OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# País de Brest

El País de Brest (CCPI) (en bretó Bro Brest) és un país situat al departament del Finisterre a la regió Bretanya. Aplega 89 comunes agrupades en les següents estructures intercomunals :
* Brest Métropole Océane: 210.117 habitants
* Comunitat de municipis del País de Landerneau-Daoulas: 44.395 habitants
* Comunitat de municipis del Pays d'Iroise: 43.267 habitants
* Comunitat de municipis de Plabennec i dels Abers: 37.226 habitants
* Comunitat de municipis del Pays de Lesneven i de la côte des Légendes: 25.712 habitants
* Comunitat de municipis de la Península de Crozon: 16.697 habitants
* Comunitat de municipis de l'Aulne Marítim: 7.203 habitants

## 89 comunes

* Argol
* Bohars
* Bourg-Blanc
* Brélès
* Brest
* Brignogan-Plages
* Camaret-sur-Mer
* Coat-Méal
* Le Conquet
* Crozon
* Daoulas
* Dirinon
* Le Drennec
* Le Faou
* La Forest-Landerneau
* Le Folgoët
* Gouesnou
* Goulven
* Guilers
* Guipavas
* Guipronvel
* Guissény
* Hanvec
* L'Hôpital-Camfrout
* Île-Molène
* Irvillac
* Kerlouan
* Kernilis
* Kernouës
* Kersaint-Plabennec
* Lampaul-Plouarzel
* Lampaul-Ploudalmézeau
* Lanarvily
* Landéda
* Landerneau
* Landévennec
* Landunvez
* Lanildut
* Lanneuffret
* Lannilis
* Lanrivoaré
* Lanvéoc
* Lesneven
* Loc-Brévalaire
* Locmaria-Plouzané
* Logonna-Daoulas
* Loperhet
* La Martyre
* Milizac
* Pencran
* Plabennec
* Plouarzel
* Ploudalmézeau
* Ploudaniel
* Ploudiry
* Plouédern
* Plougastel-Daoulas
* Plougonvelin
* Plouguerneau
* Plouguin
* Plouider
* Ploumoguer
* Plounéour-Trez
* Plourin
* Plouvien
* Plouzané
* Pont-de-Buis-lès-Quimerch
* Porspoder
* Le Relecq-Kerhuon
* La Roche-Maurice
* Roscanvel
* Rosnoën
* Saint-Divy
* Saint-Eloy
* Saint-Frégant
* Saint-Méen
* Saint-Pabu
* Saint-Renan
* Saint-Ségal
* Saint-Thonan
* Saint-Urbain
* Telgruc-sur-Mer
* Trébabu
* Tréflévénez
* Trégarantec
* Tréglonou
* Le Tréhou
* Trémaouézan
* Tréouergat

## Vegeu també

* Pays de Cornouaille - Quimper Cornouaille Développement
* Intercomunalitats del Finisterre

## Enllaços externs

* Web del País de Brest
* Organització territorial al web de l'alcaldia de Brest Arxivat 2009-04-02 a Wayback Machine.
* Wiki Brest, wiki del País de Brest
* Fototeca col·laborativa del País de Brest Arxivat 2018-11-29 a Wayback Machine.
# Thug Behram

Thug Behram (o Buhram), (1765 – 1840) del culte thuggee a l'Índia, va ser un dels assassins en sèrie més prolífics. Pogué haver matat fins a 931 víctimes entre 1790 i 1840 amb les robes cerimonials (o rumal, que en hindi significa mocador) usades per al seu culte. Behram va ser ajusticiat el 1840 en una execució a la forca.
Mentre que a Behram de vegades li són atribuïts 931 assassinats; a James Paton, un oficial de la Companyia Britànica de les Índies Orientals, qui va treballar per als thuggee i la Dacoity Office en la dècada de 1830 va escriure un manuscrit sobre els thuggee on cita a Behram dient que ell havia estat present en 931 assassinats, que havia escanyat amb les seues pròpies mans prop de 125 homes, i que havia vist ser escanyats a 150 més.

## Vegeu també

* Assassins en sèrie per nombre de víctimes

## Referències

* ↑ Paton, James. Collections on Thuggee and Dacoitee. British Library Add.Mss. 41300 fol. 118, 202–03
# Thuggee

Thuggee és el nom amb el qual es va conèixer una organització criminal de l'Índia que va existir al 1830 liderada per Thug Behram qui va matar 931 persones. S'estima que en total l'organització va matar 3.000 persones.

