OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Selecció d'hoquei sobre patins femenina de l'Uruguai

La selecció d'hoquei sobre patins femenina de l'Uruguai representa la Federació Uruguaiana de Patí i Hoquei (FUDEPYH) en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La Federació uruguaiana es va fundar l'any 1924.

## Equip actual

Selecció a la Copa Amèrica 2010
| Fabiana Larrosa (p) Serrana Rivero (p) Alicia Romero Eliana Moreno Maria Gasamans | Noelia Trindade Paola Deleón Sofia Zeballos Romina Pucheta Verónica González |
* Seleccionador: Jorge Escobar

## Referències

* ↑ «Història de la Fudepyh». Federació Uruguaiana de patí i hoquei. Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 14 juliol 2010].
* ↑ «Selecció uruguaiana a la Copa Amèrica 2010». Federació Catalana de Patinatge.

## Enllaços externs

* Federación Uruguaya de Patín y Hockey (castellà)
# Selecció d'hoquei sobre patins femenina de l'Argentina

La selecció d'hoquei sobre patins femenina de l'Argentina és l'equip femení que representa la Confederació Argentina del Patí (CAP) en competicions internacionals d'hoquei sobre patins. La CAP es va fundar l'any 1956. Ha guanyat el campionat del món en sisocasions i la Copa Amèrica en dues.

## Palmarès

* 6 Campionats del món: 1998, 2002, 2004, 2010, 2014 i 2022
* 2 Copes Amèrica: 2006 i 2010

## Equips

Selecció a la Copa Amèrica 2010
* María José Gioja (p)
* Alejandra Lucero (p)
* Lorena Rodríguez
* Daiana Silva
* Ana María Gómez
* Daiana Gordillo
* Salomé Rodríguez
* Florencia Cabrera
* Verónica Diéguez
* Pía Sarmiento
* Seleccionador: Jorge Otiñano
Selecció al mundial de 2022
Anabella Flores
Andrea Jara
Natalia Jara
Valentina Fernández
Lourdes Lampasona
María Florencia Felamini
Gimena Gómez
Adriana Soto
Luciana Agudo
Julieta Fernández
Adriana Gutiérrez

## Referències

* ↑ «Estatuts de la CAP». Confederació Argentina del Patín. Arxivat de l'original el 2008-09-19. [Consulta: 14 juliol 2010].
* ↑ «Selecció argentina a la Copa Amèrica 2010». Federació Catalana de Patinatge.

## Enllaços externs

* Confederació Argentina del Patí Arxivat 2010-06-23 a Wayback Machine. (castellà)
# Seneca (Pennsilvània)

Seneca és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 966 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seneca tenia 966 habitants, 421 habitatges, i 300 famílies. La densitat de població era de 166,5 habitants/km².
Dels 421 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.250 $ i la renda mediana per família de 47.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.750 $ mentre que les dones 20.217 $. La renda per capita de la població era de 18.726 $. Entorn del 3,2% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seminole (Oklahoma)

Seminole és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 6.899 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seminole tenia 6.899 habitants, 2.760 habitatges, i 1.827 famílies. La densitat de població era de 190,9 habitants per km².
Dels 2.760 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,6% hi vivien parelles casades, en un 15,3% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.120 $ i la renda mediana per família de 29.091 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.765 $ mentre que les dones 17.474 $. La renda per capita de la població era de 12.946 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seminole». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seminole». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Virton

Virton (en gaumais Vierton) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona. És la capital de la regió de la Gaume (Lorena Belga). Comprèn les localitats de Belmont, Bleid, Chenois, Èthe, Gomery, Grandcourt, Latour, Ruette, Saint-Mard, Saint-Remy
# Virtua Racing

Virtua Racing és un videojoc arcade de Fórmula 1 desenvolupat per Sega-AM2. Va sortir per a màquines recreatives l'octubre del 1992. És un dels primers jocs de cotxes a fer servir ambients, personatges i automòbils totalment poligonals (el primer fou Hard Drivin'), de la nova placa Model 1. Virtua Racing també introduí quelcom d'innovador per a aquell any, el V.R. View System, que permetia al jugador triar entre quatre vistes diferents (a Sega Mega Drive eren: cenital, a mitjana alçada, darrere del cotxe i en primera persona). Aquest sistema també es feu servir a altres jocs de Sega com Daytona USA. I després, el 1994, sortí per a consoles. Virtua Racing fou la primera recreativa que emprà la relació d'aspecte 16:9.

