OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Areso

Areso és un municipi de Navarra, a la comarca de Norte de Aralar, dins la merindad de Pamplona.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 310 | 307 | 307 | 293 | 286 | 282 | 295 | 296 | 291 | 293 | 288 |
| Fonts: Areso i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Mapei Sport

Mapei Sport és un centre de medicina esportiva amb seu a Castellanza (Varese, Lombardia, Itàlia) dedicat a l'aplicació de la ciència a l'esport. Les seves activitats inclouen la recerca i la divulgació.
Va ser fundat el 1996 per Giorgio Squinzi, president de l'empresa Mapei, perquè s'encarregués de la preparació dels seus corredors de ciclisme de l'equip Mapei. Després de la desaparició de l'esquadra en finalitzar la temporada 2002, el centre va seguir operatiu. Des d'aleshores ha tingut entre els seus clients esportistes de diferents disciplines, i compte amb el certificat ISO 9001:2008 de qualitat.
El doctor Aldo Sassi va ser el principal responsable de la institució des de la seva creació el 1996 fins a la seva defunció al desembre de l'any 2010.

## Referències

* ↑ Zeccato, Valerio. «Centro Mapei: 10 anni di ricerca» (en italià), 2007. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «Mapei affida a Internet gli allenamenti di Bugno» (en italià). [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «Certificazioe UNI EN ISO 9001: 2008». Arxivat de l'original el 2014-12-05. [Consulta: 29 novembre 2014].
* ↑ «Italian coach Aldo Sassi dies from brain cancer» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Antònia Jaurés i Catà

Antònia Jaurés i Catà (Arenys de Mar, 1826- Badalona, 22 de gener de 1909) fou una empresària catalana.
Es va casar amb Pere Palay i Pons (1822-1864), el 1840 ambdós emigraren a Montevideo (Uruguai), on van néixer els seus fills. El 1858 s'establiren a Badalona, on l'any següent van fundar una fàbrica de galetes al carrer del Dos de Maig, al costat de l'estació de ferrocarril. Durant 15 anys fou la primera i única fàbrica de galetes d'Espanya. A la mort del seu marit, es feu càrrec del negoci, primer ella sola i després amb Jaume Moré i Surroca, un encarregat de l'empresa, amb qui es casaria en segones núpcies. Fou coneguda amb el nom empresarial de Vídua de Palay i, a la mort del segon marit, també com Vídua de Palay i Moré. El seus fills Joaquim, que va ser alcalde de Badalona dues vegades, i Emili es van fer càrrec del negoci el 1899, que es mantingué en funcionament fins a principis de segle xx. Va morir el 22 de gener de 1909, i fou enterrada a un dels panteons exteriors del Cementiri del Sant Crist de Badalona.

## Referències

* 1 2 Redacció «Necrológicas: Doña Antonia Jaurés y Catá» (en castellà). La Vanguardia, 04-02-1909 [Consulta: 31 març 2019].
* 1 2 3 Abras, Margarida. Els cementiris de Badalona. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1998, p. 47-48.
* 1 2 Villarroya, Joan (Dir.). Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999, p. 118, 136.
# Marc Juni Pera

Marc Juni Pera (en llatí: Marcus Junius D. f. D. n. Pera) va ser un magistrat romà. Era fill del cònsol Dècim Juni Pera, i formava part de la gens Júnia, de la branca familiar dels Pera.
Va ser elegit cònsol l'any 230 aC juntament amb Marc Emili Bàrbula. Més tard va ser censor el 225 aC junt amb Gai Claudi Centó, i l'any 216 aC va ser nomenat dictador després de la batalla de Cannes, en la qual, per poder reunir tropes, va armar no tan sols als esclaus sinó fins i tot als criminals.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 185.
# Marc Juni Silà

Marc Juni Silà és el nom dels següents personatges:
* Marc Juni Silà (pretor), pretor el 212 aC
* Marc Juni Silà (cònsol 109 aC), cònsol el 109 aC
* Marc Juni Silà (cònsol 25 aC), cònsol el 25 aC
* Marc Juni Silà (cònsol any 19), cònsol l'any 19
* Marc Juni Silà (cònsol any 46), cònsol l'any 46.
# Mar Bosch Oliveras