## Referències

* ↑ Mike Dash. Thug: The True Story Of India's Murderous Cult. Granta Publications, 3 febrer 2011, p. 36–. ISBN 978-1-84708-473-6.
* ↑ «Thugs». 1902encyclopedia. [Consulta: 29 juliol 2021].
# The History Press

The History Press és una editorial britànica fundada a Stroud i radicada a Cheltenham des del 2019, amb sucursals a Alemanya, Bèlgica França, Irlanda i els Estats Units. Establerta el 2007, se centra en la història local i especialista, com ara la història militar, la història de l'esport, la història del crim i la genealogia. És la principal editorial britànica del seu sector, amb més de 500 noves publicacions cada any.
Els seus orígens es remunten a l'NPI Media Group i diverses editorials més petites. Els seus segells editorials inclouen Spellmount, Pitkin, Phillimore, Tempus i The Mystery Press.

## Referències

* 1 2 «The History Press to leave Stroud after 30 years» (en anglès). Stroud News and Journal, 31 juliol 2019. [Consulta: 16 novembre 2022].
# Rusel·les

Rusel·les (en grec antic Ῥουσέλλαι) va ser una antiga ciutat d'Etrúria situada a uns 10 km de la costa i un 5 km de la riba del riu Umbro (Ombrone).
Hi ha molt poca informació de la història primerenca d'aquesta ciutat però no hi ha dubte que era una ciutat molt antiga, poderosa i important. Podria haver estat una de les dotze ciutats que van formar la Lliga Etrusca, però no n'hi ha cap prova documental.
Es menciona per primer cop en temps de Tarquini Prisc, quan es va aliar amb Clúsium, Arretium, Volaterrae i Vetulonia, i va fer la guerra contra el rei de Roma, en una coalició a part de la resta de la confederació, segons Dionís d'Halicarnàs, cosa que fa pensar que era una ciutat independent i sobirana.
Desapareix després de les cròniques fins a l'any 301 aC, quan el dictador Marc Valeri Corvus va portar el seu exèrcit pel que sembla per primera vegada a la zona i va derrotar la ciutat de Rusel·les i les forces etrusques combinades que se li oposaven. El 294 aC, el cònsol Luci Postumi Megel va devastar el seu territori i va conquerir la ciutat per assalt. Va fer presoners a dos mil habitants.
Ja no torna a aparèixer fins a la Segona Guerra Púnica, quan és esmentada com una de les ciutats que va donar subministraments, fusta i gra, als romans i a la flota de Publi Corneli Escipió Africà Major l'any 205 aC.
Durant la República no es menciona, fins a l'Imperi, quan August la va elegir com a lloc per enviar una colònia, però tot i així va caure en decadència i encara que Claudi Ptolemeu el menciona, no consta a altres referències posteriors. Però se sap que va subsistir com a llogaret i es va recuperar en l'alta edat mitjana. Era la seu d'un bisbe, càrrec que va existir fins al segle xii (1138), en què es va traslladar a Grosseto.
Segons William Smith, al seu temps, el lloc que ocupava la ciutat estava desolat i cobert de matolls, però es podien seguir les restes de les muralles construïdes al tomb del turó amb pedres grosses que perdia en molts llocs la seva regularitat. Es podia apreciar la localització de les sis portes de la ciutat. Algunes excavacions han posat al descobert un petit amfiteatre, el fòrum i alguns edificis, el més notable, el conegut per casa de l'Impluvium. La necròpoli, característica de les ciutats etrusques, no s'ha trobat.
Les ruïnes es troben a uns 10 km de Grosseto. A uns 3 km, hi ha un balneari (conegut actualment com a Bagni di Roselle) prop del castell medieval de Moscona. També, a la vora, hi ha la moderna ciutat de Roselle.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Rusellae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 agost 2022].
# S'estila

