OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sotta

Sotta (en cors Sotta) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2020 tenia 1.556 habitants.
És un municipi rural, que conté moltes cases pairals disperses. Dedicat en gran part a l'agricultura tradicional, en la dècada de 1960 s'hi va desenvolupar el cultiu intensiu de la vinya.
La seva vegetació és típicament mediterrània, la màquia, on predominen el llentiscle, l'estepa, la murta, el bruc, i l'arboç, entre d'altres.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 | 2014 | 2020 |
| 535 | 683 | 726 | 762 | 808 | 956 | 1207 | 1556 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Joseph Pietri | DVD | |
| 2014- | Jean-Marc Serra | DVD |

## Personatges il·lustres

Alguns personatges il·lustres nascuts a Sotta:
* Joseph Comiti, polític.
* Ghjuvan-Andria Culioli (1884-1972), poeta.
* Gabriel Xavier Culioli, escriptor i periodista.
* Ghjuvanni Luciani de Cuvo, lingüista, poeta i periodista.
* Jacques Rocca Serra, polític.

## Referències

* ↑ «Évolution et structure de la population 2020 - Commune de Sotta (2A288)» (en francès). Institut national de la statistique et des études économiques. [Consulta: 17 agost 2023].
* 1 2 3 Pacini, Guy. «Sotta, u me rughonu» (en francès). Accademia Corsa di Nizza, febrer 2000. [Consulta: 17 agost 2023].
# Portada/efemèride abril 19

Lord Byron
« 18 d'abril · 19 d'abril · 20 d'abril »
# Pirates of the Sea

Pirates of the Sea és un grup musical que va representar a Letònia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2008 amb la seva cançó "Wolves of the Sea". Està format per tres membres: el cantant italià Roberto Meloni, que està vivint a Letònia; la ballarina Aleksandra Kurusova, coneguda a la televisió; i el presentador de ràdio Jānis Vaišļa. Meloni ja va representar Letònia l'any anterior formant part del grup Bonaparti.lv.
La seva cançó, "Wolves of the Sea", ha estat composta per quatre compositors suecs: Jonas Liberg, Johan Sahlen, Claes Andreasson i Torbjorn Wassenius. La cançó va guanyar la primera semifinal de la seva selecció nacional per a Eurovisió, obtenint 12.010 televots, el millor resultat de les semifinals. Tanmateix, el jurat els va col·locar a la novena posició de les 10 de la primera semifinal.
L'1 de març del 2008, "Pirates of the Sea" va guanyar la final nacional, que va tenir lloc a Ventspils. Van obtenir 29.228 vots. La cançó va participar el 22 de maig a la segona semifinal del Festival de la Cançó d'Eurovisió 2008 i es va classificar per a la final del dia 24. A la semifinal van quedar sisens amb 86 punts i a la final van quedar dotzens amb 83 punts.

## Referències

* ↑ Zināmi pirmie pieci Eirodziesmas finālisti! (en letó)
* ↑ Uzvar "pirāti"! (en letó)
# Potenza

Potenza és una ciutat d'Itàlia a la regió de Basilicata (l'antiga Lucània). És capital de la província de Potenza i de la regió de Basilicata. Prop de la ciutat passa el riu Basento.
# Senyoria de Mardonya

La senyoria de Mardonya fou una jurisdicció feudal centrada a Mardonya (Mardogne) a Coserans.
El seu origen fou Germà de la casa dels Foix, vescomte de Coserans 1510-1515, que va deixar al seu fill Joan el vescomtat de Coserans, i al segon fill Lluís la senyoria de Mardonya. Lluís es va casar amb Gabriela de Dienne i van tenir dos fills: Josep, que fou senyor i després baró de Mardonya, i Germana.
Josep va morir deixant del seu matrimoni amb Francesca de Lastic una sola filla de nom Gabriela com la seva àvia, que encara que es va casar dues vegades no va tenir fills; la successió va passar a Germana, fill de Lluís de Mardonya, casada amb Miquel Anjoni, senyor d'Anjoni, Facilmagne i Tournemire, obrint la dinastia dels Anjoni anomenats marquesos de Foix-Mardonya.
Per la seva banda Joan de Coserans (Joan II 1515-vers 1530) va deixar com a successor un fill, Joan Pau (vers 1530-1560) que va morir deixant només una filla de nom Francesca, que es va casar amb Francesc de Mauleon, senyor de la Cor (la Cour), obrint la branca dita de Foix-Mauleon dels vescomtes de Coserans; per successius enllaços la branca va passar als Modave (Foix-Modave) i als Polignac (Foix-Polignac) fins a la revolució.