Mar Bosch Oliveras (Girona, maig de 1981) és una escriptora que viu a Vilablareix. És llicenciada en Filosofia i especialitzada en Periodisme Cultural per la Universitat de Girona. Va ser guanyadora del premi de novel·la curta Just Manuel Casero 2012 amb la seva primera novel·la, Bedlam: darrere les hores càlides, publicada per Empúries el 2013. El setembre de 2015 es fa càrrec del primer club de lectura de la seva població, especialitzat en autors locals i amb presència dels autors a les trobades. Després d'un llibre dedicat a la ciutat de Girona, el juny del 2016 publica la novel·la Les generacions espontànies amb Edicions del Periscopi, guanyadora del 11è Premi Setè Cel de Salt 2017. La seva novel·la La dona efervescent va guanyar el 10è Premi l'Illa dels Llibres. L'any 2021 publica la seva primera novel·la juvenil, El dia de l'esquerda. El 2023, per L'edat dels vius va rebre el Premi Crexells de l'any anterior, atorgat pel jurat de l'Ateneu Barcelonès conformat per Francesco Ardolino, Anna Ballbona, Valèria Gaillard, Andreu Gomila, Eva Piquer i Lluïsa Julià.
Col·labora a El Quadern del diari El País, condueix diversos clubs de lectura i és professora a l'Aula d'Escriptura de Girona.

## Obres

* Bedlam: darrere les hores càlides (Empúries, 2013) ISBN 978-84-9787-843-2
* 1001 curiositats de Girona i el Gironès (L'Arca 2015) ISBN 978-84-942505-5-2
* Les generacions espontànies (Edicions del Periscopi 2016) ISBN 978-84-944409-4-6
* Vindràs amb mi després del diluvi (Comanegra 2018) ISBN 978-84-171885-4-2
* La dona efervescent (Univers Llibres 2020) ISBN 978-84-178685-3-6
* El dia de l'esquerda (La Galera 2021) ISBN 978-84-246-7090-0
* L'edat dels vius (Univers Llibres 2022) ISBN 978-84-183759-5-8

## Referències

* ↑ «Club de lectura a Vilablareix amb debats entre lectors i autors». Diari de Girona, 05-10-2015 [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ «Mar Bosch Oliveras presenta 'Bedlam', últim premi Just M. Casero». Ara, 24-01-2013.
* ↑ Fontana Peitiví, Mar. «Bedlam o la ciutat dels perduts». Núvol, 20-02-2013.
* ↑ Alós, Ernest «Dos debuts fantásticos». El Periódico, 26-01-2013.
* ↑ «Vilablareix estrena aquest setembre un club de lectura on hi participaran els autors dels llibres». Web de l'Ajuntament, 14-07-2015. Arxivat de l'original el 2016-01-26. [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ «Mar Bosch amb ‘La dona efervescent’ guanya el 10è PREMI L’ILLA DELS LLIBRES L'illa dels llibres -». L'Illa dels Llibres, 01-09-2020. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ Carmona, Alba. «Mar Bosch s'estrena en la novel·la juvenil amb «El dia de l'esquerda»», 11-11-2021. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ Martín, Carla Fajardo. «Mar Bosch Oliveras guanya el premi Crexells amb una distopia sobre una societat perfecta». Ara, 22-06-2023. [Consulta: 22 juny 2023].

## Enllaços externs

* La càpsula. Bloc personal
* Entrevista a 7 de saber, del blog "Llibres i Companyia" del Servei de Biblioteques de la Diputació de Girona(2014)
# Madrid Arena

El Madrid Arena és un pavelló multiusos situat a la ciutat de Madrid, al recinte ferial de la Casa de Campo, a pocs minuts del centre de la ciutat. Construït a partir de l'antic Rockódromo, el pavelló ha estat dissenyat per a albergar esdeveniments esportius, comercials, culturals i d'oci.