S'estila va ser un programa d'interiorisme, disseny i arquitectura emès a Punt 2 entre els anys 2004 i 2007. Era una producció original de Conta Conta Produccions per a Canal 9 de Radiotelevisió Valenciana. Dirigit per César Martí i Rafael Piqueras i guionitzat per Mónica Giner, la seua emissió era setmanal i cada episodi durava vint-i-cinc minuts.
Al programa es presentaven projectes arquitectònics ja finalitzats i se'n detallava la realització, sovint amb les explicacions dels creadors. També feien seguiment de projectes, des que se n'encarregaven fins que es completaven. Els continguts del programa s'agrupaven en distintes seccions. Per separar-les s'usaven cortinetes breus a manera de passatemps en les quals es jugava a endevinar qui havia dissenyat l'objecte mostrat en pantalla.
Al llarg dels 132 programes de S'estila intervingueren destacats professionals del disseny, l'interiorisme i l'arquitectura com ara Francis Montesinos, Xavier Mariscal o Ramón Esteve. El programa es considera com un des èxits de Canal 9. El 2005 va rebre el premi de la Millor sèrie de televisió a la Mostra de València/Cinema del Mediterrani. El 2015 es pensava tornar a crear en la nova televisió valenciana un successor, inspirat en S'estila, si és resòl la qüestió dels drets.

## Referències

* ↑ S.C.G. «¿'S' estila' o s'estilava? Canal 9 repone el espacio sobre diseño e interiorismo, cuya última entrega data del año 2007». El Levante, 17-09-2013. Arxivat de l'original el 2016-04-14 [Consulta: 11 gener 2016].
* ↑ «Colaboraciones». Conta Conta Produccions. Arxivat de l'original el 2013-09-14. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ «S'estila! (Programa de televisió). Seleccions». Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya.
* ↑ «‘S'estila!’ cumple 100 programas» (en castellà). Las Provincias, 07-11-2006. «El espacio de diseño, arquitectura e interiorismo de Punt 2 se ha convertido en un referente en la Comunitat después de tres años de emisión ininterrumpida»
* ↑ Maroto, Voro «Las productoras 100% valencianas, fuera de la externalización de RTVV» (en castellà). El Diario, 11-10-2013. «El bloque 3 ha sido también ganado claramente por Vértice y sus socios. Vértice, liderada por César Martí, corresponsable de éxitos de Canal 9 como S'Estila, Maniàtics o Autoindefinits, ha presentado la mejor oferta.»
* ↑ «"S'estila", premi a la millor sèrie en la mostra de València». www.infoperiodistas.info, 25-10-2005.
* ↑ Sanjuan, H «La nueva televisión necesita al menos 40 trabajadores para emitir dos canales». El Mundo, 01-09-2015.
# SMIL

SMIL és l'acrònim de Synchronized Multimèdia Integration Language (llenguatge d'integració multimèdia sincronitzada) i és un estàndard del World Wide Web Consortium (W3C) per a presentacions multimèdia. El llenguatge SMIL permet integrar àudio, video, imatges, text o qualsevol altre contingut multimèdia.
SMIL es pronuncia (en anglès) de la mateixa manera que smile, que significa "somriure".

## SMIL l'estàndard

La recomanació SMIL està a càrrec del grup de treball Synchronized Multimèdia Activity (Activitat sobre Sincronització Multimèdia, sota l'acrònim SYMM) del World Wide Web Consortium. Els objectius d'aquesta recomanació són:
* Definir un llenguatge basat en XML que permeti als autors crear presentacions multimèdia. Mitjançant SMIL, un autor pot descriure el comportament temporal de la seva presentació multimèdia, associar hipervincles a contingut multimèdia i descriure la disposició de la presentació en la pantalla.
* Facilitar la reutilització de la sintaxi i semàntica de SMIL en altres llenguatges basats en XML, en particular aquells que requereixen representar sincronització i temporització. Per exemple, SMIL pot integrar-se en XHTML i SVG.
Com a estàndard obert del W3C, SMIL està lliure de patents.

## Com funciona

SMIL consisteix en un conjunt d'etiquetes XML que descriuen:
* Fonts de contingut: imatge estàtica (JPEG, PNG, etc.), àudio (MP3, WAV, etc.), vídeo (MPG, AVI, etc.), text pla, fluxos de text (SUB, RT, etc.) i animacions (SVG, VML, etc.).
* Sincronització: cada font de contingut pot reproduir-se en seqüència o en paral·lel amb les altres.
* Temporització: és possible definir els instants en el qual una font de contingut ha d'iniciar o detenir la reproducció, bé mitjançant esdeveniments, bé mitjançant cronòmetre.
* Posició: les fonts de contingut poden posicionar-se en la pantalla i ajustar la seva grandària o altres propietats.
* Enllaços: per interactuar amb l'usuari.
* Animacions: per canviar dinàmicament les propietats d'objectes de contingut. Per exemple, la seva posició o color.
Un reproductor apropiat pot llegir i interpretar un fitxer SMIL i reproduir les accions que en ell es descriuen.

