OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enrique Normand Faurie

Enrique Normand Faurie (Valladolid, 4 de desembre de 1885 - Madrid, 14 d'octubre de 1955) fou un futbolista franco-espanyol de les dècades de 1900 i 1910.

## Trajectòria

Fill de pares francesos treballava d'enginyer industrial de l'administració.
Fou un dels fundadors del Reial Madrid el 1902, club en el qual jugà entre aquest any i el 1915. L'any 1909 jugà breument al FC Barcelona, disputant un partit de Copa el 5 d'abril de 1909.
Posteriorment fixa la seva residència a Sevilla, on continua vinculat a l'esport, essent directiu del Reial Betis i fundador i primer president, des de 1928 fins 1931, del Betis Tenis Club.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 «Enrique Normand Faurie. Un curioso francés en El Porvenir». elporvenirdesevilla.blogspot.com.es, 10-10-2011. [Consulta: 7 setembre 2016].
* 1 2 3 «Enrique NORMAND Faurie: Real Betis Balompié y Betis Tenis Club». manquepierda.com, 14-03-2011. Arxivat de l'original el 2016-10-30. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Cal Boter

«Cal Boter» té aquests significats:
# Agafador de Bernoulli

Un agafador de Bernoulli utilitza el flux d'aire per adherir-se a un objecte sense contacte físic. Aquests agafadors es basen en el principi de Bernoulli en un flux d'aire. Un corrent d'aire d'alta velocitat té una pressió estàtica baixa. Amb un disseny acurat, la pressió en el corrent d'aire d'alta velocitat pot ser inferior a la pressió atmosfèrica. Això pot provocar una força neta sobre l'objecte en la direcció normal cap a un costat amb una pressió local més baixa. Un agafador de Bernoulli ho aprofita aprofitant la pressió positiva de la part de l'agafador en comparació amb la pressió ambiental, mantenint el forat d'aire entre l'agafador i l'objecte que s'adhereix.

## Aplicacions

Els agafadors de Bernoulli disponibles comercialment s'utilitzen comunament per manejar materials rígids com les làmines d'oblies en la fabricació de plaques de circuits impresos, o components de cèl·lules fotovoltaiques. Com que l'adherència és sense contacte, aquesta forma d'adherència es presta a la manipulació de material estèril per evitar la contaminació química i / o biològica. S'ha realitzat una investigació sobre l'ús d'agafadors de Bernoulli per transportar productes alimentaris en un context de processament d'aliments, encara que aquest treball va trobar dificultats, ja que els aliments flexibles vibraven contra l'agafador, deformant i bloquejant alternativament l'agafador, o quedant-se fora de la via aèria.
També s'està investigant l'agafador de Bernoulli com a mecanisme d'adhesió sense contacte per a robots escaladors de parets.

## Referències

* 1 2 «Airflow (Bernoulli) Grippers for Flat Sheet Foods» ( PDF) (en anglès). Food Refrigeration & Process Engineering Research Centre, The Grimsby Institute of Further & Higher Education.
* ↑ Brun, X.F.; Melkote, S.N. «Evaluation of Handling Stresses Applied to EFG Silicon Wafer using a Bernoulli Gripper» (en anglès). George W. Woodruff Sch. of Mech. Eng.; Georgia Inst. of Technol., Atlanta, GA [Waikoloa, HI], 01-05-2006. DOI: 10.1109/WCPEC.2006.279680.
* ↑ Osborne, Mark. «New Product: Bernoulli Gripper from Festo enables 'contactless handling'» (en anglès). PVTech, 08-02-2010.
* ↑ Ackerman, Evan. «Robot Uses Supersonic Jets of Air to Stick to Almost Anything» (en anglès). IEEE Spectrum, 24-05-2011.
# Al-Idrissí

Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad al-Idrissí (àrab: أبو عبد اللّه محمد الإدريسي, Abū ʿAbd Allāh Muḥammad al-Idrīsī), més conegut simplement com al-Idrissí (1100-1165), fou cartògraf, geògraf i viatger andalusí que visqué a la cort de Roger II de Sicília. Al-Idrissí nasqué a Ceuta, aleshores pertanyent a l'Imperi almoràvit, al si d'una família de la noblesa de l'Àndalus. En relació amb la seva mort, no n'existeix constància del lloc exacte, potser a Ceuta mateix o a Sicília.
El 1154, confeccionà un gran mapamundi orientat en sentit invers a l'utilitzat actualment, conegut com la Tabula Rogeriana, acompanyat per un llibre anomenat Geografia. Roger II donà a aquestes obres el nom conjunt de Nuzhat al-Muixtak, encara que Al-Idrissí les batejà com a Kitab Ruyar (El llibre de Roger).
El 1161, en realitzà una segona edició ampliada, amb el títol d'Els jardins de la humanitat i l'entreteniment de l'ànima, però totes les còpies es perderen. Una versió abreujada d'aquesta edició, dita El jardí dels goigs, encara que més coneguda com a Petit Idrissí, es publicà el 1192.
El llibre no és una font històrica perfecta, car Al-Idrissí, seguint el costum d'aquella època i de segles posteriors, es basà en altres fonts. Per exemple, combinà la descripció de Polònia amb la del territori actual de la República Txeca, car hi escrigué a sobre "un país envoltat per muntanyes".
Respecte a les característiques i el contingut de la seva obra, hom pot dir que es tracta d'una obra d'entreteniment. Dibuixà el món dividit per set franges paral·leles a l'equador i cada regió restava dividida segons els climes occidental i oriental. Fa corografia basada en itineraris, en què s'esmenta el nom de les ciutats per on passen, així com la distància entre aquestes. Mescla informació de moltes èpoques i de vegades no les contrasta.

## Referències

* ↑ «Atlas de los exploradores españoles», 2009. [Consulta: 25 novembre 2018].
# Abrocoma boliviensis

Abrocoma boliviensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels abrocòmids. És endèmica de la província de Manuel María Caballero (Bolívia). Es tracta d'un animal herbívor. El seu hàbitat natural són les zones rocoses situades dins de selves nebuloses. Està en perill crític a causa de la destrucció i fragmentació del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ Dunnum, J.; Vargas, J.; Bernal, N. Abrocoma boliviensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 desembre 2014.
# Ain Timguenai

Ain Timguenai (en àrab عين تيمكناي, ʿAyn Tīmganāy; en amazic ⵣⴰⵡⵉⵜ ⵏ ⴱⵓⴳⵔⵉⵏ) és una comuna rural de la província de Sufruy, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.519 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Aidun Smagúlov

Aidun Smagúlov (Oskemen, 1 de desembre de 1976) és un judoka del Kirguizstan, ja retirat, que va competir a finals del segle XX.
El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney, on va guanyar la medalla de bronze en la categoria del pes extra lleuger del programa de judo. Aquesta fou la primera medalla olímpica del Kirguizstan en la història del país.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat d'Àsia de judo del 2000.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Aydyn Smagulov». [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «Olympedia – Kyrgyzstan (KGZ)». [Consulta: 3 agost 2021].
* ↑ «JudoInside - Aidyn Smagulov Judoka». [Consulta: 3 agost 2021].
# Albarrana

«Albarrana» té aquests significats:
* Ceba albarrana, planta originària de la conca del Mediterrani que s'estén de Síria a Sud-àfrica
* Torre albarrana, torre que comunica amb una fortificació, exempta de la muralla
* el nom comú de la planta Scilla peruviana
# Alcóntar

Alcóntar és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 647 habitants. Limita amb Serón, Gérgal i Caniles. Està format per dos nuclis principals de població, Alcontar i El hijate. La seva principal riquesa és el cultiu de secà, especialment l'ametller, i la seva indústria és la d'assecar pernils.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 621 | 603 | 610 | 656 | 656 | 647 | 627 | 650 | 647 | 617 |
# Albissola Marina

Albissola Marina (en ligur Arbisöa o A Mænn-a d'Arbisseua) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 5.487 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 3,25 km² i limita amb Albisola Superiore i Savona.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Albissola Marina entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ DD.AA. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Torí: UTET, 2006, p. 20.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 17 d’abril 2017].
# Aleida Guevara March

Aleida Guevara March (castellà: Aleida Guevara) (l'Havana, 24 de novembre de 1960) és una pediatra cubanoargentina.

## Biografia

És la menor de les dues filles d'Ernesto Che Guevara i de la seva segona esposa Aleida March. Ernesto Guevara va tenir una altra filla, Hilda Beatriz Guevara, nascuda el 1956, amb la seva primera esposa, Hilda Gadea.
Aleida Guevara és doctora en medicina especialitzada en pediatria. Treballa a l'Hospital William Soler de l'Havana i és col·laboradora del Centre d'Estudis Che Guevara. També ha exercit a Angola, Equador i Nicaragua. És militant del Partit Comunista de Cuba. En la pel·lícula Sicko, Michael Moore l'entrevista sobre la filosofia que sustenta el sistema de salut universal a Cuba.
Guevara és una militant dels drets humans i a favor de la reducció del deute extern per a les nacions en desenvolupament. És autora del llibre Chávez, Veneçuela i la nueva América Latina.

