OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Saint

«The Saint» té aquests significats:
* The Saint (sèrie), sèrie de televisió britànica de la dècada del 1960 protagonitzada per Roger Moore
* The Saint (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca de 1997 dirigida per Phillip Noyce i protagontizada per Val Kilmer
# The Saint (sèrie)

The Saint és una sèrie de televisió britànica en 118 episodis de 50 minuts, dels quals 71 en blanc i negre, creada per Leslie Charteris, produïda per ITC Entertainment i difosa entre el 4 d'octubre de 1962 i el 9 de febrer de 1969 a la xarxa ITV.
The Saint és una de les més llargues sèries d'aventures produïdes al Regne Unit, amb The Avengers. A The Saint, Roger Moore interpreta Simon Templar, el detectiu de ficció creat per Leslie Charteris en els anys 1920 i apareixent en nombroses novel·les. La interpretació de Simon Templar per Roger Moore és de vegades considerada com un terreny de prova pel seu futur paper de James Bond. Se li va proposar dues vegades el paper de 007 durant la difusió de la sèrie, paper que va haver de refusar per les seves obligacions televisives. A un dels primers episodis de la sèrie, un dels personatges pren Simon Templar per James Bond. Roger Moore és l'únic actor principal de tota la sèrie. La sèrie ha comptat amb alguns personatges recurrents, com l'inspector Teal, interpretat per Ivor Dean. Simon Templar condueix generalment un Volvo 1800.

## Argument

Anomenada «The Saint» per les inicials de Simon Templar és un detectiu aficionat amb un encant irresistible que acorrala els criminals a través de tot el món.
La sèrie, pertany resolutament al gènere de misteri al seu inici, va evolucionar a poc a poc cap a intrigues d'agent secret o fantàstiques. La transició blanc i negre-color, realitzada a la meitat de la difusió, va ser objecte d'una gran publicitat. Als primers episodis, Roger Moore trenca la quarta paret fent adreçar-se Simon Templar directament als telespectadors al començament de cada episodi. Amb el pas al color, va ser reemplaçat per una simple narració en off.
El 1978, la sèrie va donar lloc a una continuació titulada Return of the Saint, amb Ian Ogilvy en el paper de Simon Templar, que no va tenir l'èxit esperat, ja qur els teleespectadors no van acceptar Ian Ogilvy en el paper del Sant.

## Repartiment
### Actor principal

* Roger Moore: Simon Templar, anomenat The Saint

### Actors recurrents

* Ivor Dean: Inspector Claude Eustache Teal
* Larry Taylor: Alicron
* Justine Lord: Galaxy Rose
* Ricardo Montez: Carlos Segoia
* Suzanne Lloyd: papers diversos
* Arnold Diamond: Coronel Latignant
* Leslie Crawford: Dunn
* Shirley Eaton: papers diferents a tres episodis
Simon Dutton tindrà també el paper del títol durant sis telefilms rodats el 1989. Roger Moore mai més no va interpretar aquest paper després de 1969, massa ocupat en ser Brett Sinclair i després James Bond.

## Referències

* ↑ http://www.saint.org
* ↑ http://www.imdb.com/title/tt0055701/trivia?ref_=tt_trv_trv
* ↑ http://www.saint.org/volvo.htm
* ↑ http://www.imdb.com/title/tt0055701/plotsummary
* ↑ http://www.saint.org/sttv.htm
# Mac OS X 10.2

Mac OS X 10.2, és la nova versió del sistema operatiu d'Apple, que té més de 150 noves característiques i aplicacions. Entre elles, un nou programa de correu electrònic "Mail" dissenyat per a eliminar el correu escombraries; el programa de missatgeria instantània "iChat"; la nova tecnologia de reconeixement d'escriptura "Inkwell"; una Agenda o fitxer d'adreces extensiu a tot el sistema; QuickTime 6 amb suport MPEG-4; Accés Universal i Finder millorats; Sherlock 3 amb integració de Serveis Internet; i la revolucionària tecnologia de xarxa Rendezvous. Mac US X v10.2 està ja disponible a Espanya al preu de 161 euros (IVA inclòs).

