OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kozue Andō

Kozue Andō (en japonès: 安藤 梢) (Utsunomiya, Japó, 9 de juliol de 1982), és una exfutbolista japonesa que jugava com a migcampista.
Internacional amb la selecció femenina de futbol del Japó, es va proclamar campiona de la Copa Mundial de Futbol Femení de 2011.

## Carrera de la selecció nacional

El juny de 1999, quan Ando tenia 16 anys, va ser seleccionada per la selecció del Japó de la Copa Mundial Femenina de Futbol 1999. En aquesta competició, el 26 de juny, va debutar contra Noruega. Ella va jugar la Copa Mundial quatre vegades i en els Jocs Olímpics d'Estiu tres vegades. Va ser membre de l'equip que va derrotar els Estats Units en un tir de penal a les finals per guanyar la Copa Mundial de 2011; Ando va començar la final. També va formar part de l'equip japonès que va guanyar la medalla de plata als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 i segon lloc a la Copa del Món de 2015. Al Mundial de 2015, en el primer partit contra Suïssa, va tirar al penal, però en aquell moment es va fracturar el turmell esquerre. Aquest partit va ser el seu últim com a part de la selecció japonesa. Va jugar 126 partits i va marcar 19 gols amb el Japó el 2015.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Saitama Reines | Japó | 2002 - 2004 | 45 | 30 |
| Urawa Red Diamonds | Japó | 2005 - 2009 | 101 | 68 |
| FCR 2001 Duisburg | Alemanya | 2009 - | 30 | 11 |

## Palmarès

Selecció femenina del Japó
* Copa Mundial Femenina de 2011

## Referències

* ↑ «Japanese Medalists in London 2012 Olympics». joc.or.jp. Japanese Olympic Committee. [Consulta: 17 gener 2014].
* ↑ «USA v Japan - as it happened». The Guardian, 17-07-2011. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ http://www.olympic.org/olympic-results/london-2012/football/football-w Plantilla:Bare URL inline
# Jussi Adler-Olsen

Carl Valdemar Jussi Adler-Olsen (2 d'agost 1950, Copenhaguen) és un escriptor danès. Des de 2007, escriu llibres policíacs. El 2011, va rebre el premi de literatura danesa del club dels llibreters.
És conegut per ser el creador de la sèrie del Departament Q, protagonitzat pel policia Carl Mørck, el qual representa l'arquetípic de policia desencantat i cínic. Està acompanyat pel seu ajudant Assad, un misteriós immigrant sirià.

## Obra

* 1985 : Groucho: …en Marx Brother bag facaden.
* 1985 : Videocounter.
* 1997 : Alfabethuset.
* 2002 : Firmaknuseren.
* 2006 : Washington dekretet.

### Llibres de la sèrie Departament Q

* 2007 : Kvinden i buret (Títol en anglès: 'The Keeper of Lost Causes' (EUA) o 'Mercy' (RU)).
* 2008 : Fasandræberne (Títol en anglès: 'The Absent One' o 'Disgrace')
* 2009 : Flaskepost fra p (Títol en anglès: 'A Conspiracy of Faith' o 'Redemption'))
* 2010 : Journal 64 (Títol en espanyol: 'Expediente 64')
* 2011 : Små Pikante Drab.
* 2012 : Marco Effekten
# Jussas

Jussas és un municipi francès situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Jussas era de 101 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. 48 eren cases i 1 era un apartament. Dels 45 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 8 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Jussas el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 16 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 54 persones, 40 eren actives i 14 eren inactives. De les 40 persones actives 35 estaven ocupades (22 homes i 13 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 14 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Jussas hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 280 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Jussas a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Jussas a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jussi Jääskeläinen

Jussi Jääskeläinen (Mikkeli, 19 d'abril de 1975) és un exfutbolista finlandès de la dècada de 2000.
Fou 56 cops internacional amb la selecció finlandesa.
Pel que fa a clubs, destacà a Bolton Wanderers FC, West Ham United FC i Wigan Athletic FC.