## Referències

* ↑ «Si avui ens treuen el bloqueig, demà floreix l'economia cubana"». TV3, 21-10-2015. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ «Cal donar suport a allò que la majoria d'un poble decideix». NacióDigital, 31-10-2015. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ «Entrevista a Aleida Guevara, metgessa cubana i filla d'Ernesto «Che» Guevara» (en castellà). M24, 10-05-2021. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ Time to Act, Not Just Talk by Aleida Guevara, The Guardian, 13 d'octubre de 2004
* ↑ Riding My Father's Motorcycle by Aleida Guevara, The New York Times, 8 d'octubre de 2004
# Alexis de Turis

Alexis de Turis (grec antic: Ἀλέξις, llatí: Alexis; tradicionalment 390 aC-288 aC) va ser un poeta còmic i comediògraf grec nascut a Túrios, a la Magna Grècia.

## Biografia

Segons Suides, va adquirir els privilegis d'un ciutadà atenenc i va ser inscrit al dem de Leontins. Va ser oncle i instructor de Menandre d'Atenes. No es diu en quin any va néixer, però se sap que va morir amb 106 anys, segons Plutarc, i l'any 288 aC encara era viu. La ciutat de Tunis va ser destruïda pels lucans cap a l'any 390 aC, i sembla probable que els pares d'Alexis haguessin emigrat a Atenes davant de la imminent caiguda de la ciutat. Se suposa que hauria pogut néixer cap a l'any 394 aC.
Alexis va tenir un fill, Stéphanos, que també va escriure comèdies. Segons Ateneu de Naucratis, Alexis era molt aficionat a la bona taula. Plutarc du que va morir a l'escenari quan era coronat vencedor en una competició de comèdies. Els gramàtics antics el consideren un dels autors de la comèdia mitjana, i pels títols de les obres que han quedat sembla possible, però va ser durant més de trenta anys contemporani de Filípides d'Atenes, Menandre, Filemó el Vell i Dífil de Sinope, tots ells adscrits a la Nova comèdia.

## Obres principals

També segons Suides era un escriptor molt prolífic, i va escriure 245 obres de teatre. Ens han arribat els títols de 113 d'elles. Se'n mencionen alguns:
* Μεροπίς, Ἀγκυλίων, Ὀλυμπίδωρος, Παράδιτος. En aquestes quatre obres ridiculitzava Plató, i es van representar segurament a la 104 Olimpíada.
* Ἀγῶνις. On ridiculitzava Èsquines d'Atenes (cap al 345 aC)
* Ἀδελφοί i Στοατιώτης, on satiritzava Demòstenes, representades poc després del 343 aC.
* Ἵππος, en la que feia al·lusió a una invectiva de Sòfocles contra els filòsofs, l'any 316 aC.
* Πύραυνος, l'any 312 aC.
* Φαρμακοπώλη i Ὑοβολιμαῖος, les dues representades l'any 306 aC.
Algunes escenes i situacions es repeteixen en obres diferents, i com era costum, no tenia cap escrúpol en apoderar-se d'idees i situacions elaborades per altres poetes, com ara d'Eubule de Cèttia o de Caristi. Les seves obres van ser molt lloades, segons Ateneu de Naucratis, que diu que eren enginyoses i elegants. Els actors còmics romans, les representaven traduïdes al llatí. D'algunes d'elles se'n conserven fragments.

## Referències

* ↑ «Alexis de Turis». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alexis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 128-129
# Alex Howes

Alex Howes (Golden, 1 de gener de 1988) fou un ciclista estatunidenc professional des del 2007 i fins al 2022. El 2019 es va proclamar campió nacional en ruta.