## Històric de versions

| Versió Mac OS X | build | data publicació | notes |
| 10.2.0 | 6C115 | 23 d'agost del 2002 | retail |
| 10.2.1 | 6D52 | 18 de setembre del 2002 | Apple: About the Mac OS X 10.2.1 Update Arxivat 2008-03-26 a Wayback Machine., codename Jaguar Red |
| 10.2.2 | 6F21 | 11 de novembre del 2002 | Apple: About the Mac OS X 10.2.2 Update Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine., codename Jaguar Blue or Merlot |
| 10.2.3 | 6G30 | 19 de desembre del 2002 | Apple: About the Mac OS X 10.2.3 Update Arxivat 2008-03-27 a Wayback Machine., codename Jaguar Green |
| 10.2.4 | 6I32 | 13 de febrer del 2003 | Apple: About the Mac OS X 10.2.4 Update Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine., codename Jaguar Pink |
| 10.2.5 | 6L29 | 10 d'abril del 2003 | Apple: About the Mac OS X 10.2.5 Update Arxivat 2008-03-29 a Wayback Machine., codename Jaguar Plaid |
| 10.2.6 | 6L60 | 6 de maig del 2003 | Apple: About the Mac OS X 10.2.6 Update Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine., codename Jaguar Black |
| 10.2.7 | 6R65 | 22 de setembre del 2003 | Was pulled from distribution because of bugs |
| 10.2.8 | 6R73 | 3 October 2003 | Apple: About the Mac OS X 10.2.8 Update Arxivat 2008-04-04 a Wayback Machine., Apple: About the Mac OS X 10.2.8 (G5) Update Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine. |
# Manuel Ros de Medrano

Manuel Ros de Medrano (Ourense, Galícia, 12 de setembre de 1756 - Tortosa, Baix Ebre, 23 de setembre de 1821), va ser un advocat, religiós, diputat, sacerdot i bisbe gallec.
Va estudiar filosofia i teologia al convent de San Francisco de Ourense, i Dret Civil i Canònic a Santiago. Es va traslladar a Madrid per a exercir d'advocat, però va abandonar la seva carrera professional gràcies a una oferta que li va fer el bisbe de Santander per a que fos el fiscal de la seva cúria. Fou canonge de les Catedrals d’Ourense (1802) i de Santiago (1806) i membre de la Junta de Govern de Santiago de Compostel·la durant la guerra contra Napoleó (1808). Va ser diputat per Galícia a les Corts de Cadis, triat el 28 de febrer de 1810, i jurant el seu càrrec el 24 de setembre de 1810.
El 19 de desembre de 1814 va ser nomenat Bisbe de Tortosa, i en va prendre possessió el dia 15 de març de 1815. Va morir víctima de les febres grogues que van castigar la població durant l'any 1821, contagiat pels malalts als que atenia. El va succeir Víctor-Damián Sáez Sánchez-Mayor. El febrer de 1827 les restes de Ros de Medrano van ser exhumades i traslladades a la Capella de la Mare de Déu de la Cinta de la Catedral de Tortosa.
Entre les seves obres destaquen la Historia de las rentas de la Iglesia de España desde su fundación hasta el siglo presente: parte primera (Madrid: Viuda de Ibarra, 1793); Un extracto razonado de la causa criminal formada en las Cortes contra D. Manuel de Ros, Doctoral de las Santa Apostólica y Metropolitana Iglesia de Santiago y Diputado al Congreso Nacional por Galicia (Cádiz, 1813) o les Constituciones synodales dertusenses (Tortosa, 1819).

## Referències

* 1 2 3 García León, José María «Manuel Ros y Medrano». Diccionario Biográfico Español [Consulta: 5 gener 2021].
* 1 2 3 4 5 Gil Novales, Alberto «Ros y Medrano, Manuel (1756-1821)». La Web de las Biografías [Consulta: 5 gener 2021].
* 1 2 «Manuel Ros i Medrano». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 5 gener 2021].
# Manuel Roig Abad