## Referències

* ↑ Jussi Calls Time On International Career Arxivat 1 November 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. – Bwfc Official Site
* ↑ Call up was a one off – Jussi – Bolton News
* ↑ «Jussi Jääskeläinen». EU-Football. [Consulta: 2 abril 2016].
* ↑ The PFA Footballers' Who's Who 2010–11. Mainstream Publishing, 2010, p. 215. ISBN 978-1-84596-601-0.
* ↑ «Premier League Player Profile Jussi Jääskeläinen». Barclays Premier League, 2015. Arxivat de l'original el 30 d’abril 2015. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ «Jussi Jääskeläinen». Soccerbase, 28-12-2009 [Consulta: 28 desembre 2009]. Arxivat 24 de setembre 2008 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-09-24. [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ Jussi Jääskeläinen a National-Football-Teams.com (anglès)
# Krupunder See

El Krupunder See és un llac al nucli de Krupunder a la ciutat d'Halstenbek a l'estat de Slesvig-Holstein a Alemanya. Fa part d'un paisatge protegit.
El llac es troba al mig d'una antiga zona de landa i d'aiguamolls que quasi totalment va urbanitzar-se. S'alimenta d'aigües freàtiques i d'aigües de desguas de les zones urbanes a les seves ribes. Abans, desguassava via un petit efluent, el Ballerbek, però aquesta connexió va ser trencada. Al marc d'un pla de renaturalització, es parla de tornar a connectar el riu al seu llac.
Els efluents i el llot fosc que prové del terra ric d'humus a les ribes donen un color gairebé negre a l'aigua, el que explica el nom antic del llac: Schwarzer See (= llac negre). Als anys 20 del segle passat va crear-se una zona de platja i de bany, que va ser suprimida quan el paisatge va ser llistat el 1964. El 1974, l'ajuntament d'Halstenbek va comprar el llac. Des d'anys l'eutrofització causa problemes majors i s'ha instal·lat un sistema d'aeració per a protegir la fauna aquàtica de la proliferació de les algues.

## Referències

* ↑ Rainer Burmeister, Biotope geplant: Halstenbek will zurück zur Natur al diari Hamburger Abendblatt del 3 de febrer de 2009 (Traducció: Es planeja un biótop, Halstenbek vol tornar cap a la natura)
* ↑ Joachim Kaiser, Untersuchungen zur Limnologie des Krupunder See, Hamburg, Universitat d'Hamburg, 1982, 47 pàgines
* ↑ Decret de protecció de l'ajuntament d'Halstenbek amb mapa de la zona protegida
* ↑ Belüftung des Seewassers auch künftig unverzichtbar, al diari Hamburger Abendblatt, 21 d'agust de 2010 (traducció: L'aeració de l'aigua del llac ésindispensable)

## Enllaços externs

* Vista aèria del Krupunder Sees a una postal del 1935, al qual es veu l'antiga zona de banyada
# Kristianstad

Kristianstad és una ciutat i un municipi d'Escània i l'anterior capital de la província de Kristianstad a Suècia.
Té una població de 76.540 habitants (tot el municipi) i 33.083 habitants (només la ciutat) repartits en una àrea total de 1.252 km².

## Enllaços externs

* Web oficial
# Ksar Lamsa

Ksar Lemsa (àrab: قصر اللِمْسَة, Qaṣr al-Limsa) és un jaciment arqueològic de Tunísia a la governació de Kairuan, a la delegació d'Oueslatia. Es tracta d'una fortalesa romana d'Orient força ben conservada. És del segle vi i va rebre el seu nom dels àrabs (Ksar vol dir ‘fortalesa’ i Lemsa deriva, probablement, del nom anterior romà, Limisa). Té actualment 29 x 31 metres amb torres de 12 metres d'altura i muralles de 7 metres, però fou molt més gran. A la vora hi ha algunes restes d'un amfiteatre i alguns edificis d'ús incert, alguns esglésies que s'estan estudiant. La fortalesa en si mateixa és com una ciutat amb cambres, cisternes, magatzems, una església i tot el necessari per resistir un setge; els pisos de les terres han caigut però les parets es conserven.
Limisa fou un municipi romà al final del segle ii o principis del iii (entre 194 i 208) segons acrediten unes inscripcions trobades que l'esmenten com a ciutat de sufets amb una cúria i almenys un magistrat o dos (municipium Septimium Aurelium Limisum). A l'edat mitjana encara era una activa ciutat comercial. Fou excavada per Khaled Belkhodja.
A 8 km al sud hi ha una torre funerària. A la vora de Ksar Lemsa hi ha una font mineral molt apreciada.
# Martell (Tirol del Sud)

Martell (italià Martello) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i de Vinschgau. L'any 2007 tenia 899 habitants. Comprèn les fraccions de Ennetal (Val d'Enne), Ennewasser (Transacqua), Gand (Ganda), Meiern i Sonnenberg (Montesole). Limita amb els municipis de Latsch, Stilfs, Laas, Schlanders, Ulten, Peio, Rabbi i Valfurva.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 99,30% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,70% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,00% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Peter Gamper | SVP |
Viccionari
# L'Escut de Reus

* Pel que fa a l'escut de la ciutat vegeu Escut de Reus.
L'Escut de Reus: revista setmanal literaria é il·lustrada va ser una publicació periòdica apareguda a Reus el 1893.