## Palmarès

* 2009
** Campió dels Estats Units en ruta sub-23
** Vencedor d'una etapa al Tour de Utah
* 2014
** Vencedor d'una etapa a l'USA Pro Cycling Challenge
* 2014
** Vencedor de 2 etapes a la Cascade Cycling Classic
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Colorado Classic
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Alberta
* 2019
** Campió dels Estats Units en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2014. 127è de la classificació general
* 2016. 131è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2013. 93è de la classificació general
* 2015. 129è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 136è de la classificació general

## Referències

* ↑ «EF Education-EasyPost bids farewell to Alex Howes» (en anglès). VeloNews, 28-12-2022. [Consulta: 28 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa en sitiodeciclismo.net
* Fitxa en cyclebase.nl
* Fitxa en museociclismo.it
# Anarcosindicalisme: Teoria i Pràctica

Anarcosindicalisme: Teoria i Pràctica és una de les obres de Rudolf Rocker (25 de març de 1873– 10 de setembre de 1958). El llibre Anarco-Sindicalisme: Teoria i Pràctica va ser publicat a Londres el Març de 1938, del qual aparegué ja una traducció castellana de la mà de Diego Abad de Santillán durant el mateix any publicada a Barcelona. L'obra està íntimament lligada a la Guerra Civil a Espanya i que va fer renéixer l'anarquisme i el sindicalisme a l'àgora política per primer cop des de la Primera Guerra Mundial i la Revolució Russa. El llibre té els següents capítols:
* Anarquisme: objectius i propòsits
* El proletariat i l'inici de modern moviment del treball
* Els precursors del sindicalisme
* Objectius de l'anarcosindicalisme
* Mètodes de l'anarcosindicalisme
* Evolució de l'anarcosindicalisme
# Allison Beveridge

Allison Beveridge (Calgary, 1 de juny de 1993) és una ciclista canadenca especialista en la pista. Ha guanyat quatre medalles als Campionats del Món en pista, i un bronze als Jocs Olímpics de Rio.

## Palmarès en pista

* 2012
** 1a als Campionats Panamericans en Persecució per equips (amb Laura Brown i Stephanie Roorda)
* 2014
** Campiona del Canadà en Òmnium
* 2015
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Persecució per equips (amb Kirsti Lay, Laura Brown i Jasmin Glaesser)
* 2016
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro en Persecució per equips (amb Jasmin Glaesser, Kirsti Lay, Georgia Simmerling i Laura Brown)
* 2017
** 1a als Campionats Panamericans en Madison (amb Stephanie Roorda)

### Resultats a la Copa del Món

* 2013-2014
** 1a a Guadalajara, en Persecució per equips
* 2015-2016
** 1a a Cali, en Persecució per equips
** 1a a Cambridge, en Òmnium
* 2017-2018
** 1a a Milton, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2017
** Campiona del Canadà en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Altofonte

Altofonte (sicilià Parcu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 10.077 habitants. Limita amb els municipis de Belmonte Mezzagno, Monreale, Palerm, Piana degli Albanesi i Santa Cristina Gela.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2003- | Vincenzo Di Girolamo | Centreesquerra |

## Referències

* ↑ «Altofonte». ésAdir. [Consulta: 23 setembre 2023].
# Aksel Nõmmela

Aksel Nõmmela (22 d'octubre de 1994) és un ciclista professional estonià.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de la regió de Łódź
* 2015
** Vencedor d'una etapa a l'Essor breton
* 2017
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Monts et Châteaux
* 2018
** 1r al Memorial Albert Fauville

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Alexandria de l'Indus

Alexandria de l'Indus va ser una ciutat que segons Flavi Arrià va fundar Alexandre el Gran a uns 500 km al sud de l'Hidaspes, i 500 km al sud de Bucefàlia, en la unió entre l'Indus i l'Acesines.

## Referències

* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, VI, 15, 2
* ↑ Marcus Junianus Justinus, Epitome of the Philippic History of Pompeius Trogus Book XII:10
* ↑ Alexander's City Foundations
# Alexandria de la Tròada

Alexandria de la Tròada (en grec antic: Ἀλεξάνδρεια Τρώας) fou una ciutat de la costa de la Tròada situada enfront de l'illa de Tènedos.
Va ser fundada per Antígon el Borni com a Antigonea de la Tròada, i fou poblada amb ciutadans d'Escepsis, Neandria i altres llocs de la rodalia. Va ser ampliada pel rei Lisímac de Tràcia, i rebatejada llavors amb el nom d'Alexandria en honor d'Alexandre el Gran, segons que narra Plini el Vell, però tots dos noms, Alexandria i Antigonea, apareixen a les monedes.
Va formar part del Regne de Pèrgam. Després va passar a domini de Roma, i era una ciutat prospera que en temps d'Estrabó havia esdevengut colònia romana, sens dubte en temps d'August, amb el nom de Colònia Alexandria Augusta Tròada (coneguda sovint simplement com a Tròada). En temps d'Hadrià es va construir un aqüeducte, en part pagat per Herodes Àtic. Tant Juli Cèsar, com August i Constantí el Gran van pensar en aquesta Alexandria com una possible nova capital de l'Imperi. Va ser abandonada durant l'Imperi Romà d'Orient, en un moment indeterminat.
Resten unes ruïnes considerables, especialment les restes de l'aqüeducte, les muralles i els banys, a l'indret conegut en turc com a Eski Istanbul ('ciutat antiga').