Manuel Roig Abad (La Vall d'Uixó, 1976) és un escriptor i professor de música valencià.
En la seua faceta docent, Roig va obtindre la titulació de professor en l'especialitat de fagot pel Conservatori Superior de Música de València l'any 1999. Des del 2005 és professor de música a la vila d'Ibi.
Va iniciar la seua carrera literària l'any 2012 amb Despatxeu a la ninyera, una narrativa breu amb la qual va guanyar el XIII Premi Josep Pascual Tirado convocat per la Diputació de Castelló i publicat l'any següent.
El gruix de la seua obra està enquadrat en la poesia. El primer poemari que publica és Memòries d'un gat verd després de guanyar la 32ena edició dels Premis 25 d'abril Vila de Benissa, l'any 2012. En l'any 2014 obté el XIX Premi de Poesia Miquel Martí i Pol per Atac de temps, i el Premi de Poesia Ciutat de València per Terra sagrada. Ambdós volums es publicaren eixe mateix any. Dos anys després obté el Premi de Poesia Vila d'Almassora per Meduses, que veurà la llum a la primavera del 2017. L'any 2018 obtenia el 43è Premi Vila de Martorell de poesia en català amb La nostra casa oberta.
Eixe mateix 2018 entra en el gènere infantil il·lustrat amb Imaginar a Peter Pan, amb dibuixos de Miguel Calatayud.

## Bibliografia publicada

* Despatxeu a la ninyera (Unaria Ediciones, 2013 - Premi de Narrativa Breu Josep Pascual Tirado)
* Memòries d'un gat verd (Viena Editorial, 2013 - Premi de Poesia 25 d'Abril Vila de Benissa)
* Atac de temps (Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2014 - Premi de Poesia Miquel Martí i Pol)
* Terra sagrada (Bromera, 2014 - Premi de Poesia Ciutat de València)
* Meduses (Onada Edicions, 2017 - Premi de Poesia Antoni Matutano Vila d'Almassora)
* Imaginar a Peter Pan (Degomagom, 2018)

## Referències

* ↑ 'El castellonenc Manuel Roig Abad guanya el 13è premi Josep Pascual Tirado'
* ↑ 'El escritor Manuel Roig logra el premio de narrativa breve 'Josep Pascual Tirado
* ↑ 'Manuel Roig y Llorenç Delgado son galardonados en los Premis Vila d'Almassora'
* ↑ 'Manuel Roig i Amparo López guanyen el 43è Premi Vila en l'estrena de la Fira de Primavera'
* ↑ '“Imaginar a Peter Pan” un viaje al país de nunca jamás creado por Miguel Calatayud y Manuel Roig Abad'
# Marc Porci Cató Salonià

Marc Porci Cató Salonià (en llatí: Marcus Porcius Cato Salonianus) va ser un cavaller romà fill de Cató el Censor i de la seva segona muller Salònia.
Va néixer cap a l'any 154 aC, cinc anys abans de la mort del seu pare i dos anys abans de la mort de son germanastre Marc Porci Cató Licinià. Va arribar a ser pretor, i va morir exercint aquesta magistratura. La data de la seva mort es desconeix. Va ser el pare de Marc Porci Cató.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 644.
# Mahendra Chaudhry

Mahendra Pal Chaudhry (Ba, 9 de febrer de 1942) és un polític de la República de Fiji. És sobretot conegut per haver estat Primer Ministre de maig 1999 a maig 2000. Va ser el primer Indo-Fijià (Fijià d'origen indià) a accedir a aquesta plaça, i hi va haver vessat per un cop d'Estat l'any 2000. És l'actual cap del Partit Laborista Fijià. És igualment Secretari general de la Unió nacional dels Grangers.
A un país a majoria cristià, on les pertinences ètnica i religiosa són importants en política, Chaudhry és de confession hindú.

## Referències

* ↑ (anglès) "Former PM Chaudhry frustrated with Fiji emergency rule", ABC Radio Australia, 8 juin 2009
# Marisa Pavan

Marisa Pavan (Càller, 19 de juny de 1932 - Gassin, 6 de desembre de 2023) va ser una actriu italiana. Tenia la doble nacionalitat francesa i italiana.
Pavan va presidir des de 2004 l'associació Units per a la recerca contra la malaltia d'Alzheimer (URMA) i va organitzar vesprades de gala cada estiu per a recaptar fons en benefici de la recerca. Alain Delon, Roger Moore, Nana Mouskouri, Eddy Mitchell, Marie Laforêt o Jean-Claude Brialy hi van participar.
La germana i el marit de Pavan també van dedicar-se professionalment a la interpretació.