## Possibles aplicacions

La utilitat més òbvia de SMIL és la creació de presentacions multimèdia o transparències. No obstant això, no es descarten altres utilitats:
* Subtitulat de pel·lícules estrangeres.
* Suport a disminuïts sensorials.
* karaoke.
* Noticiaris teletip.
* Entre altres.
SMIL també s'està adoptant com a mitjà d'harmonitzar els formats de missatgeria multimèdia en telefonia mòbil (MMS).

## Implementacions

SMIL ja compta amb nombroses implementacions, entre les quals cal distingir:
* Reproductors: faciliten la interpretació i execució de SMIL.
* Eines: faciliten la creació de SMIL als autors.
S'ha de tenir en compte que existeixen implementacions tan comercials com a obertes, tant gratuïtes com de pagament, encara que l'estàndard sigui gratuït i obert.

## Vegeu també

* Multimèdia

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de SMIL (en anglès)
# Rosa centifolia

Rosa centifolia és una espècie de planta de la família de les rosàcies. L'epítet específic centifolia fa referència a la gran quantitat de pètals de la flor. És un híbrid de rosa aconseguit el segle xvii als Països Baixos. Fórmula híbrida: Rosa gallica × Rosa moschata × Rosa canina × Rosa damascena; tot i que l'exactitud de la seva història hereditària no està ben documentada.

## Història

La història de la seva creació no està documentada, però els estudis genètics realitzats pel Dr. Hurst mostren que no hi ha una espècie separada, sinó un híbrid molt complex, d'aparició i obtenció recent.
Charles de l'Écluse diu que ha observat una rosa de pètals gairebé blancs amb més de 120 el 1591, i en el seu herbari, el botànic anglès John Gerard anota la «Great Holland Rose» que ell va anomenar com "Great Province". Va ser el 1753 que Linné la nomena Rosa centifolia. La literatura medicocientífica escrita en àrab a la península ibèrica ja esmentava abans del segle xiv l'existència de roses "yentu-fulla", rosa de cent pètals. Entre 1580 i 1710 els productors rosalistes holandesos van crear més de 200 varietats de Rosa centifolia.

## Descripció

Les plantes individuals són per aparença arbusts, creixent d'1,5 a 2 m d'alçada, amb una llarga caiguda de canyes i fulles pinnades verd grisenc amb 5 a 7 folíols. Les flors són rodones i globulars, amb nombrosos pètals prims superposats que són molt perfumats; en general són de color rosa, menys blanc sovint fosc de color vermell porpra.

## Usos

R. centifolia té una vinculació molt especial amb la ciutat francesa de Grasse, coneguda com la capital mundial del perfum. És àmpliament conreada per la seva fragància clara i dolça, amb lleus notes de mel singular. Les flors es cullen comercialment per a la producció d'oli de roses, que s'utilitza comunament en perfums.

## Referències

* ↑ «Rosa centifolia a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ Phillips, R. and Rix, M., The Ultimate Guide to Roses, Macmillan, 2004, p226
* ↑ Roses, Peter Beales, éd. du Chêne, ISBN 2-85108-589-1, p. 22.

## Bibliografia

* Huxley, A., ed. (1992). New RHS Dictionary of Gardening. Macmillan.

## Enllaços externs

* Plants for a Future: Rosa centifolia
# Tommy O'Hara

Tommy O'Hara (Bellshill, 17 d'agost de 1953-28 de gener de 2016) va ser un futbolista britànic nacionalitzat estatunidenc que jugava en la demarcació de migcampista.

## Internacional

Va jugar un partit amb la selecció de futbol dels Estats Units en qualitat d'amistós el 21 de març de 1982 contra Trinidad i Tobago que va finalitzar amb un resultat de 2-1.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Celtic FC | Escòcia | 1971 - 1974 | 0 | 0 |
| Queen of the South FC | Escòcia | 1974 - 1978 | 137 | 9 |
| Washington Diplomats | EUA | 1978 - 1980 | 89 | 1 |
| Jacksonville Tea Men | EUA | 1981 | 31 | 0 |
| Motherwell FC | Escòcia | 1981 - 1983 | 53 | 0 |
| Falkirk FC | Escòcia | 1983 - 1984 | 36 | 3 |
| Partick Thistle FC | Escòcia | 1984 - 1985 | 17 | 0 |

