OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bengally Sylla

Bengally Sylla (valor desconegut) és un exfutbolista guineà de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea.
Pel que fa a clubs, destacà a Hafia FC.

## Referències

* ↑ Bengally Sylla Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Pierrend, José Luis. «African Player of the Year 1976». RSSSF. [Consulta: 10 juliol 2009].
# Manganeses de la Lampreana

Manganeses de la Lampreana és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Granja de Moreruela i Villarrín de Campos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 940 | 861 | 732 | 696 |
# Otfried Preussler

Otfried Preussler (alemany: Otfried Preußler) (Liberec, 20 d'octubre de 1923 - Prien am Chiemsee, 18 de febrer de 2013) fou un escriptor alemany d'origen bohemi, conegut especialment per les seves obres de literatura infantil,
Fou enviat al front oriental durant la Segona Guerra Mundial, va haver de passar cinc anys en camps de concentració de la República de Tatar. En tornar a Alemanya (1949) va ser durant molts anys mestre d'escola (1953-1970).
La seva obra literària, iniciada el 1950 i encara activa (Eins, zwei, drei im Bärenschritt, 2002), es caracteritza per la presència constant d'un humor suau i una ironia sempre mesurada.

## Obres traduïdes al català

* El bandoler Setcoltells (tres volums amb noves aventures de Kàsper, personatge tradicional del teatre de titelles)
* Les aventures de Vània el forçut
* Horbe, el del gran barret, Horbe i el seu amic
* Llegenda de l'unicorn
* Nosaltres, els de Vilaximpleta
* El petit fantasma
* El petit follet de l'aigua
* La petita bruixa

## Referències

* ↑ Online, FOCUS. «Kinderbuchautor Otfried Preußler ist tot» (en alemany). [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Kinderbuch-Autor Otfried Preußler ist tot» (en alemany). Der Spiegel, 20-02-2013. ISSN: 2195-1349.
* ↑ «„Ein bisschen Magier bin ich auch“» (en alemany). Online Focus. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «OTFRIED PREUSSLER» (en espanyol europeu). Casa del Libro. [Consulta: 25 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc web de l'autor (en alemany)
# Mont Sirente

El mont Sirente és una muntanya de 2.347 m que es troba a la província de L'Aquila a la regió dels Abruços (Itàlia), dins la serralada dels Apenins, concretament dels Apenins Centrals. És el pic més alt d'una petita serralada que s'estén durant 13 kilòmetres des de l'Altopiano delle Rocche, el Marsica i la Vall Subequana, finalitzant a la plana de Fucino. El pic està inclòs al Parc Natural Regional de Sirente-Velino.
La cara nord de Sirente es caracteritza per profunds congosts creats per les glaceres durant l'última glaciació del Plistocè. La cara davalla d'una manera més suau cap al Fucino. Molt a prop hi trobem el cràter Sirente.

## Referències

* ↑ «Mont Sirente». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Èuties

Èuties (en llatí Euthias, en grec antic Εὐθίας) fou un orador atenenc del temps de Demòstenes que va llançar una acusació contra l'hetera Frine, però no en va obtenir la condemna.
En protesta es va abstenir de tornar a parlar mai més a les corts de justícia. En parla Ateneu de Naucratis, i també apareix a Suides (Deipnosophistae. XIII, 590. Suidas. s. v. Εὐθίας).

## Referències

* ↑ Euthias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 123
# Luciano Soave

Luciano Soave (Bonavicina, San Pietro di Morubio, Vèneto, 21 d'agost de 1942) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1966 i 1970. El seu èxit esportiu més important fou la victòria d'una etapa de la Volta a Mallorca.

## Palmarès

* 1963
** 1r a la Coppa Varignana
* 1966
** 1r al Trofeu Piva
* 1969
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Mallorca

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1968. 39è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1970. 61è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Comitè de l'Estat de Meitei

El Comitè de l'Estat de Meitei fou un moviment polític i militar format a Manipur el 1953 per Wangkhei Tomba Singh. Demanava la independència de l'estat sota hegemonia dels meitei (ètnia majoritària, les altres principals són els naga i els kuki) i va iniciar la lluita armada, però fou reprimit amb pocs mesos. En 1966 va refer el grup amb antics militants comunistes i va participar en algunes accions conjuntes amb altres grups naga fins que fou dissolt en 1969.