## Filmografia
### Cinema

* 1952: Ho scelto l'amore de Mario Zampi: Marisa
* 1952: What Price Glory de John Ford: Nicole Bouchard
* 1954: Down Three Dark Streets d'Arnold Laven: Julie Angelino
* 1954: Drum Beat de Delmer Daves: Toby
* 1955: The Rose Tattoo de Daniel Mann: Rosa Delle Rose
* 1956: Diane de David Miller: Catherine de Médicis
* 1956: The Man in the Gray Flannel Suit de Nunnally Johnson: Maria Montagne
* 1957: The Midnight Story de Joseph Pevney: Anna Malatesta
* 1959: John Paul Jones de John Farrow: Aimée de Tellison
* 1959: Solomon and Sheba, de King Vidor: Abishag
* 1961: Le Puits aux trois vérités de François Villiers: una convidada
* 1973: L'Événement el plus important depuis que l'home a marché a la Lune de Jacques Demy: Maria Mazetti
* 1974: Antoine i Sébastien de Jean-Marie Périer: Mathilde
* 2007: Chris & Don. A love story, documental de Tina Mascara i Guido Santi: Ella mateixa

### Televisió

* 1960: Shangri-La
* 1967: The Diary of Anne Frank
* 1970: Cutter's Trail: Angelita Avila
* 1976: Arthur Hailey's the Moneychangers: Celia Vandervoort
* 1977: The Trial of Lee Harvey Oswald: Evita Alesio
* 1987: Johnny Monroe: la mare de Ben
* 1982: Stelli emigranti, documental de Francesco Bortolini i Claudio Masenza: Ella mateixa
* 1999: Jean-Pierre Aumont, charme et fou-rires, documental de Patty Villiers: Ella mateixa

## Teatre

* 1962: Rien pour rien de Charles Maitre, posada en escena Raymond Gérôme, Teatre de l'Athénée
* 1972: Nous irons à Valparaiso de Marcel Achard, posada en escena Jacques-Henri Duval, Teatre des Célestins, Herbert-Karsenty

## Premis i nominacions
### Premis

* 1956: Globus d'Or a la millor actriu secundària per The Rose Tattoo

### Nominacions

* 1956: Oscar a la millor actriu secundària per The Rose Tattoo
* 1957: BAFTA a la millor actriu estrangera per The Rose Tattoo

## Referències

* ↑ Barnes, Mike. «Marisa Pavan, Oscar-Nominated Actress in ‘The Rose Tattoo,’ Dies at 91» (en anglès americà), 06-12-2023. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «biografia de Marisa Pavan». The New York Times.
* ↑ «Marisa Pavan» (en castellà). SensaCine. [Consulta: 19 abril 2021].
* ↑ «filmografia de Marisa Pavan». The New York Times.
* 1 2 «biografia de Marisa Pavan» (en anglès).
* ↑ «Marisa Pavan, premis». The New York Times.
# Maria Teresa d'Àustria-Toscana (reina de Sardenya)

Maria Teresa d'Àustria, reina de Sardenya (Viena 1801 - Torí 1855). Arxiduquessa d'Àustria i princesa d'Hongria, Bohèmia i Toscana amb el tractament doble d'altesa reial i imperial inherent als membre de la Casa dels Habsburg.
Nascuda a Viena el dia 21 de març de l'any 1801 essent filla del gran duc Ferran III de Toscana i de la princesa Lluïsa de Borbó-Dues Sicílies. Maria Teresa era neta per via paterna de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya i per via materna del rei Ferran I de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria.
El dia 30 de setembre de l'any 1817 contragué matrimoni a Florència amb el príncep Carles Albert de Savoia-Carignano que esdevindria l'any 1831 rei Carles Albert I de Sardenya. Carles Albert pertanyia a la branca dels Savoia-Carignano de la Família reial de Sardenya i heretà el tron sard l'any 1831 a causa de l'extinció de la branca primogènita de la Casa Reial.
Carles Albert era fill del príncep Carles Manuel de Savoia-Carignano i de la princesa Maria Cristina de Saxònia. La parella s'instal·là a Torí i tingué tres fills:
* SM el rei Víctor Manuel II d'Itàlia, nascut a Torí el 1820 i mort a Roma el 1878. En primeres núpcies es casà amb l'arxiduquessa Adelaida d'Àustria i en segones núpcies amb Rosa Teresa Vercellana, creada comtessa di Mirafiori e Fontanafredda.
* SAR el príncep Ferran de Savoia-Gènova, duc de Gènova, nat a Florència el 1822 i mort a Torí el 1855. Es casà amb la princesa Elisabet de Saxònia.
* SAR la princesa Maria Cristina de Savoia, nada el 1826 a Torí i morta el 1827 a la capital piemontesa.
Després del fracàs de la Revolució de l'any 1848, el rei Carles Albert I de Sardenya abdicà en favor del seu fill primogènit i emprèn el camí de l'exili. El rei moriria el 1849 a la ciutat portuguesa de Porto. Després de romandre viuda, Maria Teresa s'instal·là a la Toscana.
Malgrat que mai s'ha obert oficialment un procés de canonització de l'arxiduquessa, per molts catòlics del nord d'Itàlia, Maria Teresa fou considerada una santa.
# Makinavaja (sèrie de televisió)