## Referències

* ↑ «Tommy O'Hara» (en anglès). Queen of the South FC, 29-01-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-27. [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ «Trinidad i Tobado 1-2 USA» (en anglès). 11v11, 21-03-1982. [Consulta: 1r febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a national football teams (anglès)
* Fitxa del jugador a footballdatabase
# Timothy Graham

Timothy Graham (Chennai, 31 de maig de 1939) és un atleta britànic, ja retirat, especialista en curses de velocitat, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'atletisme. Formant equip amb Adrian Metcalfe, John Cooper i Robbie Brightwell va guanyar la medalla de plata en els 4x400 metres, mentre en els 400 metres fou sisè.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze, competint amb Anglaterra, en els Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat de 1966.

## Millors marques

* 400 metres llisos. 46.0" (1964)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Tim Graham». [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ «1966 Athletes». Team England.
* ↑ «Kingston, Jamaica, 1966 Team». Team England.
* ↑ «Athletes and results». Commonwealth Games Federation. Arxivat de l'original el 2019-08-02. [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 27 agost 2023].
# Tirebolu

Tirebolu (del grec Τρίπολις, Trípolis 'tres ciutats') és una ciutat portuària de la mar Negra, a Turquia, capital del districte de Tirebolu a la província de Giresun. El 1990 tenia 13.144 habitants i el 2018 eren 16.543 (el districte 32.008). Es troba a l'oest de l'estuari del riu Harşit o Filabonites, i el seu port està poc protegit i mal comunicat amb l'interior.
La ciutat es va fundar cap a l'any 656 aC com a colònia de Milet amb el nom de Trípolis, que no va créixer gaire per causa de les seves males comunicacions. L'historiador grec Xenofont (431–360 aC) escriu que els colquis, els driles, els habibs i els tiberins vivien en aquesta zona de la mar Negra.
Més tard va estar sota domini de Roma i de l'Imperi Romà d'Orient. Formà part de l'Imperi de Trebisonda, i des del 1204 era un feu personal dels emperadors Comnè. Al segle xiv la van poblar els shepnis, una tribu turcmana. L'any 1397 la van conquerir els otomans (general Hacı Emiroğlu Süleyman) però la van perdre el 1402. Mehmet II la va recuperar en la campanya de Trebisonda del 1461 quan va conquerir aquells territoris. La va incloure a l'Imperi Otomà i es va dir Driboli, situant-la dins la nahiye de Kürtün. El 1468 tenia 67 llars (poc més de 300 habitants) totes cristianes; el 1511 eren 271 llars cristianes (1.200 habitants) més 8 de musulmanes (40 habitants), però al rerepaís tots eren musulmans. El 1554 eren 1500 habitants cristians i 75 musulmans. El 1640 hi va passar Ewliya Çelebi, un viatger turc que explica que la ciutat tenia una antiga fortalesa, estava habitada per grecs i era pròspera. A l'inici del segle xviii era seu d'un ayan. Hamilton hi va passar el 1834 i diu que hi vivien 500 cristians i 2.000 musulmans; el 1846 es diu que eren 2500 musulmans i 750 cristians. Cuinet estableix la població en uns 8.000 habitants el 1890 (5600 musulmans, 2000 grecs i 400 armenis).
Va seguir en mans otomanes fins al novembre de 1916 quan Rússia va ocupar el territori fins al riu, i la població musulmana va fugir, en el curs de la Primera Guerra Mundial. Els grecs van ser deportats a partir del 29 de novembre de 1916 a Şebinkarahisar. Els russos van evacuar la zona a finals del 1917 després de la revolució. Va retornar a l'Imperi Otomà i després va formar part de la república turca. El 1927 només tenia 3,375 habitants i no va arribar al seu nivell de 1914 fins després del 1980.

## Llocs interessants

* Castell
* Edificis d'època otomana
* Platges
* Ruïnes del monestir grec ortodox de la muntanya Haç Dağı.

## Referències

* ↑ «Tirebolu» (en turc). Türkiye Nüfusu İl ilçe Mahalle Köy Nüfusları. [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ Xenofont, Anàbasi, V 2.14.
* ↑ Bearman, B. J (comp.). The Encyclopaedia of Islam: vol. 10. Leiden: Brill, 1993, p. 539.