## Construcció i usos

Es va construir com a part de les instal·lacions previstes per a la candidatura olímpica Madrid 2012. Es preveia que albergués les competicions de bàsquet. La seva primera fase va estar a punt en 2003, ampliant-se l'any següent.
Té una capacitat màxima de 10.500 espectadors i 30.000 m²; de superfície. La seva cúpula té 11.000 m², i es troba sustentada per una estructura tridimensional suportada en 181 pilotis. Compta amb un lucernario que pot obrir-se, deixant passar la llum natural. La façana està constituïda per una doble corba de vidre, de transparència variable i gran lleugeresa.
Es distribueix en tres plantes (accés, intermèdia i baixa). La seva pista central compta amb tres graderies retràctils, que permeten variar la seva superfície en funció del tipus d'esdeveniment.
El pavelló compta amb un Pavelló Satèl·lit, amb una superfície de 2.100 m²
És propietat de l'Ajuntament de Madrid i es troba gestionat per l'Empresa Municipal Campo de las Naciones.
Des del 2002 fins a 2008, fou la seu del torneig de tennis Masters Sèries Madrid.
El Club Baloncesto Estudiantes va jugar els seus partits al Madrid Arena entre les temporades 2005-2006 fins a la 2009-2010.
També la secció de bàsquet del Real Madrid hi va jugar alguns partits de la temporada 2011-2012, quan la seva pista habitual estava ocupada.
Fou una de les seus de l'Eurobasket 2007, acollint partits de la fase final del torneig.

## Accident de Halloween de 2012

L'1 de novembre de 2012 a les 3:30 de la matinada es va produir un tap durant una festa de música electrònica, i van morir-hi cinc noies. Dues de les víctimes mortals van morir al mateix pavelló, una en arribar a l'hospital i les dues restants al cap d'una i quatre setmanes.

## Enllaços externs

* Descripció del Madrid Arena a la Web de l'empresa municipal Madrid Espacios i Congresos Arxivat 2007-07-13 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Tres chicas muertas y dos críticas en una fiesta de Halloween en Madrid, La Vanguardia.
* ↑ elmundo.es. «Al menos ocho llamadas al 112 alertaron de que todas las puertas del Madrid Arena estaban cerradas». [Consulta: 7 octubre 2020].
# Aslan Kerimov

Aslan Kerimov (Bakú, 1 de gener de 1973) és un exfutbolista azerbaidjanès de la dècada de 2000.
Fou 78 cops internacional amb la selecció de l'Azerbaidjan.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PFC Neftchi, FK Ganja, FK Qarabağ, Baltika Kaliningrad i FK Shamkir.

## Referències

* ↑ «Aslan Kerimov – International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «Аслан Керимов завершил карьеру» (en azerbaijani). Azerisport, 30-11-2011. [Consulta: 11 agost 2015].
* ↑ «qarabagh.com». Arxivat de l'original el 2007-12-14. [Consulta: 21 desembre 2018].
* ↑ Aslan Kerimov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Aslan Beg Xarvaixidze

Aslan Beg Xarvaixidze fou príncep d'Abkhàzia del 1806 al 1810 i del 1821 al 1824. Succeí al seu pare Keleix Ahmad Beg Xarvaixidze quan aquest va morir el 2 de maig de 1806 i fou confirmat pel soldà dels otomans. Els russos el van acusar de matar el seu pare i va haver de fugir a Constantinoble quan soldats russos van entrar a Sukhumi el 10 de juny de 1810. El 1821 a la mort de Jordi Xarvaixidze va tornar el país i se'n va apoderar de quasi tot menys les fortaleses russes com Sukhumi i d'altres, però la seva revolta fou eliminada pel general Pyotr Gorchakov, imposant el príncep Demetri Xarvaixidze en 1821 i finalment fou expulsat per les forces russes el mes d'agost de 1824. Va morir més tard a Turquia.

## Referències

* ↑ Mikaberidze, Alexander. Historical Dictionary of Georgia (en anglès). 2. Rowman & Littlefield, 2015, p. 84-85. ISBN 9781442241466.
* ↑ Caucasian Review, Edicions 7-9. Institut zur Erforschung der UdSSR, 1958, p. 104.

## Bibliografia

* *Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
* Genealogia
# Artiómovski (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Artiómovski».
Artiómovski (en rus: Артёмовский) és un poble (possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, el 2002 tenia 9.728 habitants.

## Referències

* ↑ «Памятные даты в истории города Артема».
* ↑ «Народная энциклопедия "Мой город". Артём (Приморский край)». www.mojgorod.ru. [Consulta: 27 febrer 2018].
# Artiúixkino (Marí El)

* Per a altres significats, vegeu «Artiúixkino».
Artiúixkino (en rus: Артюшкино) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 61 habitants. Pertany al districte rural de Kozmodemiansk.