## Història

Fundada i dirigida per Anton Marca i Boada era una revista artística i literària vinculada al Grup modernista de Reus i a una societat progressista, El Eco Republicano. Hi publicaven, a més del director, Josep Aladern, Màrius Ferré, Domènec Font, J. Ayné Rabell, Salvador Borrut, Joan Arbós Aleu i altres, en la part literària, i il·lustraven i publicaven dibuixos i gravats Fuster Valldeperes, Joan Fargas, Ramon Casals i Vernis, Ramon Costa i J. Jacob. Com que alguns d'aquests artistes publicaven també a Reus Artístich, els dos periòdics repeteixen dibuixos i gravats. Part del contingut del setmanari es referia a les activitats de la societat "El Eco Republicano", i tenia a més una secció d'entreteniment i un apartat, "Notas setmanals", on comentava fets culturals i artístics de la ciutat. El contingut central el formaven pàgines en prosa i vers.
Tenia una capçalera mixta dibuixada per Ramon Casals i Vernis, on el nom del periòdic es trobava sobre l'escut de la ciutat i la capçalera dins d'un cercle amb el campanar per fons, i a cada costat del títol els macers que acompanyaven l'ajuntament, un amb vestit modern i l'altre antic, tots dos dins d'una orla. La part inferior esquerra continuava l'orla, amb un angelet pintant i uns altres dos asseguts mirant. A la part inferior de la dreta, que la capçalera deixava lliure, es publicava el gravat d'un dibuix. A l'interior també hi havia dibuixos. El periòdic tenia 8 pàgines a dues columnes, embolcallat per dues pàgines de color amb anuncis i s'imprimia a l'establiment tipogràfic d'Eduard Navàs i els últims números a la impremta de Josep Maria Sabater. La llengua va ser sempre el català. El primer número va sortir el 10 de juny de 1893 i el darrer, el 12, el 26 d'agost d'aquell any. A l'últim número s'acomiada de la ciutat agraint el suport rebut per part de Lo Somatent. Va plegar per motius econòmics, però contents per la feina feta i per la bona acceptació que van tenir a la ciutat. L'erudit reusenc Joaquim Santasusagna diu que semblava un modest ressò de Reus Artístich, però la col·laboració li era inferior i hi mancaven les firmes valuoses de la ciutat.

## Localització

* Una col·lecció a la Biblioteca Central Xavier Amorós.
* Una col·lecció a la Biblioteca del Centre de Lectura i de l'1 al 7 a la Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* 1 2 Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de Catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 353-354.
* ↑ Gras i Elies, Francesc. El periodismo en Reus desde 1813 hasta nuestros días. Tarragona: Establecimiento Tipográfico de F. Arís e Hijo, 1904, p. 44.
* ↑ Givanel, Joan. Bibliografia catalana: premsa. Barcelona: Institució Patxot, 1931. Núm. 2227
* ↑ «Escut de Reus». Catàleg Argus. [Consulta: 5 gener 2017].
* ↑ «Escut de Reus». CCUC. [Consulta: 5 gener 2017].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Mary Celeste

Mary Celeste (sovint mal anomenat com Marie Celeste) va ser un bergantí-goleta mercant americà que fou trobat desert navegant a la deriva a l'oceà Atlàntic, davant de les illes Açores, el 4 de desembre de 1872, pel bergantí canadenc Dei Gratia. Es trobava en una condició descuidada, però en condicions de navegar, sota la vela parcial, sense ningú a bord, i sense el seu bot salvavides.
L'última entrada del registre va ser datada deu dies abans. Havia deixat la ciutat de Nova York direcció Gènova el 7 de novembre, i el descobriment va ser àmpliament informat. El seu carregament de 1.700 botes d'alcohol desnaturalitzat estava intacte, així com les pertinences personals de la tripulació i del Capità. Tota la tripulació de la nau: el capità, Benjamin Spoones Briggs i la seva dona, la seva filla de dos anys, i set persones més, van desaparéixer. Per ara no hi ha una explicació verificable per aclarir la seva desaparició.
El Mary Celeste va ser construït a l'illa de Spencer, Nova Escòcia i llançat sota el registre britànic amb el nom d' Amazon, en 1861. La propietat es va traslladar a Amèrica on, en el registre de 1868, va adquirir el seu nou nom, per després navegar sense problemes fins al seu viatge de 1872. En les audiències de salvament a Gibraltar següents a la seva recuperació, els oficials de la cort van considerar diverses possibilitats de joc brut, incloent un motí de la tripulació del Mary Celeste, la pirateria per part de la tripulació del Dei Gratia i d'altres; i una conspiració per dur a terme el frau d'assegurances o de salvament. No es van trobar proves convincents per donar suport a aquestes teories, però les sospites no resoltes van conduir a un cobrament de salvament relativament baix.