## Referències

* ↑ Manipur's 1950 Revolution
* ↑ K. V. Krishna Rao Prepare Or Perish: A Study of National Security p. 268
# Miguel Alexandre Areias Lopes

Miguel Areias (Porto, 2 de juny de 1977) és un futbolista portuguès, que ocupa la posició de defensa.
Després de militar als modestos Ovarense i Beira Mar, el 2004 recala al FC Porto. Però, no té continuïtat en el club del drac, que el cedeix en tres ocasions: Boavista, Standard de Lieja i Celta de Vigo.
L'estiu del 2007 fitxa per l'Os Belenenses, i a l'any següent, pel CD Trofense.
# Kokhanok

Kokhanok és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 174 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kokhanok tenia 174 habitants, 52 habitatges, i 40 famílies La densitat de població era de 3,1 habitants/km².
Dels 52 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,6% hi vivien parelles casades, en un 26,9% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 17,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 5,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones hi havia 141,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 145,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.583 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.333 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 7.732 $. Aproximadament el 40% de les famílies i el 42,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kokhanok». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kokhanok». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Manganeses de la Polvorosa

Manganeses de la Polvorosa és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1007 | 890 | 835 | 812 |
# Orland

«Orland» té aquests significats:
* Orland (Califòrnia)
* Orland (Indiana)
* Orland (Maine)
* Orland Furiós, poema èpic del Cinquecento italià escrit per Ludovico Ariosto el 1516.
# Mola de Lord

La Mola de Lord és una muntanya de la Vall de Lord de 1.189 metres que es troba al municipi de Sant Llorenç de Morunys, a la comarca del Solsonès.
Tota la muntanya està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serres de Busa-Els Bastets-Lord
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Zdenka Hrnčířová

Zdenka Hrnčířová (Praga, 27 de gener de 1913 - Praga, 18 de maig de 1984) fou una soprano i mezzosoprano del Teatre Nacional de Praga.
Va estudiar al Conservatori de Praga amb Doubrava Brandberg i Louise Kadeřábek. Més tard va estudiar a Viena a O. Iry, i una altra vegada a Praga amb B. Chalabalová.
Va començar la seva carrera professional entre els anys 1940 i 1942 a České Budějovice. En els anys 1942 i 1971 va actuar al Teatre Nacional, sota la direcció de Václav Talich durant molts anys. Va començar com a mezzosoprano, però a partir del 1945 es va centrar com a soprano dramàtica.
Ha realitzat papers a Sharka, Dalibor, Rusalka, Aida, Il trovatore, Borís Godunov, Jenůfa o Kàtia Kabànova.
Zdenka Hrnčířová està enterrada al cementiri de Všenory- Horní Mokropsy a la família de Mestek.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-05-02. [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ Kovařík, Petr a Frajerová, Blanka. Klíč k českým hřbitovům. 1. vyd. v Mladé frontě. Praha: Mladá fronta, 2013. 343 s. ISBN 978-80-204-2984-1. S. 65.

## Enllaços externs

* Imatges, sons o vídeos sobre Zdenka Hrnčířová a Wikimedia Commons
* (txec)obres al Catàleg Integral de la República Txeca, l'autor o tema de la qual és Zdenka Hrnčířová
* Imatges sobre el tema (txec) i a (txec)
# Marca del Friül

La Marca del Friül va ser una marca fronterera carolíngia com a defensa contra els hongaresos durant els segles ix i x que substituí al Ducat de Friül, a l'actual Llombardia.
L'any 774, quan el Regne de Llombardia fou conquerit per Carlemany, aquest va permetre als llombards i posteriorment als ducs francs, continuaren governant al Friül, al qual ser li va afegir Pannònia com a part de l'Imperi Carolingi, com a baluard contra els àvars de Pannònia i els croats.
Quan l'últim duc, Baldric (que morí l'any 828 a Aquisgrà), va ser deposat del càrrec l'any 827, el Ducat va ser dividit en quatre comtats. L'any 846 aquests comtats van ser reunits de nou i atorgats a Eberhard amb de títol de duc, malgrat que els seus successors van ser anomenats marquesos.
L'any 887, Berenguer del Friül va ser escollit Rei d'Itàlia. La seva elecció va provocar que durant dècades es produïssin lluites entre rivals que reclamaven el tron. L'any següent, Berenguer va perdre el tron i tot i intentar-ho en diverses ocasions, no ho va aconseguir fins a l'any 905. Després de la seva mort l'any 924, Hug d'Arles va ser escollit com a successor. Aquest no va nomenar cap marquès i la marca va quedar vacant, malgrat que la marca va romandre com una divisió política del Regne d'Itàlia durant l'alta edat mitjana.