## Referències

* Mardogne Arxivat 2012-02-01 a Wayback Machine.
# Saverio Saltarelli

Saverio Saltarelli (Pescasseroli, l'Aquila, Itàlia, 25 de maig de 1947 - Milà, 12 de desembre de 1970) va ser un activista polític comunista italià, que va ser assassinat després de ser colpejat per un projectil de gas lacrimogen disparat a l'altura dels ulls per carabiners italians durant uns aldarulls al carrer.

## Trajectòria

Saltarelli va néixer al municipi italià de Pescasseroli, a la província de L'Aquila, en el si d'una família de pastors. De ben jove es va traslladar a Milà, on va estudiar el batxillerat i després la universitat, alternant estudis i treball quan estava cursant el tercer any a la facultat de Dret de la Universitat de Milà.
La tarda del 12 de desembre de 1970 es van programar quatre actes a Milà. El primer, previst des de Via Conservatorio fins a Piazza del Duomo, va ser convocat per l'Associació Nacional de Partisans d'Itàlia (ANPI) com a protesta contra les condemnes a mort del procés de Burgos contra militants d'Euskadi Ta Askatasuna. El segon, va ser una concentració antifeixista convocada pel Moviment Estudiantil prop de la universitat estatal, a la via Festa del Perdono. El tercer va ser una concentració anarquista a la Piazza del Duomo amb motiu del primer aniversari de l'atemptat de la Piazza Fontana i la mort de Giuseppe Pinelli, assassinat innocentment a les instal·lacions de la seu de la policia de Milà. El quart va ser una trobada a la Piazza San Carlo de grups neofeixistes de la ciutat vinculats al Moviment Social Italià (MSI). Del total dels quatre actes, el comissari de policia en van prohibir els dos primers per raons de seguretat i ordre públic.
Als 23 anys, durant la manifestació convocada per anarquistes amb el suport del grup Revolució Comunista, va ser colpejat mortalment per un projectil de gas lacrimogen disparat pels carabiniers a l'altura dels ulls, quan es trobava a la via Larga, prop de la carretera principal.

## Influència cultural

* Dario Fo i Paolo Ciarchi van musicar l'acte amb una cançó, cantada entre d'altres per Pino Masi. Virgilio Savona també el va esmentar a la cançó Nella testa di Nicola, extreta del disc È Lungo la Strada.
* Saltarelli també s'esmenta explícitament a la cançó popular dels katanga del Moviment Estudiantil, fent referència al grup homònim que s'ocupava del servei d'ordre de manifestacions i sovint xocava amb grups de policia i neofeixistes.

## Referències

* 1 2 «Saverio Saltarelli» (en italià). Reti-Invisibili.net. Arxivat de l'original el 2014-04-27. [Consulta: 12 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Saverio Saltarelli - Lloc web oficial
# Sant Salvi

«Sant Salvi» té aquests significats:
* Sant Salvi de Tolosa, bisbe de Tolosa i sant del segle IV
* Sant Salvi d'Albi, bisbe i sant del segle VI
* Sant Salvi d'Albelda, monjo i beat del segle X
* Sant Salvi (Òlt i Garona), municipi francès situat al departament d'Òlt i Garona i a la regió de l'Aquitània
# Pratt & Whitney JT8D

El Pratt & Whitney JT8D és una família de motors d'aviació turboventiladors de baix índex de derivació amb un empenyiment nominal que varia entre 62 i 77 kN. Entrà en servei el febrer del 1963 amb el vol inaugural del Boeing 727. Era una modificació del turboreactor Pratt & Whitney J52, emprat en l'avió d'atac a terra A-6 Intruder, de la Marina dels Estats Units. Els vuit models que formen la família estàndard JT8D es fan servir com a propulsors en el Boeing 727, el Boeing 737-100/200, el McDonnell Douglas DC-9 i el McDonnell Douglas MD-80. El Volvo RM8 n'és una versió equipada amb postcremador fabricada sota llicència a Suècia per al caça Saab 37 Viggen. Pratt & Whitney també en ven versions estàtiques que s'utilitzen com a generador elèctric o per a la propulsió de vaixells, denominades FT8. El 2020, com a resultat de la pandèmia de COVID-19, Delta Air Lines es convertí en l'última gran aerolínia a retirar els seus avions equipats amb motors JT8D, superats pel rendiment, l'eficiència i les propietats acústiques de motors més moderns.