## Referències

* ↑ «Mary Celeste». Oxford University Press. Arxivat de l'original el 19 de novembre 2015. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ The Spectator. F.C. Westley, 1873, p. 199–.
* ↑ United States. Dept. of the Treasury. Treasury Decisions. U.S. Government Printing Office, 1874, p. 65–.
* ↑ Virginia Loh-Hagan. Mary Celeste. 45th Parallel Press, 1 agost 2017, p. 6–. ISBN 978-1-63472-988-8.
* ↑ Brian Hicks. Ghost Ship: The Mysterious True Story of the Mary Celeste and Her Missing Crew. Random House Publishing Group, 1 juny 2004. ISBN 978-0-345-47835-1.
# Mary Cheney Greeley

Mary Cheney Greeley (Litchfield, 1811 - Nova York, 29 d'octubre de 1872), de nom complet Mary Young Cheney Greeley, fou una sufragista i mestra estatunidenca.

## Biografia

Greeley, de soltera Cheney, nasqué el 20 d'octubre del 1811. Va ser breument mestra d'escola, més tard sufragista i ocasionalment espiritualista.
Es casà amb el polític i editor Horace Greeley a Warrenton (Carolina del Nord), el 5 de juliol del 1836. Tot i que el seu espòs no donava suport al dret al vot de les dones, Mary havia signat una petició a favor del sufragi femení, la qual cosa deteriorà fortament la seua relació. Mary va decidir realitzar el seu activisme sense comptar amb el beneplàcit de l'espòs. Malgrat que en alguns moments la situació econòmica no era bona, Mary tingué molts embarassos. Cinc dels seus set fills moriren molt joves.
Mary va morir el 30 d'octubre del 1872.

## Referències

* ↑ «Mary Young Cheney Greeley» (en anglés). Litchfiel Historical Society. [Consulta: 19 març 2020].
* ↑ Free, Laura. Suffrage Reconstructed: Gender, Race, and Voting Rights in the Civil War Era (en anglés). Cornell University Press, 6 de novembre de 2015. ISBN 978-1-5017-0108-5.
* ↑ Goldsmith, Barbara. Other powers : the age of suffrage, spiritualism, and the scandalous Victoria Woodhull (en anglés). HarperPerennial, 1999.
* ↑ «OBITUARY.; Mrs. Horace Greeley.» (en anglès). , 31-10-1872 [Consulta: 19 març 2020].
# Martin Mareš

Martin Mareš (Blansko, Moràvia Meridional, 23 de gener de 1982) va ser un ciclista txec que fou professional del 2002 al 2010. Del seu palmarès destaca el Campionat nacional en ruta de 2009.

## Palmarès

* 2004
** Campió de Txèquia sub-23 en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
* 2005
** 1r a la Volta al llac Qinghai
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Qinghai
* 2009
** Campió de Txèquia en ruta
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Central European Tour:Gyomaendröd

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Maybud

Maybud és una ciutat del comtat d'Ardakan a la província (ustan) de Yadz a uns 50 km al nord-oest d'aquesta, a la vora del Gran Desert, sent irrigada per mitjà de qanat. El seu aspecte actual recorda en la part vella al dels pobles dels pessebres mentre que té edificacions modernes a la part nova. A la ciutat hi ha un temple zoroastrià. La seva població el 1950 era de 3.798 persones.
D'aquesta població era originari el visir seljúcida Khatir al-Mulk Abu Mansur Muhammad ibn Husayn.

## Referències

* ↑ Bosworth, C. E. «Maybud» (en anglès). Encyclopaedia of Islam, Second Edition, 24-04-2012.
# LINGO

El LINGO és un mètode de cribratge virtual basat en lligant i bidimensional desenvolupat per investigadors catalans i amplament usat a la comunitat mundial.
La tècnica LINGO consisteix en la fragmentació molecular d'una representació basada en SMILES i l'ús d'eines estadístiques com la regressió lineal per crear models predictius de propietats moleculars i terapèutiques.