## Referències

* ↑ «Деревня АЛДЕЕВО (АЛДИСОЛА)» (en rus). Информационный ресурс Республики Марий Эл «12rus.ru». [Consulta: 12 abril 2016].
# Mari

* No s'ha de confondre amb Mary.
«Mari» té aquests significats:
* Mari (poble), poble ugrofinès que viu als marges del Volga
** Mari Ushem, organització política i cultural del poble mari
* Mari o txeremís, llengua parlada pel poble mari
* Mari (Rússia), república de Rússia on viu el poble mari
* Mari (Mesopotàmia), antiga ciutat a la riba de l'Eufrates
* Mari (deessa), deessa central del panteó basc precristià
* Antroponímia:
** Mari (prenom), prenom femení en diversos idiomes, diminutiu de Maria
** Mari o Màrius, nom romà portat per tots els membres de la gens Mària; principalment:
*** Gai Mari, cap del partit popular a Roma entre el 107 aC i la seva mort, el 86 aC, fou cònsol del 104 al 100 aC, derrotà els germànics a la batalla de Vercel·les (101 aC, dugué a terme una reforma integral de l'exèrcit i instaurà el règim dels populars a Roma, declarant el cap dels optimats, Sul·la, com a enemic públic.
# Arxiu familiar

L'arxiu familiar és el resultat d'acumular la documentació sobre les activitats tant privades com públiques d'una família durant generacions. No totes les activitats de les famílies queden reflectides per escrit, de manera que el fet que no estiga per escrit no implica que no hi haguera tal activitat. La situació de la conservació d'un arxiu familiar és resultat de l'evolució històrica de la família que l'ha produït: les aliances matrimonials, l'activitat econòmica, la situació econòmica, la importància que li donaren a la seua custòdia, l'abandó i l'expurgació, la guerra, els saqueig i les catàstrofes naturals (inundacions i incendis). Són arxius de naturalesa privada.
Els documents que es troben als arxius familiars poden ser documents rebuts (expedits per institucions externes a la família) i els documents produïts per la família, que pot ser agrupada en: documentació elaborada pel personal de la casa, l'expedida per una espècie de cancelleria senyorial i la produïda de manera directa per la família (correspondència, diaris i agendes).
L'arxivística s'ocupà d'aquests arxius de manera tardana, destacant Filangieri com un dels pioners de l'estudi teòric d'aquests. Filangieri digué dels arxius familiars que són la matèria més delicada i una de les més riques de l'arxivística pel seu volum, temàtica i contingut.
Un tipus d'arxiu familiar és l'arxiu nobiliari (l'arxiu de les famílies pertanyents a la noblesa). Les classificacions en fons documentals que poden aplicar-se als arxius nobiliaris són diversos. Els arxius nobiliaris són un patrimoni documental que serveix per a conèixer la història d'una comunitat pel paper de la noblesa al llarg de la història.

## Referències

* ↑ Lafuente Urién, 2010, p. 33-34.
* 1 2 Lafuente Urién, 2010, p. 33.
* 1 2 Muñoz Feliu, Pons Alós i Puchades Bataller, 2007, p. 9.
* ↑ Lafuente Urién, 2010, p. 39.
* ↑ Lafuente Urién, 2010, p. 44.
* ↑ Lafuente Urién, 2010, p. 46.
* ↑ Muñoz Feliu, Pons Alós i Puchades Bataller, 2007, p. 10.
* ↑ Lafuente Urién, 2010, p. 38.

## Bibliografia

* Lafuente Urién, Aránzazu. «Los archivos nobiliarios: formación y conservación. La Sección Nobleza del Archivo Histórico Nacional». A: Estudios sobre señorío y feudalismo: homenaje a Julio Valdeón, 2010, p. 27-75. ISBN 978-84-9911-063-9.
* Muñoz Feliu, M.C.; Pons Alós, V.; Puchades Bataller, R. Necnon per anitquam familiam. El fondo Scorcia (Archivo Fundación Rafaela Louise Llaudes): estudio y catálogo. Alcant: Instituto Juan Gil-Albert, 2007.
# Asturodes

Asturodes és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Asturodes fimbriauralis, que es troba a Brasil, el Perú, Costa Rica, Belize, Hondures, Puerto Rico, Jamaica i Cuba.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 17 febrer 2011].
* ↑ BOLD Systems
# Juan Carlos Núñez Benicio

Juan Carlos Núñez Benicio (Xerès, 14 de març de 1966) és un exfutbolista andalús, que jugava en la posició de Lateral esquerre.