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «8. Alexandreia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 gener 2021].
# Amblyglyphidodon flavilatus

Amblyglyphidodon flavilatus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.
Es troba al Mar Roig i al Golf d'Aden.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
# Amblyglyphidodon leucogaster

Amblyglyphidodon leucogaster és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a Melanèsia, Micronèsia, Samoa, les Illes Ryukyu i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Bleeker, P. 1847. Labroideorum ctenoideorum bataviensium diagnoses et adumbrationes. Verh. Batav. Genootsch. Kunst. Wet. v. 21: 1-33.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amblygobius bynoensis

Amblygobius bynoensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ «Amblygobius bynoensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. 1996. Guide to sea fishes of Australia. A comprehensive reference for divers and fishermen. New Holland (Publishers) Ltd., Londres (Regne Unit). 433 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amblyglyphidodon indicus

Amblyglyphidodon indicus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes que es troba a les Maldives.
Els mascles poden assolir els 8,3 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Alternativa Valenciana

Alternativa Valenciana és un partit polític del País Valencià, fundat en 1998 com escissió d'Unió Valenciana i d'Iniciativa de Progrés de la Comunitat Valenciana. Dirigit per Rafael Navarro, va concórrer a les eleccions autonòmiques i municipals de 1999, en les quals va obtenir 8.073 vots (d'ells 3.389 vots a la ciutat de València) i 11 regidors arreu del País Valencià. La formació es va reintegrar a Unió Valenciana en 2005.

## Referències

* 1 2 UV anuncia la incorporación del partido Alternativa Valenciana a su proyecto político Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. notícia d'Europa Press del 22de novembre de 2005 (castellà)
# Amadeu II de Savoia

Amadeu II de Savoia (v 1050 - 1080) fou el comte de Savoia entre 1060 i 1080.

## Orígens familiars

Va néixer el 1050 sent fill del comte Odó I de Savoia i Adelaida de Susa. Era net per línia paterna d'Humbert I de Savoia i Ancilla de Lenzbourg, i per línia materna d'Ulric Manfred I de Torí i Berta de Toscana, i germà de Pere I de Savoia.

## Ascens al tron comtal

A la mort del seu pare, ocorreguda l'any 1060, fou nomenat titular del comtat, governant juntament amb el seu germà Pere I de Savoia fins al 1078, data en el qual morí aquest. El poder real sobre el comtat, però, el tingué la seva mare Adelaida de Susa.
Durant el seu mandat fou l'intermediari entre el papa Gregori VII i l'emperador Enric IV del Sacre Imperi Romanogermànic. En reconeixement de l'ajuda prestada, i en virtut d'aliances familiars, l'emperador concedí a Amadeu II la regió de Bugey i a Adelaida de Susa el Marquesat d'Ivrée.
A la seva mort, ocorreguda el 26 de gener de 1080, fou succeït pel seu fill Humbert II de Savoia.

## Núpcies i descendents

Es va casar, vers el 1065, amb Joana de Ginebra, filla del comte Gerold II de Ginebra. D'aquesta unió nasqueren:
* Humbert II de Savoia (1065-1103), comte de Savoia
* Constança de Savoia, casada amb el marquès Odó II de Montferrat
* Adelaida de Savoia (?-1090), casada amb Manasès de Coligny
* Auxília de Savoia (?-d 1094), casada vers el 1080 amb Humbert de Beaujeu

## Referències

* ↑ «AMEDEO II, conte di Savoia» (en italià). Dizionario Biografico. Istituto della Enciclopedia Italiana fondata da Giovanni Treccani. [Consulta: 7 maig 2023].
* 1 2 3 Orton, C. W. Previte. The Early History of the House of Savoy: 1000-1233 (en anglès). Cambridge University Press, 2013-07-04. ISBN 978-1-107-65042-8.