## Enllaços externs

* (turc) municipalitat
* (turc) districte
# Topònims de Perauba

Llistat de topònims del territori de l'antic poble de Perauba, de l'antic terme municipal d'Hortoneda de la Conca, actualment integrat en el de Conca de Dalt, del Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Bordes

* Borda del Músic

## Castells

* Torre de Perauba

## Corrals

* Corral del Mestre

## Despoblats medievals

* Perauba

## Masies (pel que fa als edificis)

* Casa de les Feixes

## Geografia
### Camps de conreu

| Tros de la Borda | Trossos de la Font de Perauba | Boïgot del Mestre |

### Canals

| Canal d'Alzina | Canal de l'Hortó |

### Cavitats

| Espluga del Corral del Peló | Espluga de l'Oli d'Ermini |

### Cingleres

| Rocs del Comeller Feixanc del Gavatx | Feixans de Penalta | Roc de Penalta | Feixa de Viu |

### Clots

| Clot del Corral del Mestre | Clot dels Trossos dels Arrendadors |

### Collades

| Coll de Colls | Collada del Corral del Mestre | Coll de la Creu | Coll de Planell Ras |

### Comes

* Coma de Perauba

### Corrents d'aigua

| Llau de Brunet Llau dels Carants Llau de l'Era del Tardà | Llau de la Font Freda Llau de l'Obaga de Sacoberta Llau de Perauba | Llau de Sant Andreu Llau de Sant Pere | Llau de la Solana de Palles Barranc del Vinyal |

### Diversos

| Les Baürtes Lo Caragol | Era de Tardà | Era de Penalta | Culla de l'Óssa |

### Entitats de població

* Perauba

### Feixancs

| Feixanc del Gavatx | Feixans de Penalta |

### Fonts

| Font de l'Aviador Font Freda | Font Mentidora Font de Montsor | Font de Perauba Fonteta de Perauba | Font de la Torre |

### Masies (pel que fa al territori)

* Casa de les Feixes

### Obagues

| Obaga de Brunet | Les Obaguetes | Obaga del Portal | Obaga de Sacoberta |

### Planes

* Planell d'Ísop

### Pletius

| Pletiu Sobirà | Pletiu dels Racons | Pletiu de la Solana de Palles |

### Roques

| Rocs de Brunet Roques de Brunet | Roc de Caminal Rocs del Comeller | Roc del Corral del Peló Roc de Penalta | Roques de Sant Andreu Roc de Sant Cristòfol |

### Serres

| Serra de Boumort Serra de Palles | Serrat de Penalta Serra del Pi | Serra de la Travessa | Serrat dels Trossos dels Arrendadors |

### Solanes

| Solana del Comelleró | Solana de les Feixes | Solana de la Gargalla | Solana de Palles |

### Vies de comunicació

* Pista d'Hortoneda
# Rubén Correa

Rubén Correa (25 de juliol de 1941) és un futbolista peruà.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1970. Fou jugador de Defensor Lima i Universitario de Deportes.

## Referències

* ↑ «1970 FIFA World Cup Mexico». Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Peru - Record International Players». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 5 maig 2018].
# Rita Ottervik

Rita Irene Ottervik (11 de setembre de 1966, Hitra) és una política noruega del Partit Laborista, actual alcaldessa de Trondheim des del 2003.

## Referències

* ↑ «Rita Ottervik» (en noruec). Enciclopèdia Noruega. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Llista d'alcaldes de Trondheim» (en noruec). Enciclopèdia Noruega. [Consulta: 24 gener 2016].
# Thelypteris palustris

La falguera dels pantans, (Thelypteris palustris) és una espècie de falguera de la família de les Thelypteridaceae. Tal com el seu nom suggereix en llatí (palustris), es troba en els marges d'estanys i altres llocs humits.
Es tracta d'una espècie d'àmplia distribució al centre d'Europa. També es troba a l'estany de Banyoles: és un dels pocs reductes mediterranis, a més de ser l'única espècie protegida estrictament per l'article 9 de la Llei 12/1985, d'espais naturals dins el PEIN.
El Consorci de l'Estany de Banyoles i el SIGMA —en col·laboració amb la UdG i la Diputació de Girona— estan treballant per propagar l'espècie al voltant de l'estany.

## Referències

* ↑ «Thelypteris palustris al catàleg virtual d'espècies del Jardí Botànic de la UV». [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «Vegetació i flora de l'estany de Banyoles». [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «Planten a l'Estany de Banyoles un segon nucli de falguera única a Catalunya», 05-04-2015. [Consulta: 5 abril 2015].
# Torremochuela

Torremochuela és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 10 | 12 | 19 | 18 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].