a partir de l'any següent. L'any 2004 guanyaria el Campionat Txec amb un Škoda Fabia WRC. De fet, en paral·lel a la seva trajectòria internacional, Kopecký també guanyaria el certamen nacional l'any 2012, 2015, 2016, 2017, 2018 i 2019.
A partir del 2006 comença a disputar de forma habitual proves del Campionat Mundial de Ral·lis, si bé el seu debut en aquest campionat va ser al Ral·li d'Alemanya de l'any 2002.
El 2009, Kopecký disputa per primera vegada el Intercontinental Rally Challenge amb un Škoda Fabia S2000, finalitzant subcampió per darrere de Kris Meeke. No obstant, aconseguiria la victòria al Ral·li Príncep d'Asturies i al Ral·li de Zlín. Els tres anys posteriors tornaria a quedar subcampió del Intercontinental Rally Challenge, l'any 2010 superat pel seu company d'equip Juho Hänninen, mentre que l'any 2011 i 2012 per Andreas Mikkelsen, també company al equip Škoda.
Sense deixar Škoda, després de la desaparició del Intercontinental Rally Challenge, l'any 2013 disputa el Campionat d'Europa de Ral·lis i aconsegueix alçar-se amb el títol, guanyant 6 dels ral·lis del campionat, entre ells el Ral·li de Croàcia.
L'any 2014 guanya el Campionat de Ral·lis Àsia-Pacífic amb Škoda de la mà de l'equip MRF Racing.
Des del 2015 disputa amb l'equip Škoda la categoria WRC 2 del Campionat Mundial de Ral·lis, categoria en la que s'alçaria vencedor l'any 2018.

## Referències

* ↑ AS, Diario. «Jan Kopecky se proclama campeón de Europa» (en castellà), 28-09-2013. [Consulta: 26 abril 2022].
* ↑ «kopecky wins APRC for team MRF». Wayback Machine, 01-10-2014. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 2 agost 2022].
* ↑ «Jan Kopecký y Pavel Dresler se coronan campeones del WRC2 antes incluso de correr en España» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2022].
# Josep Quetglas Riusech

Josep Quetglas Riusech (Palma, Illes Balears, 1 de maig de 1946) és arquitecte i professor de la Universitat Politècnica de Catalunya.

## Biografia

Va estudiar arquitectura a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona, i es va treure el títol d'arquitecte el 1973 Rafael Moneo com a director del treball final de carrera. Interessat en la docència, ha estat professor des de 1974 a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona amb els catedràtics Manuel Ribas i Piera, Xavier Rubert de Ventós i Josep Maria Sostres. Va obtenir el títol de doctor el 1980 amb una tesi dirigida per Rafael Moneo.
Des de 1988 és catedràtic de la Universitat Politècnica de Catalunya i especialitza la seva docència i investigació en els camps de la història de l'art i l'arquitectura moderna i contemporània. Ha organitzat les revistes “Carrer de la Ciutat” (1977-80), “Revista Técnica” (1988-89) i “Web Architecture Magazine. WAM” (des de 1996). Ha organitzat i dirigit les col·leccions de llibres “Colección de Arquilectura”, pel Col·legi d'Aparelladors de Múrcia (entre 1980 i 1985), i la “Biblioteca de Arquitectura”, per El Croquis Editorial, Madrid (des de 1992). I el 2006, la revista Quaderns d'Arquitectura i Urbanisme, del Col·legi Oficial d'Arquitectes de Catalunya. Dirigeix des de 2002 l'anuari Massilia.

## Reconeixements

Va rebre la medalla del FAD el 2002. El juliol de 2009 fou guardonat amb el Premi Nacional d'Arquitectura i Espai Públic, concedit per la Generalitat de Catalunya, per la seva incansable recerca i divulgació d'estudis sobre Le Corbusier incorporats a "Massilia. Annuaire d'études corbuséennes" i per la seva dilatada trajectòria com a crític d'arquitectura. Se li concedí el premi Ramon Llull de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears de l'any 2011.

## Referències

* ↑ «Annuaire d'études corbuséennes.». Arxivat de l'original el 2012-12-25. [Consulta: 25 desembre 2012].
* ↑ (català)
* ↑ (català) Josep Quetglas, Francesc Torres i Enric Jardí, Premis Nacionals de Cultura

## Enllaços externs

* (castellà) Informació personal a scalae.net Arxivat 2009-06-30 a Wayback Machine.
* (francès) Pàgina Annuaire Massilia
* (castellà) Entrevista Diario de Mallorca 06/09/09
# Josep Quint Zaforteza i Togores

Josep Quint Zafortesa i Togores (Palma, Mallorca, 26 d'abril de 1821 - 1880) fou un aristòcrata i polític mallorquí, comte d'Olocau.
Era fill de Tomàs Quint Zaforteza i Dameto, cavaller de l'Orde de Calatrava, pare de Tomàs Zaforteza i Crespí de Valldaura.
Fou escollit conseller provincial de Balears el 1856 i diputat a les Corts Espanyoles el 1857. Durant el Sexenni democràtic fou un dels caps del carlisme més intransigent a les Illes Balears, i fou elegit diputat pel districte de Manacor a les eleccions generals espanyoles de 1871. Participà activament amb els seus fills en la Tercera Guerra Carlina, raó per la qual li van ser confiscats els seus béns i fou desterrat a València el 1875.

## Referències

* ↑ Ferrer i Dalmau, Melcior. Historia del tradicionalismo español, tom XXIII, vol. 1. Sevilla: Editorial Católica Española S.A., p. 227.

## Enllaços externs

* Arbre genealògic Arxivat 2010-10-15 a Wayback Machine. a abcgenealogia.com
* Naixement i evolució del carlisme a Mallorca en el segle XIX
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)