## Referències

* ↑ McMurtry, I. «The JT8D Engine Roars into History Books as Delta Retires McDonnell Douglas Fleet» (en anglès). AirlineGeeks, 3 juny 2020. [Consulta: 9 octubre 2021].
# Pratt & Whitney JT9D

El motor Pratt & Whitney JT9D fou el primer motor de reacció turboventilador d'alt índex de derivació que impulsà un avió de fuselatge ample. La seva aplicació inicial fou el Boeing 747-100, el «Jumbo Jet» original. Fou el primer turboventilador d'alt índex de derivació que fabricà l'empresa i també el primer a entrar en producció de la generació actual de motors turboventiladors comercials de gran mida.

## Referències

* ↑ Gunston, Bill. World Encyclopedia of Aero Engines. Cambridge (Anglaterra). Patrick Stephens Limited, 1989. ISBN 1-85260-163-9 (anglès)
# Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp

El Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp va ser un motor radial d'aviació emprat en moltes aeronaus dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial.

## Especificacions (R-2800-54)

Segons: FAA TCDS
* Tipus: Motor alternatiu radial amb 18 cilindres (2 fileres de 9) i sistema d'injecció d'aigua
* Diàmetre del cilindres: 5,75 polzades (146,05 mm)
* Cursa: 6 polzades (152.4 mm)
* Cilindrada total: 2.804.5 polzades³ (45,96 L)
* Longitud: 81.4 in (2.068 mm)
* Diàmetre: 52.8 in (1.342 mm)
* Pes: 2.360 lliures (1.073 kg)
* Combustible: gasolina de 100/130 octans
* Refrigeració: per aire
* Potència: 2.100 cv (1.567 kW) @ 2.700 rpm

## Referències

* ↑ FAA Type Certificate Data Sheet Arxivat 2017-01-31 a Wayback Machine. Retrieved: 30 October 2008
# Premi Nobel de Física

El Premi Nobel de Física és un dels Premis Nobel que s'atorguen anualment i és el guardó més prestigiós que es concedeix en l'apartat de física. El guanyador el decideix la Reial Acadèmia Sueca de Ciències, es lliura a Estocolm (Suècia) el 10 de desembre de cada any i té una dotació de 10 milions de corones sueques (aproximadament un milió d'euros).
L'únic físic que ha rebut aquest guardó en dues ocasions és John Bardeen, els anys 1956 i 1972.

## Vegeu també

* Llista de guardonats amb el Premi Nobel de Física

## Enllaços externs

* Pàgina de la Fundació Nobel en l'apartat de Física Arxivat 2004-09-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Premi Nobel de la Pau

El Premi Nobel de la Pau és un dels Premis Nobel que s'atorguen anualment. Seguint la voluntat d'Alfred Nobel, el premi s'atorga «a la persona que ha fet el màxim o el millor treball per la fraternitat entre nacions, per l'abolició o la reducció dels exèrcits d'armes i per la promoció dels congressos de pau».
El guanyador és decidit pel Comitè Nobel Noruec del Parlament Noruec i el premi s'entrega a Oslo (Noruega), mentre que la resta de premis s'atorguen a Estocolm (Suècia). Des de la dècada del 1990, l'atorgament del Premi Nobel de la Pau va seguit del Concert del Premi Nobel de la Pau, realitzat en honor del guardonat o guardonats i en presència d'estrelles de la música mundial.
El guardó està dotat actualment amb 10 milions de corones sueques (aproximadament un milió d'euros).

## Referències

* ↑ «Alfred Nobel's will». Fundació Nobel.
* ↑ Institut d'Estudis Catalans, 2006, p. 8.