## Vegeu també

* ducs i marquesos del Friül
# Mitologia bàltica

La mitologia bàltica és el conjunt de creences i ritus dels bàltics que s'origina a la prehistòria (derivada de la religió protoindoeuropea) i continua, barrejant-se i assimilant-se amb el cristianisme, fins a l'inici de l'edat moderna. Les fonts per al seu coneixement són indirectes: supervivència de càntics i festes al folclore popular, les cròniques dels missioners, les restes arqueològiques i les cròniques de pobles veïns, com ara els germànics i russos, històries del foklore, estudis etimològics i la mitologia comparada.
Les divinitats del panteó bàltic es poden dividir en tres branques, que representen l'expansió i l'extensió geogràfica dels pobles bàltics des del seu origen fins a l'edat mitjana. Així, existeixen divinitats prutenes, lituanes i letones. Moltes d'elles són variants locals de la mateixa figura però existeixen déus específics de cada poble.
La mitologia bàltica destaca pel paper atorgat als animals i altres elements naturals en la seva adoració, ja que les figures de l'entorn apareixen divinitzades i se'ls ret culte a través de sacrificis, monuments i festivals. El foc ocupava un rol fonamental com a agent de canvi, de mort i de vida i per això cremava de forma permanent als temples antics bàltics.
Dievas és el déu del cel brillant. És el déu principal sobre el qual hi ha divinitats menors.
La seua cosmologia consisteix en un arbre còsmic, coronat per símbols del cosmos i que té el tronc vigilat per cavalls i serps.
Segons aquestes religions, quan un èsser humà mor, sobreviuen el vele (que viatja a la regió dels morts) i el siela (principi vital que roman a la regió dels vius i es reanima en animals o plantes).

## Referències

* 1 2 3 4 Rodríguez Santidrián, Pedro. «Baltos, Religiónes de los». A: Diccionario de las religiones. Madrid: Alianza, 1994, p. 66. ISBN 84-7838-400-6.
* ↑ Puhvel, Jaan. Comparative mythology. 2. print.. Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 1989, p. 222-229. ISBN 9780801839382.
* ↑ Diversos Autors. Mitologías de las estepas, de los bosques y de las islas. Barcelona: Planeta, 1967 [Consulta: 5 octubre 2014].
# Khani

Khani (rus i iacut: Хани) és un possiólok, un poble rus, de la República de Sakhà. Es troba prop del límit amb l'óblast de l'Amur i el krai de Zabaikàlie.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Diferencial Ferguson

El diferencial d'acoblament viscós o diferencial tipus Ferguson . En aquest tipus de diferencial cada semieix està unit a un joc de discos especials intercalats dins d'una carcassa hermètica que conté un fluid de gran viscositat (normalment, silicona). Quan hi ha diferència de gir entre els semieixos, el fluid es torna més viscós i tendeix a fer solidaris els dos jocs de discos, igualant les seves velocitats de gir.
Poden utilitzar-se com diferencials autoblocants i també com a mecanismes autoblocants a diferencials lliures, en aquest cas només intervenen quan hi ha una gran diferència de gir entre els eixos. La seva regulació varia en funció de la separació dels discos i de la viscositat del fluid.

## Informació addicional

"Visco" és una marca comercial de Behr GmbH, Stuttgart. DPMA Registernummer 1130963; Nizza-Klasse 12, 7: Flüssigkeitsreibungskupplungen für Maschinen und Landfahrzeuge

## Enllaços externs

* Visco®

## Vegeu també

* Diferencial (automòbil)
# PSS

PSS té els següents significats:
* Partit Socialdemòcrata de Suïssa, partit polític de Suïssa
* Partit Socialista d'Albània (del nom en albanès Partia Socialiste e Shqipërisë), partit polític d'Albània
* Partit Socialista de San Marino (del nom en italià Partito Socialista Sammarinese), partit polític de San Marino
* Partit Socialista Sicilià, partit polític de Sicília
* Partit Socialista Senegalès, partit polític històric del Senegal
* Companyia dels Sacerdots de Sant Sulpici (del nom en llatí Presbyterorum a Sancto Sulpitio), societat de vida apostòlica de clergues
* Prestació social substitutòria, servei civil alternatiu al servei militar obligatori a Espanya
* Escala pràctica de salinitat (del nom en anglès Practical Salinity Scale), mesura de la salinitat de l'aigua de mar
* Flux de commutació de paquets (del nom en anglès Packet-switched Streaming Service), sistema de commutació de paquets en comunicacions 3GPP
# Mola de Godall

La Mola de Godall és una muntanya de 398 metres que es troba a la Serra de Godall, dins del municipi de Godall, a la comarca catalana del Montsià.
Al cim s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 249161001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mida mostral

En estadística la mida de la mostra és el nombre d'individus que componen la mostra extreta d'una població, necessaris perquè les dades obtingudes siguin representatives de la població.