## Mètode

Per aplicar el mètode primer de tot cal representar la base de dades que es vol modelar en format text lineal, per exemple, SMILES. Una volta ja està la base de dades representada d'aquesta manera, s'escull una mida de finestra -normalment, la mida per defecte és 4, ja que és la que s'ha demostrat que funciona millor-. Amb la finestra de tall, es fragmenten les molècules de la base de dades. Per exemple:
)Oc1
Aquest procés es repeteix per totes les molècules de la base de dades. Quan ja està tota la base de dades fragmentada d'aquesta manera, usant un mètode de regressió lineal, es crea un model de regressió entre la presència d'aquests fragments i, per exemple, activitat terapèutica.
Amb el model estadístic es poden fer prediccions d'activitat terapèutica desconeguda de noves molècules fragmentades amb aquest mateix mètode.

## Curiositats

Els inventors del mètode van demostrar que el procés funciona igual de bé si en lloc d'usar una representació en SMILES es fa una representació en noms químics estandarditzats per la Unió Internacional de Química Pura i Aplicada (IUPAC). Per exemple, en el cas de l'aspirina seria:
# Maó de fang

Els maons de fang és un maó sense coure fets d'una barreja amb sòl argilenc humit, fang o sorra, mesclat amb palla o similars substàncies enganxants. S'assequen a l'aire. És una tecnologia molt antiga (més de 10.000 anys enrere) que encara s'utilitza.
# Maó refractari

El maó refractari és un tipus de maó que té una sèrie de característiques especials, cosa que permet fer-ne un gran ús dins d'instal·lacions industrials o en treballs d'estufes domèstiques.
Les cares d'aquests maons són llises; això fa que disminueixi l'adherència amb el morter de construcció, aconseguint la resistència a altes temperatures i a l'abrasió. Per les seves bones propietats tèrmiques aquest material de construcció és força car.

## Descripció

Actualment els maons refractaris s'empren per a revestir calderes, olles d'aceració, graelles i forns rotatoris de cimenteres, entre altres aplicacions, on els maons han d'estar adherits un per un amb terra refractària i per millorar la fermesa es pot afegir ciment.
El maneig d'aquests maons no és tan senzill com el dels maons ordinaris perquè poden reaccionar de manera explosiva amb altres materials que no siguin els adients.
Com en la terra refractària, els maons refractaris a més de refractar, són excel·lents contenidors de la calor, és a dir, mantenen la calor a què són exposats durant els seus diferents usos.

## Fabricació

L'argila refractària es cou al forn fins a restar parcialment vitrificada. Hi ha dues mides estàndard de maó refractari; una és 9 × 4½ × 3 in. (230 mm × 115 mm × 75 mm) i l'altra és 9" × 4½" × 2½".

## Composició

Els maons refractaris normalment contenen un 30-40% d'òxid d'alumini o alúmina i 50% de diòxid de silici o sílica. També poden ser fets d'argila chamotte i altres materials. Per maons de característiques extremadament refractàries, l'òxid d'alumini pot ser de fins a 50-80% i hi pot haver carbur de silici.

## Aplicacions amb alta temperatura

Es fan servir els maons a 1650 °C (3000°F),temperatura que podria fondre molts altres tipus de ceràmiques, i de fet part del diòxid de silici dels maons es liqua. Es fa servir per aïllar parts dels transbordadors espacials.

## Aplicacions a baixa temperatura

Es fa servir òxid d'alumini. Els maons refractaris comuns es fan servir en xemeneies i forns de llenya.

## Vegeu també

* Maó (construcció)
* Argila
* Totxo
* Raser

## Referències

* ↑ Refractarios
* ↑ Unknown «EVENS AND HOWARD BRICK COMPANY». webster.edu, 01-05-1904 [Consulta: 8 gener 2010]. Arxivat 2008-08-28 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-08-28. [Consulta: 17 agost 2011].
* ↑ http://www.vitcas.com/refractory-bricks Arxivat 2011-10-01 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* http://www.arqhys.com/construccion/refractarios-ladrillos.html
# Maó (desambiguació)

«Maó» té aquests significats:
* Geografia:
** Maó és la capital de l'illa de Menorca.
* Construcció:
** Un maó (construcció) és un bloc d'argila o altres materials utilitzat a la construcció.
** Maó refractari
Viccionari