Makinavaja va ser una sèrie de televisió dirigida per Carlos Suárez la primera temporada i José Luis Cuerda la segona temporada, i emesa per La 2 de Televisió Espanyola entre els anys 1995 i 1997. Es tracta de l'adaptació per a televisió del còmic Makinavaja, d'Ivà. Va comptar amb un total de 39 capítols repartits en dues temporades.
La presentació de la sèrie va comptar amb la presència de la llavors Ministra de Cultura d'Espanya, Carmen Alborch, que va qualificar-la de «magnífica». En un principi es va pensar en comptar amb l'actor Andrés Pajares perquè interpretés Makinavaja, a causa del gran èxit de les dues pel·lícules estrenades en cinema, però en aquell moment es trobava rodant la sèrie ¡Ay, Señor, Señor! i no va poder acceptar el paper.

## Argument

Makinavaja és un quinqui supervivent que ha de guanyar-se les garrofes per mitjà de petits furts i nombrosos tripijocs en el difícil ambient del barri xino de Barcelona. En les seues trifulgues l'acompanya una banda formada per Popeye, Moromielda i el Agüelo. Tot i la picaresca que envolta el seu quefer diari, Makinavaja és un personatge entranyable i estimat per tots els veïns del barri.

## Referències

* ↑ López, Victoriano «La ministra de Cultura apoya la adaptación televisiva de 'Makinavaja'» (en castellà). El País [Madrid], 13-01-1995. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Albert, Antonio «Makinavaja» (en castellà). El País [Madrid], 16-01-1995. ISSN: 1134-6582.
# Martín Gastón Demichelis

Martín Gastón Demichelis (nascut a Justiniano Posse, Argentina, el 20 de desembre del 1980), és un exfutbolista professional argentí que jugava com a defensa central o mig-defensiu. Demichelis va jugar per la selecció de l'Argentina. Actualment és entrenador.

## Trajectòria esportiva

El juliol de 2013, després de la seva bona trajectòria al Màlaga CF, signà per l'Atlètic de Madrid, on hi arribà lliure. Sense haver arribat a debutar amb el seu nou equip, el 28 d'agost de 2013 va fitxar pel Manchester City anglès, en una excel·lent operació econòmica que reportà a l'Atlético de Madrid uns 5 milions d'euros de benefici per un jugador que havia fitxat gratis un mes abans. El tècnic xilè del City Manuel Pellegrini, demanà expressament el seu fitxatge en conèixer les seves qualitats, (ja que van compartir vestidor les dues últimes temporades al Màlaga CF) i el volia per reforçar la defensa dels 'citizens' després de la lesió del capità, Vincent Kompany.
El juny de 2014 fou un dels 23 seleccionats per Alejandro Sabella per representar l'Argentina a la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

## Referències

* ↑ «Demichelis: "Vengo a dejarme todo"» (en castellà). Marca, 12-07-2013. [Consulta: 13 juliol 2013].
* ↑ «Demichelis se marcha al City» (en castellà). Diari Marca, 28-08-2013. [Consulta: 28 agost 2013].
* ↑ «Jugadors de l'Argentina per la Copa del Món de Futbol de 2014». Web de la FIFA. Arxivat de l'original el 2014-06-06. [Consulta: 6 juny 2014].