## Versions de consola

La placa Sega Model 1 era molt potent comparada amb el que es feia el 1992, així que no fou fins al 1994 que es va poder fer la conversió a consola, gràcies al xip Sega Virtua Processor incorporat al cartutx de la versió de Virtua Racing per a Mega Drive. De primer ho feu a Mega Drive, una conversió força bona de la recreativa, incorporava el xip Sega Virtua Processor, que aconseguia que en els setze bits de Mega Drive es moguessin ambients completament poligonals, quelcom mai abans vist a la consola. El joc costava més que qualsevol altre de l'època.
Després va sortir, el 1994 també, la versió per a Mega Drive 32X, anomenada Virtua Racing Deluxe, el qual era més semblant de la recreativa, i amb coses noves, com tres tipus de cotxes a triar (el conegut F1, l'Stock i el Prototype) i cinc circuits.
Més endavant, el 1996, en sortí una altra versió per a la consola Sega Saturn, amb més opcions addicionals, però no tingué tanta reperecussió com la versió de 32X, i molt menys que la de Mega Drive.
També sortí el 2005 a Europa, en un DVD recopilatori de jocs antics, per a Playstation 2, un remake del joc, gairebé més una conversió, un port. També hi havia altres remakes de jocs de Sega com Golden Axe o Out Run.
# Serpent (xifratge)

Serpent és un xifratge per blocs de clau simètrica que va ser finalista en la competició pel xifratge AES, on va quedar segon després de Rijndael. Serpent va ser dissenyat per Ross Anderson, Eli Biham, i Lars Knudsen.
Com altres sistemes presentats al AES, Serpent té una longitud de bloc de 128 bits i admet una mida de la clau de 128, 192 o 256 bits. El xifrador és una xarxa de permutació de substitució de 32 rondes operant sobre un bloc de quatre paraules de 32 bits. Cada ronda aplica un dels vuit gups de 4 bits a les caixes-S 32 vegades en paral·lel. Serpent estava dissenyat de manera que totes les operacions es puguin executar en paral·lel, fent servir 32 talls d'1 bit. Això maximitza el paral·lelisme, però també permet l'ús de l'extens treball de criptoanàlisi realitzat sobre el DES.
Serpent es veia àmpliament que aportava un enfocament més conservador a la seguretat que els altres finalistes al AES, optant per un marge de seguretat més gran: els dissenyadors consideraven que 16 rondes eren suficients contra els tipus coneguts d'atac, però n'especificaven 32 rondes com a seguretat contra descobertes futures en cryptanalysis.
La xifratge Serpent no ha estat patentat. És completament de domini públic i qualsevol el pot fer servir lliurement. No hi ha cap restricció en absolut quant al seu ús. Com a resultat, qualsevol és lliure d'incorporar Serpent en el seu programari (o aplicacions de maquinari) sense pagar regalies.

## Rijndael vs. Serpent

Rijndael és una xarxa de transformació lineal de substitució amb deu, dotze, o catorze rondes, depenent de la mida de la clau, i amb longituds de bloc de 128 bits, 192 bits, o 256 bits, especificades independentment. Serpent és una xarxa de transformació lineal de substitució que té trenta-dues rondes, més una inicial i una permutació final per simplificar l'aplicació optimitzada. La funció rodona a Rijndael consta de tres parts: una capa no lineal, una capa de mescla lineal, i una capa de XOR de mescla de clau. La funció rodona a Serpent consta de XOR de mescla clau, trenta-dues aplicacions paral·leles de la mateixa 4x4 cixa-S, i una transformació lineal, excepte en l'última ronda, on un altre XOR de mescla de clau reemplaça la transformació lineal. La capa no lineal a Rijndael fa servir una caixa-S de 8x8 mentre que Serpent fa servir vuit caixes-S de 4x4 diferents.

## Seguretat

L'atac XSL, si és eficaç, debilitaria Serpent (encara que no tant com debilitaria Rijndael, que és el que es va adoptar com a AES). Tanmateix, molts cryptoanalistes creuen que una vegada que es tenen en compte les consideracions d'implementació l'atac XSL seria més costós que un atac per la força bruta.

## Vegeu també

* Tiger - funció de hash dels mateixos autors.