## Bibliografia

* Institut d'Estudis Catalans. Institut d'Estudis Catalans. Els Premis Nobel de l'any 2004 : cicle de conferències, 2006. ISBN 9788472838321.

## Vegeu també

* Llista de guardonats amb el Premi Nobel
* Llista de guardonats amb el Premi Nobel de la Pau

## Enllaços externs

* Premi Nobel de la Pau - Lloc web oficial
# Sempervivum ballsii

Sempervivum ballsii és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum ballsii creix com una roseta i les seves rosetes fan 3 cm d'ample, semiobertes, amb pocs i forma estolons en tiges curtes i robustes. Les fulles són gruixudes i obovades de color verd brillant i glabres quan són madures, llevat d'alguns pèls marginals a la meitat inferior. Les tiges florals fan fins a 10 cm d'alçada amb fulles peludes a la part inferior. Les flors fan 1,6 cm d'ample amb 12 pètals rosats amb una línia carmesí trencada al centre i verd a sota.
L'època de floració entre els mesos de juny i juliol.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum ballsii és natiu a Bulgària i al nord-oest de Grècia sobre roques per sobre dels 2000 m.

## Taxonomia

Sempervivum ballsii va ser descrita per Royden Samuel Wale i publicat a Bulletin of Miscellaneous Information, Royal Gardens, Kew 143, a l'any 1940.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
ballsii: epítet

## Referències

* 1 2 «Sempervivum ballsii» (en anglès). Alpine Garden Society. [Consulta: 7 octubre 2023].
* 1 2 «Sempervivum marmoreum ssp. ballsii» (en anglès). Stauden Gärtnerei Forssman. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum ballsii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum ballsii
# Sempervivum minus

Sempervivum minus és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum marmoreum creix com una planta de roseta amb un diàmetre d'1 a 3 cm i forma uns quants estolons curts. Les fulles són el·líptiques, de forma inversa lanceolades a allargades, tenen una punta punxeguda. Són de color verd amb un resplendor de bronze i una base porpra, però sense una punta de color diferent.
Les tiges florals tenen unes fulles el·líptiques, lanceolades a en forma d'ou. La inflorescència té de 3 a 15 flors. Les onze a dotze flors tenen un diàmetre d'uns 1,6 cm. Els seus sèpals fan uns 2,5 mm de llarg. Els pètals són d'un color groc clar i fan uns 8 mm de llarg i 2,5 mm d'amplada. Els estams són de color groc clar. L'estil és inclinat i fa entre 2,5 i 3 mm de llarg. Els nectaris són gairebé quadrades a arrodonides i allargades de vegades tenen una punta gairebé rodona.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum armenum és natiu al nord-est de Turquia. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma temperat, a altituds de 600 a 2000 m.

## Taxonomia

Sempervivum minus va ser descrita per William Bertram Turrill i publicat a Hooker's Icones Plantarum 35: , t. 3401, a l'any 1940.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
minus: epítet llatí que significa "petit", "insignificant".

### varietats

* Sempervivum minus var. glabrum Wale.

## Referències

* ↑ «Sempervivum minus» (en anglès). Royal Botanic Garden Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum minus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | micranthiformis - mitissimus», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum minus var. glabrum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].

## Bibliografia

* Hart, Henk ’t; Bleij, Bert; Zonneveld, Ben. Urs Eggli. Sempervivum altum (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2003, p. 360. ISBN 3-8001-3998-7.

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum minus
# Sempervivum ossetiense

Sempervivum ossetiense és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum ossetiense creix com una roseta de poques fulles, gruixuda i gairebé esfèrica amb un diàmetre de fins a 3 cm i forma estolons de fins a 20 cm de llarg. Les fulles són borroses, a l'anvers lanceolades a allargades, a l'anvers lanceolades, són verdes i tenen una petita punta marró. El limbe foliar té uns 14 mm de llarg, 6 mm d'amplada i uns 4 mm de gruix.
Les tiges florals fan una llargada de fins a 9,5 cm. La inflorescència té poques flors. Tenen 10 flors d'un diàmetre d'uns 2,5 cm. Els seus pètals corbats cap amunt tenen una punta més fosca. Els sèpals tenen una franja central porpra ampla i vores rosades. Els estams són de color vermell carmesí. Les anteres amb punts vermells tenen una punta amb una petita punta adherida.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum ossetiense es distribueix a Geòrgia al Caucas i a Ossètia sobre pedra calcària a una altitud d'uns 1520 m. L'espècie només se la coneix des de la ubicació tipus.