## Trajectòria

Va començar a destacar al Xerez CD, club en el qual va militar en els períodes 1984-85 i 1988-90. Enmig, va formar amb el San Fernando. Amb el quadre xeresista hi disputa 22 partits i marca dos gols a la 1989-90 en la categoria d'argent.
El 1990 fitxa pel RCD Espanyol, equip amb el qual debuta a la màxima categoria, però tan sols apareix en quatre ocasions amb els catalans. Una greu lesió el manté inactiu durant la major part de la temporada 1990-91. La temporada 1992-93 recala al Palamós CF, tot jugant la Segona Divisió, i dos anys després retorna al Xerez CD.
Després de la seua retirada, ha seguit vinculat al món del futbol com a part del cos tècnic del Xerez.

## Referències

* 1 2 «Grandes aspiraciones». Mundo Deportivo, 18-07-1990. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Ocho meses en el dique seco». Mundo Deportivo, 11-01-1992. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Juan Carlos Núñez: "Lo que se ha conseguido es el fruto de toda una trayectoria"». Andalucia información, 02-03-2009. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Molí de la Cascada d'en Rabassa

El Molí de la Cascada d'en Rabassa és una obra d'Agullana (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic molí situat a gairebé quatre quilòmetres d'Agullana. És un edifici de planta rectangular, amb paredat de pedra i oberutres carreuades, amb la data inscrita a la llinda 1833. La coberta és a dues vessants. A davant del molí es coonserva la bassa, tot i que està coberta per la vegetació. De l'antiga maquinària no es conserva res.

## Referències

* ↑ «Molí de la Cascada d'en Rabassa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 maig 2020].
# Resolució 813 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 813 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 26 de març de 1993. Després de reafirmar la resolució 788 (1992) i determinar que la situació a Libèria constituïa una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals, el Consell va condemnar el fracàs de les parts del país, les Forces Armades de Libèria, el Moviment d'Alliberament Unit de Libèria per la Democràcia (ULIMO), el Front Patriòtic Nacional de Libèria i el Front Patriòtic Nacional Independent de Libèria, entre d'altres, per implementar Acord de Yamoussoukro IV.
El Consell acull amb satisfacció l'informe del Secretari General Boutros Boutros-Ghali i el nomenament de Trevor Gordon-Somers com a Representant Especial per a Libèria, i elogia els esforços de l'Organització de la Unitat Africana i la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) per ajudar a restaurar l'estabilitat a Libèria, reafirmant la creença que l'Acord de Yamoussoukro IV ofereix el millor marc possible per a una resolució pacífica de la Primera Guerra Civil liberiana. També va condemnar els atacs a les forces de manteniment de la pau i la violació de l'alto el foc, i va demanar a totes les parts que implementessin l'Acord.
La resolució demana a tots els Estats membres que respectin l'embargament d'armes al país imposat en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, exigint que totes les parts cooperin amb el personal de les Nacions Unides i l'ECOWAS, considerant contra les parts que no vulguin cooperar. També va elogiar els esforços dels Estats membres i les organitzacions internacionals pels seus esforços humanitaris a Libèria.
La resolució 813 va concloure demanant al Secretari General que:
    (a) consideri la possibilitat de convocar una reunió del President del Govern Provisional d'Unitat Nacional i de les faccions en conflicte;
    (b) discuteixi amb l'ECOWAS i les parts interessades la contribució que les Nacions Unides podrien fer per donar suport a l'aplicació de l'Acord Yamoussoukro IV i el possible desplegament d'observadors;
    (c) informi al Consell de Seguretat sobre l'aplicació de la resolució actual al més aviat possible.