## Notes a Peu de Pàgina

* ↑ Lloc web oficial de Serpent

## Enllaços externs

* Pàgina inicial de Serpent
* SCAN's entry for Serpent
* In Pellicano Case, Lessons in Wiretapping Skills - NYTimes 5 de maig 2008
Viccionari
# Serpentari

* No s'ha de confondre amb serpentària.
«Serpentari» té aquests significats:
* Serpentari (constel·lació), constel·lació de l'hemisferi nord
* Serpentari o secretari (ocell)
* Serpentari comú (Spilornis cheela), ocell rapinyaire de la família dels accipítrids que habita els boscos de l'Àsia Meridional
* Serpentari de les Andaman (S. elgini), ocell de la família dels accipítrids que habita als boscos de les illes Andaman
* Serpentari del Congo (Dryotriorchis spectabilis), ocell rapinyaire de la família dels accipítrids que habita zones de selva humida
* Serpentari de Cèlebes (S. rufipectus), ocell de la família dels accipítrids que habita els boscos de Sulawesi i altres illes
* Serpentari de les Filipines (S. holospilus), ocell de la família dels accipítrids que habita als boscos de les Filipines, a excepció de les illes Calamian, Palawan i Balabac, ocupades per S. cheela
* Serpentari del Kinabalu (S. kinabaluensis), ocell de la família dels accipítrids que habita el bosc de muntanya dels monts Murud i Kinabalu, al nord de Borneo
* Serpentari de Madagascar (Eutriorchis astur), ocell rapinyaire de la família dels accipítrids que habita als boscos tropicals de Madagascar
# Ixtlilton

En la mitologia asteca Ixtlilton o Tlaltetecuin era un déu de la medicina i la curació, a qui se li feia un oratori de taules pintades, com a tabernacle, on hi havia la seva imatge. En aquest oratori o temple hi havia moltes gerres d'aigua, i totes estaven tapades amb taules; anomenaven aquesta aigua tlílatl, cosa que vol dir aigua negra. Quan algun nen s'emmalaltia, el portaven al temple o tabernacle del déu Ixtlilton, i obrien una de les gerres per donar-li a beure d'aquella aigua amb la qual es guaria; i quan algú volia fer la festa d'aquest déu, per la seva devoció portava la seva imatge a casa. La seva imatge no era una pintura sinó un dels sàtrapes que vestia d'ornament d'aquest déu.

## Referències

* ↑ Biblioteca Porrúa. Imprenta del Museo Nacional de Arqueología, Historia y Etnología. Diccionario de Mitología Nahua (en spanish), 1905, p. 217, 218. ISBN 978-9684327955.
* ↑ Alarcón, Hernando Ruiz de. Treatise on the Heathen Superstitions that Today Live Among the Indians Native to this New Spain, 1629 (en anglès). University of Oklahoma Press, 1984, p. 229. ISBN 978-0-8061-2031-7.
* ↑ Dąbrowska, Katarzyna Mikulska. Tejiendo destinos: un acercamiento al sistema de comunicación gráfica en los códices adivinatorios (en castellà). El Colegio Mexiquense, 2015, p. 92. ISBN 978-83-60875-70-4.
* ↑ Robelo, Cecilio Agustín. Diccionario de mitología nahoa (en castellà). Editorial Porrúa, 1982, p. 217-218. ISBN 978-968-432-795-5.
# Serra de la Campaneta

La Serra de la Campaneta és una serra del terme municipal de Gavet de la Conca, antigament de Sant Salvador de Toló. De fet, aquesta serra fa d'eix vertebrador de l'antic terme de Sant Salvador de Toló, que s'estén per tots els seus vessants. De fet és un contrafort del Montsec de Rúbies, la que deriva més cap al nord-est.
Sant Salvador de Toló és en el seu vessant nord, mentre que Castellnou, el Mas de Guillem, Merea, Perolet i Toló, en el de llevant. Al vessant de ponent es troben la Ferreria i Presquiró, mentre que al sud-oest hi ha l'Hostal Roig i Mata-solana.
El riu de Conques neix al sud-oest de la Serra de la Campaneta, a la zona on aquesta serra s'enllaça amb la serra del Cucuc i el Montsec de Rúbies.
Pel vessant sud-oest, arrenca del mateix riu de Conques a les Feixes de la Rossella, aproximadament a 950 m. alt., per pujar de seguida cap a 1.143 i assolir el cos central de la serra.
Aquest cos central es mou al voltant dels 1.200 m. alt., i hi destaquen el Tossal del Vigatà, de 1.240, i dos tossals més, de 1.250 i 1.229, sempre recorrent-la de sud-oest a nord-est, direcció en la qual s'estén, fent un arc convex cap a ponent. Després va baixant, en direcció nord-est, per atènyer el sector de llevant del poble de Sant Salvador de Toló i arribar al riu de Conques aproximadament a 565 m. alt. El final de la carena més alta el marca el Roc de l'Aguilar, a 1-102 m. alt.
El 1938, la Serra de la Campaneta fou la posició més avançada cap a llevant dels exèrcits franquistes, que hi mantingueren durant quasi un any una línia d'atac sobre les posicions republicanes de l'altra banda del riu de Conques i de la Serra de Comiols, a Bonrepòs. A la carena superior de la serra encara avui dia es troben trinxeres circuint quasi tota la carena i al punt més alt de la serra, esvorancs a la roca per a allotjar peces d'artilleria (al Tossal del Vigatà), búnquers (un d'ells al cim de la serra), etcètera.