## Taxonomia

Sempervivum ossetiense va ser descrita per Royden Samuel Wale i publicat a Quarterly Bulletin of the Alpine Garden Society of Great Britain 10: 101, a l'any 1942.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
ossetiense: epítet llatí geogràfic que fa referència a Ossètia.

## Referències

* ↑ «Sempervivum ossetiense». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].

## Bibliografia

* Hart, Henk ’t; Bleij, Bert; Zonneveld, Ben. Urs Eggli. Sempervivum altum (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2003, p. 350. ISBN 3-8001-3998-7.

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum ossetiense
# Sempervivum macedonicum

Sempervivum macedonicum és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum macedonicum creix com una planta de roseta de fulles simples de color blau-verd. Les fulles són lanceolades, ciliades i sèssils, apuntades a la punta i finament peludes, de color verd apagat, vermelloses prop de l'àpex per ambdós costats. Forma catifes i pot arribar a fer entre 5 a 10 cm d'alçada. Aquesta espècie floreix de juliol a agost amb tiges florals de moltes flors estelades de color rosa porpra clar. Les flors fan de 2 cm d'ample amb 13 a 16 pètals de color lila rosat a vermell. La franja mitjana dels pètals és de color vermell o violeta. La meitat de la floració és de color porpra.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum macedonicum és nativa al nord d'Albània al nord-oest de Macedònia del Nord. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma temperat. En el seu hàbitat creix a les muntanyes a elevacions superiors als 2300 m sobre el nivell del mar.

## Taxonomia

Sempervivum juvanii va ser descrita per Praeger i publicat a Bull. Inst. Jard. Bot. Univ. Belgrade 1: 212, a l'any 1930.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
macedonicum: epítet geogràfic llatí que al·ludeix a on es va descobrir aquesta espècie, a Macedònia.

## Referències

* 1 2 «Sempervivum macedonicum care and culture» (en anglès). Travaldo's blog, 2023. [Consulta: 6 octubre 2023].
* 1 2 «Sempervivum macedonicum». Royal Botanic Gardens Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 6 octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | macedonicus - manicatus», 2019. [Consulta: 6 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Foto de Sempervivum macedonicum
* Foto de los flors de Sempervivum macedonicum
# Santa Maria de la Maçana

Santa Maria de la Maçana és una església romànica del poble de la Maçana al municipi de Camarasa (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de planta rectangular amb una primera nau amb volta de canó, que va ser ampliada amb una altra volta més elevada i tancada amb una façana orientada a llevant.
Són molt importants els elements de suport de l'arc de mig punt, a base de columnetes adossades al lateral amb capitells de factura romànica.
L'edifici es troba annex a les restes d'una casa pairal amb arcs i voltes.

## Història

El lloc fou conquerit per Arnau Mir de Tost al segle xi.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria de Camarasa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Scarturus

Scarturus és un gènere de rosegadors de la família dels dipòdids. Les espècies d'aquest grup, anteriorment classificades en el gènere Allactaga, habiten les regions àrides i semiàrides d'Àsia i el nord-est d'Àfrica. La taxonomia del gènere continua sent objecte de debat, entre altres motius, per la falta de dades moleculars que complementin les morfològiques en bona part de les espècies que el formen.

## Referències

* ↑ Michaux, J.; Schönbrodt, G. «Family Dipodidae (Jerboas)». A: Wilson, D. E.; Mittermeier, R. A.; Lacher, T. E. Handbook of the Mammals of the World. Volume 7: Rodents II (en anglès). Lynx Edicions, 2017, p. 1-30. ISBN 9788416728046.
* ↑ İbiş O. «Whole mitochondrial genome sequence and phylogenetic relationships of Williams's jerboa (Scarturus williamsi) from Turkey». PeerJ. 2020 Jul 16;8:e9569. doi: 10.7717/peerj.9569.
Espècies vivents de dipòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Allactaginae :
Cardiocraniinae :
Dipodinae :
Euchoreutinae :
Categoria :