## Referències

* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd, 2005, p. 98. ISBN 978-0-7546-4489-7.
* ↑ M gbeoji, Ikechi. Collective Insecurity: The Liberian Crisis, Unilateralism, and Global Order. UBC Press, 2004, p. 116. ISBN 978-0-7748-1037-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Charles Ghankay Taylor

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fulgoroïdeus

Els fulgoroïdeus (Fulgoroidea) són una superfamília d'hemípters l'única de l'infraordre Fulgoromorpha. Es diferencien d'altres homòpters per la seva vena anal en forma de "Y" i les antenes amb tres segments.
Produeixen un tipus de cera.
Els fulgoroïdeus són sovints vectors de malalties de les plantes especialment el fitoplasma que viuen en el floema de les plantes i que es transmet pels fulgoroïdeus quan s'alimenten.
Hi ha registres fòssils d'aquests insectes al període Lutecià a Colorado (Estats Units).

## Classificació

De vegades es fa servir el nom d'Archaeorrhyncha substituint el de Fulgoromorpha.
Les famílies actuals dels Fulgoroidea són:
* Acanaloniidae
* Achilidae
* Achilixiidae
* Cixiidae
* Delphacidae
* Derbidae
* Dictyopharidae
* Eurybrachyidae (= Eurybrachiidae)
* Flatidae
* Fulgoridae
* Gengidae
* Hypochthonellidae
* Issidae (inclou Caliscelidae)
* Kinnaridae
* Lophopidae
* Meenoplidae
* Nogodinidae
* Ricaniidae
* Tettigometridae
* Tropiduchidae
* Metcalfa pruinosa (Flatidae)
* Lycorma delicatula (Fulgoridae)
* Flatolystra verrucosa Fulgoridae
* Pyrops candelarius Fulgoridae
* Paropioxys jucundus Eurybrachyidae
* nymphal Dictyophara europaea

## Referències

* 1 2 C. H. Dietrich in Resh, V. H. & Carde, R. T. (Eds.) 2003 Encyclopedia of Insects. Academic Press.
* ↑ Lee et al. (2000) Phytoplasmas: phytopathogenic mollicutes. Annual Review of Microbiology 54 221-255
* ↑ Shcherbakov, D. «The earliest find of Tropiduchidae (Homoptera: Auchenorrhyncha), representing a new tribe, from the Eocene of Green River, USA, with notes on the fossil record of higher Fulgoroidea». Russian Entomological Journal, 15, 3, 2006, pàg. 315–322. Arxivat de l'original el 2012-04-02 [Consulta: 28 setembre 2011]. Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.
* Stephen W. Wilson (2005) Keys To The Families Of Fulgoromorpha with emphasis on planthoppers of potential economic importance in the southeastern United States (Hemiptera: Auchenorrhyncha). Florida Entomologist 88(4) PDF Arxivat 2010-12-06 a Wayback Machine.
* Larivière, M.-C.; Fletcher, M.J.; Larochelle, A. 2010: Auchenorrhyncha (Insecta: Hemiptera): catalogue. Arxivat 2011-05-16 a Wayback Machine. Fauna of New Zealand, (63)
* Swzedo J.; Bourgoin T.; Lefèbvre, F. 2004: An annotated catalogue of Fulgoromorpha, :37-137. In: Fossil Planthoppers (Hemiptera: Fulgoromorpha) of the world. An annotated catalogue with notes on Hemiptera classification. Swzedo, J., Th. Bourgoin & F. Lefèbvre. J. Swzedo edt., Warsaw 2004, 199 pp + 8 pl.
* Bourgoin T. 1996-2014. FLOW (Fulgoromorpha Lists on The Web): a world knowledge base dedicated to Fulgoromorpha.

## Enllaços externs

* Metcalfa pruinosa, citrus flatid planthopper on the UF / IFAS Featured Creatures Web site
* Ormenaria rufifascia, a flatid planthopper on the UF / IFAS Featured Creatures Web site
# Saint-Julien (Costes del Nord)

Saint-Julien (en bretó Sant-Juluan-Pentevr) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 1.872 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 599 | 738 | 893 | 1508 | 1747 | 1755 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2007 | Christian Nicolas | |
| 2007- | Claude Blanchard | |
# Tiztoutine

Tiztoutine (en àrab تزطوطين, Tizṭūṭīn, en amazic ⵜⵉⵥⴹⵓⴹⵉⵏ) és una comuna rural de la província de Nador, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.788 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].