## Bibliografia

* SEGURA, Joan Ramon. "Itinerari 7. Serra de la Campaneta", dins 25 excursions pel Front del Pallars. Valls: Cossetània Edicions, 2006 (Azimut; 87). ISBN 84-9791-224-1.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Società Sportiva Murata

La Società Sportiva Murata és un club de futbol sanmarinès de la ciutat de San Marino.

## Palmarès

* Lliga de San Marino de futbol:
       2005–06, 2006–07, 2007–08
* Coppa Titano de San Marino:
       1997, 2007, 2008
* Trofeo Federale/Supercopa:
       2006, 2008, 2009

## Resultats a competicions europees

| Competició | Partits | Guanyats | Empatats | Perduts | GF | GC |
| Lliga de Campions | 2 | - | - | 2 | 1 | 4 |
| Copa de la UEFA | 2 | - | - | 2 | 1 | 7 |

## Referències

* ↑ Web FSGC Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
* ↑ Plantilla eufo.de
* ↑ «La lliga de San Marino». RSSSF [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «San Marino - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
* ↑ «Les copes de San Marino». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
# Serra d'Albarrasí (serralada)

La Serra d'Albarrasí és un conjunt muntanyós de la part sud - occidental de la Serralada Ibèrica, situat entre les comunitats autònomes espanyoles d'Aragó, Castella - la Manxa i la Comunitat Valenciana. Discorre al llarg de 60 quilòmetres, en disposició nord-oest - sud-est, amb una cota màxima de 1921 metres sobre el nivell del mar al turó de Caimodorro.
# Serra de Queralt (Bellprat)

La Serra de Queralt és una serra de la Serralada Prelitoral Catalana. És al municipi de Bellprat (Anoia). El cim més alt té una elevació màxima de 860,8 metres.
La serralada fou gairebé totalment afectada per l'incendi de Santa Coloma de Queralt de 2021.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Palau, Òscar «De la cendra a la pluja». El Punt Avui, 27-07-2021 [Consulta: 2 agost 2021].
# Seán MacBride

Seán MacBride (París, França 1904 - Dublín, Irlanda 1988) fou un periodista, advocat i polític irlandès, cofundador d'Amnistia Internacional, guardonat el 1974, conjuntament amb el japonès Eisaku Sato, amb el Premi Nobel de la Pau i el 1975-76 amb el Premi Lenin de la Pau entre els pobles

## Joventut i pertinença a l'IRA

Nasqué a la ciutat de París el 26 de gener de 1904, fill de John MacBride i Maud Gonne, revolucionaris irlandesos. Va romandre a França fins a la mort del seu pare durant l'Aixecament de Pasqua el 1916. En aquell moment fou enviat a l'escola de St. Benet, al comtat de Wexford. Posteriorment s'allistà voluntàriament a la Guerra anglo-irlandesa i el 1921 s'oposà al Tractat anglo-irlandès.
El 1924 va treballar de periodista a París i Londres, per retornar a Dublín el 1936. Estudià Dret i va ingressar a l'Exèrcit Republicà Irlandès, convertint-se en cap de reclutament. Va dimitir de l'IRA quan la Constitució d'Irlanda fou aprobada, creant-se així l'Estat Lliure d'Irlanda, i passà a defendre els presos polítics de l'organització terrorista.

## Vida política

MacBride va fundar el 1946 el partit polític Clann na Poblachta, partit republicà i socialista. El 1947 aconseguí entrar al Dáil Éireann (Parlament irlandès). A les eleccions de l'any següent, tot i els pocs escons aconseguits al Parlament, aconseguí formar un govern de coalició i MacBride fou nomenat Ministre d'Afers Exteriors.
En el seu càrrec política participà en la redacció de la Convenció europea dels Drets Humans, promoguda pel Consell d'Europa. Gràcies al seu possicionament, Irlanda no ingressà a l'OTAN. Així mateix fou un dels artífexs principals de la Declaració de la República d'Irlanda el 1949, aconseguint el 18 d'abril del mateix any que l'Estat Lliure d'Irlanda abandonés la Commonwealth i esdevingués la República d'Irlanda. Fou reelegit membre del Parlament el 1954, però perdé el seu escó el 1957 i tampoc l'aconseguí el 1961, retirant-se així de la política activa.