## Determinació de la mida d'una mostra

La determinació de la mida d'una mostra és l'acte d'escollir el nombre d'observacions o rèpliques a incloure en una mostra estadística. La mida mostral és un tret important de qualsevol estudi empíric en què l'objectiu sigui fer inferències sobre una població a partir d'una mostra. En la pràctica, la mida de la mostra utilitzada en un estudi és determinada sobre la base del cost de la recol·lecció de dades i la necessitat de tenir prou poder estadístic. En estudis complicats hi poden haver diferents mides mostrals involucrades en l'estudi, per exemple, en un mostreig on intervingui un mostreig estratificat hi hauria diferents mides mostrals per a cada població. En un cens, es recopilen dades per a la població sencera, per tant la mida mostral és igual que la mida de la població. En un disseny experimental, en què un estudi pot ser dividit en diferents grups de tractament, pot haver-hi diferents mides mostrals per a cada grup.

## Referències

* Bartlett, J. E., II, Kotrlik, J. W., & Higgins, C. (2001). "Organizational research: Determining appropriate sample size for survey research" Arxivat 2009-03-06 a Wayback Machine., Information Technology, Learning, and Performance Journal, 19(1) 43-50.
* Kish, L. (1965), Survey Sampling, Wiley. ISBN 047148900X
* Lopez, S. Tebé, C. (2008). Grandària mostral: entre l'error, la variabilitat i l'efecte. Informatiu AATRM (43)
# Kim Ji-Seon

Kim Ji-Seon és una física sud-coreana, investigadora i professora del departament de física de l'Imperial College London. Va formar part de l'equip guanyador del Premi Descartes atorgat per la Unió Europea. La seva recerca se centra en la nano-anàlisi de materials electrònics impresos, l'establiment de nous processos d'impressió i el desenvolupament de noves tècniques de caracterització. Ha participat a l'enfortiment dels llaços entre el Regne Unit i Corea, creant associacions estratègiques amb institucions com l'Institut Gwangju de Ciència i Tecnologia.

## Referències

* ↑ «Management and Advisory Board» (en anglès). Imperial College London, 06-09-2018. [Consulta: 4 novembre 2018].
* ↑ «Ji-Seon Kim | London Nano». [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Home - Professor Ji-Seon Kim». [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «UK and Korea sign agreement today to advance fuel cell technology» (en anglès). Imperial College London, 06-11-2013. [Consulta: 4 novembre 2018].
# Mari Pokinen

Mari Pokinen és una actriu i cantant estoniana.
El 2010 publicà l'àlbum 22. El mateix any es va comprometre amb l'actor Maiken Schmidt.
El 2011 actuà a la sèrie televisiva Nõianeiu Nöbinina.
El 2014 es casà amb Mikk Jürgen, convertint-se ella en Mari Jürjens.

## Referències

* ↑ Peegel, Mari «Mari Pokinen: kui teha revolutsiooni, siis ainult headusega». Eesti Päevaleht, 08-10-2011 [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ Karumets, Maria «Mahehäälne Mari Pokinen: "Teen muusikat ise ja iseendast."». Õhtuleht, 23-12-2010 [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «Mari Pokinen kihlus Linnateatri näitlejaga». Õhtuleht, 23-12-2010 [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ Alla, Hendrik «ETV alustab uue lastelavastuse võtteid». Postimees, 01-05-2011 [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «Mari Pokinenist sai Mari Jürjens». ERR, 2014 [Consulta: 31 agost 2017].
# Çò d'Arró