## Drets Humans

A partir dels anys 60 MacBride passà a defendre la causa Irlandesa al Tribunal Europeu dels Drets Humans. El 1961 fou un dels cofundadors d'Amnistia Internacional, esdevenint un dels seus caps més visibles fins al 1974. Així mateix presidí la Comissió Internacional de Juristes entre 1963 i 1970, i entrà a formar part el 1968 de l'Oficina Internacional per la Pau, esdevenint el seu president entre 1974 i 1985.
El 1973 fou nomenat per l'Assemblea General de l'ONU Comissionat per Namíbia amb el càrrec d'Assistent al Secretari General de les Nacions Unides.
El 1974 fou recompensat, al costat del japonès Eisaku Sato, amb el Premi Nobel de la Pau per la mobilització de la consciència del món en la lluita contra la injustícia.
Va proposar un pla per eliminar la discriminació contra els catòlics pels patrons d'Irlanda del Nord, per la qual cosa rebé el suport dels Estats Units i del Sinn Féin. Els principis de MacBride van ser criticats pels governs d'Irlanda i del Regne Unit com a irrealitzable i ineficaç.
Seán MacBride va morir el 15 de gener de 1988 a Dublín.

## Enllaços externs

* «Seán MacBride» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Señal Colombia

Señal Colombia és un canal de televisió nacional colombià establert i finançat pel govern. El seu objectiu és difondre programes educatius i culturals que reflecteixin la cultura i els gustos locals de la població colombiana. Llançat el 1970 com a Canal 11, es coneixia com a Cadena Tres o Canal Tres a finals dels anys vuitanta i principis dels noranta i ha utilitzat el seu nom actual des del 13 de desembre de 1995.
# Sfruz

Sfruz és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 309 habitants. Limita amb els municipis d'Amblar, Coredo, Don, Smarano, Tramin an der Weinstraße (BZ) i Tres.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Elena Biasi | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Sfruz - Trentino - Italy» (en anglès). trentino.com.
# Sindicat Autònom Valldostà dels Treballadors

Sindicat Autònom Valldostà dels Treballadors (francès Syndicat Autonome Valdôtain des Travailleurs, SAVT) és un sindicat de la Vall d'Aosta, vinculat al nacionalisme valldostà, creat l'1 de maig de 1952. Tot i que procura mantenir-se al marge dels partits polítics, des de la seva fundació fins als anys 1970 nomenava tres representants al Comitè Central d'Unió Valldostana, influenciant-se mútuament.

## Secretaris nacionals

* 1952-1959 Silvano Bois
* 1959-1968 Giancarlo Ravet
* 1968-1986 Ovando Vallet (secretari organitzatiu), Attilio Désandré (secretari tècnic) i Albert Vuillermoz (secretari administratiu)
* 1968 Mario Andrione (comissari)
* 1968 Pierre Fosson i Albert Vuillermoz (secretari administratiu)
* 1968-1969 Pierre Fosson, Albert Vuillermoz i Francesco Stevenin
* 1969-1983 Francesco Stevenin
* 1983-1993 Ezio Donzel
* 1993-2000 Firmino Curtaz
* 2000- Guido Corniolo

## Enllaços externs

* Web oficial
# Sindicat Andalús de Treballadors

* «SAT» redirigeix aquí. Si cerqueu el sindicat andorrà, vegeu «Sindicat Andorrà de Treballadors».
Sindicat Andalús de Treballadors (SAT) (castellà: Sindicato Andaluz de Trabajadores, SAT) és un sindicat andalús creat el 23 de setembre de 2007 de resultes de la unió de diferents petits sindicats rurals (un d'olivaires d'Aljarafe i un altre de Marbella), Autonomía Obrera de Cadis, Foro Sindical Andaluz i l'històric Sindicat d'Obrers del Camp (SOC) amb SITUGR (Sindicato Independiente de Trabajadores/as de la Universidad de Granada). Es declara un sindicat de classe, anticapitalista, assembleari, internacionalista, confederal i nacionalista andalús d'esquerres. Aplega uns 25.000 afiliats i el seu portaveu nacional és Diego Cañamero.

## Enllaços externs

* Web del SAT