Çò d'Arró és una casa d'Aubèrt, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Çò d'Arró, d'acord amb el prestigi del llinatge, és un casal senyorial de considerables dimensions que segons les obertures desenvolupa en alçada si més no quatre plantes i un "humarau" de dos nivells ("boques de lop"), sota una coberta d'encavalles de fusta, de dos eixos superposats, i llosat de pissarra amb planes reforçant les arestes; per la banda de llevant un "tresaigües" més desenvolupat aixopluga la galeria. La façana paral·lela a la "càpiera" i orientada a migdia, observa una distribució simètrica. A més de l'arrebossat emblanquinat que ressalta la fusteria pintada de color verd i els marcs de fàbrica, els paraments han estat decorats amb obra de cara visa diversos trams i en el sòcol; de manera que el conjunt assoleix un cert caràcter modernista.
Altrament l'eix central reuneix els elements més remarcables: porta principal força elevada amb l'accés a partir d'una escalinata frontal,resolta aquella amb peces de marbre ornades amb motllures; un magnífic balcó amb obertura també de fàbrica i la barana tornejada; i al capdamunt un finestral que parteix la cornisa en dos i adopta l'estructura d'una llucana, de manera que integra la pala de la teulada amb la façana. El treball de fusteria no és menys remarcable(portes finestres i llucanes) imitant permòdols.

## Història

Ramon de Rorarró figura ja l'any 1313 com a còsol d'Aubèrt. Al segle xix Aubèrt comptava amb 20 cases, la majoria amb teulades de pissarra, construïdes per dintre amb fusta i amb comoditats suficients, i altres amb una sola planta i "tet de palha".

## Referències

* 1 2 3 «Çò d'Arró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Comitè Olímpic Espanyol

El Comitè Olímpic Espanyol (COE) és la institució que coordina les activitats olímpiques en Espanya. L'11 de gener de 1924, es va constituir, a Barcelona, el Comitè Olímpic Espanyol, sota la presidència del Baró de Güell.

## Presidents del Comitè Olímpic Espanyol

* 1912-1921 Gonzalo de Figueroa y Torres, Marquès de Villamejor
* 1924-1926 Santiago Güell i López, Baró de Güell
* 1926-1931 Eusebio López y Díaz de Quijano, Marquès de Lamadrid
* 1933-1936 August Pi Sunyer
* 1941-1956 José Moscardó Ituarte, Comte de l'Alcázar de Toledo
* 1956-1967 José Antonio Elola-Olaso
* 1967-1970 Juan Antonio Samaranch Torelló, Marquès de Samaranch
* 1970-1975 Joan Gich Bech de Careda
* 1975-1976 Tomás Pelayo Ros
* 1976-1980 Benito Castejón Paz
* 1980-1983 Jesús Hermida Cebreiro
* 1983-1984 Romà Cuyás i Sol
* 1984-1987 Alfons de Borbó i Dampierre, Duc de Cadis
* 1987-1998 Carles Ferrer i Salat
* 1998-2002 Alfredo Goyeneche Moreno, Comte de Guaqui
* 2002-2005 José María Echevarría y Arteche
* 2005- Alejandro Blanco Bravo

## Espanyols que han estat Presidents del COI

* Juan Antonio Samaranch (1980-2001) President honorari des de 2001 fins a la seva mort.

## Espanyols que han estat Membres del COI

* Infanta Pilar de Borbó (1996-2006) Membre honorari des de 2006
* Manel Estiarte i Duocastella (2000-2004)
* Juan Antonio Samaranch (2001-2010)
* Alfredo Goyeneche Moreno (2000-2002)

## Trajectòria en els Jocs Olímpics

1980 · 1984 · 1988 · 1992 · 1996 · 2000 · 2004 · 2008 · 2012 · 2016

## Vegeu també

* Comitè Olímpic Internacional
* Torxa olímpica dels Jocs Olímpics d'estiu de 1992

## Enllaços externs

* Comitè Olímpic Espanyol - Lloc web oficial
# Bengt Gustavsson

Bengt Gustavsson (Ringarum, 13 de gener de 1928 - Norrköping, 16 de febrer de 2017) fou un futbolista suec de la dècada de 1950.
Fou 57 cops internacional amb la selecció sueca amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1958 i als Jocs Olímpics d'Estiu de 1952.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de IFK Norrköping, Atalanta BC i Åtvidabergs FF.
Posteriorment fou entrenador.

## Referències

* ↑ Bengt Gustavsson Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine.. sports-reference.com
* ↑ Bengt Gustavsson a sok.se
* ↑ 1953: Bengt "Julle" Gustavsson, Aftonbladet
* ↑ Player: Bengt Gustavsson, European Football – national team matches database 1872–1990
* ↑ Bengt Gustavsson a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Tränare Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. gruvstugan.com