## Enllaços externs

* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
Demichelis amb la selecció argentina - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Argentina – Copa del Món de Futbol 2010
1 Pozo •
2 Demichelis •
3 C. Rodríguez •
4 Burdisso •
5 Bolatti •
6 Heinze •
7 Di María •
8 Verón •
9 Higuaín •
10 Messi •
11 Tévez •
12 Garcé •
13 Samuel •
14 Mascherano •
15 Otamendi •
16 Agüero •
17 Jonás •
18 Palermo •
19 D. Milito •
20 M. Rodríguez •
21 Andújar •
22 Romero •
23 Pastore •
Seleccionador: Maradona
Selecció de futbol de l'Argentina – Copa del Món de Futbol 2014
1 Romero •
2 Garay •
3 Campagnaro •
4 Zabaleta •
5 Gago •
6 Biglia •
7 Di María •
8 Pérez •
9 Higuaín •
10 Messi  •
11 Rodríguez •
12 Orión •
13 A. Fernández •
14 Mascherano •
15 Demichelis •
16 Rojo •
17 F. Fernández •
18 Palacio •
19 Álvarez •
20 Agüero •
21 Andújar •
22 Lavezzi •
23 Basanta •
Seleccionador: Sabella :
# Malden

«Malden» té aquests significats:
* Malden (Illinois)
* Malden (Massachusetts)
* Malden (Missouri)
* Malden (Nova York)
* Malden (Països Baixos)
* Malden (Washington)
* Karl Malden (1912, Chicago - 2009, Los Angeles), actor i director estatunidenc.
Viccionari
# Malderen

Malderen és un antic municipi de Bèlgica a la província de Brabant Flamenc, regat pel Kleine Molenbeek i Grote Molenbeek. L'1 de gener de 1977 va fusionar amb Steenhuffel i Londerzeel. Té una superfície de 800 hectàrees.
El primer esment escrit «Malre» data del 1125, derivat d'una vella paraula neerlandesa que tant significaria frontera, com tribunal a cel obert. La parròquia es trobava de fet, a la frontera entre el comtat de Flandes i el ducat de Brabant. Al segle xi va cedir el barri d'Opdorp a Flandes. Es trobava a la carretera d'Asse a Anvers, una ruta comercial important a l'edat mitjana. Té una estació de la línia 53 del ferrocarril Gant-Mechelen i al sender per a vianants lents Molenbeekroute.

## Llocs d'interés

* Molí d'aigua Herbodin al riu Grote Molenbeek a la frontera amb Londerzeel
* Rectoria
* Església de Sant Amand
* Diverses masies tradicionals
* El parc del castell Groenhof

## Referències

* ↑ Sleeckx, Jan Lambrecht Domien. Beschryving der Provincie Braband, etc (en neerlandès). Gent: I.S. Van Doosselaere, 1861, p. 118.
* ↑ «Geschiedenis» (en neerlandès). ajuntament de Londerzeel. Arxivat de l'original el 2023-09-23. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Molenbeekroute» (en neerlandès). Vlaanderen Fietsland, s.d. Arxivat de l'original el 2017-11-14. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Malderen» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2017. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Herbodinnemolen» (en neerlandès). Molenecho's.
# Marúbo

El marúbo és una llengua pano parlada al Brasil pròxim a la frontera entre el Brasil i el Perú pels marubos. Segons estimacions de 2012, hi havia 1.250 parlants, el 15 % monolingües, distribuïts entre els rius Javari, Curuçá i Ipixuna i a les ciutats d'Atalaia do Norte i Cruzeiro do Sul.

## Referències

* ↑ Glottolog, 2019.
* ↑ Ethnologue, 2019.

## Bibliografia

* «Marúbo». Glottolog, 2019.
* «Marúbo». Ethnologue, 2019.
* CESARINO, P. N. Oniska: A poética da morte e do mundo entre os Marubo da Amazônia ocidental. 2008. 469f. Tese (Doutorado em Linguística), Universidade Federal do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, 2008.
* COSTA, R. G. R. Aspectos da Fonologia Marubo (Pano): Uma visão não-linear. 2000. Tese (Doutorado em Linguística), Universidade Federal do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, 2000.
* COSTA, R. G. R. Padrões rítmicos e marcação de caso em Marubo (Páno). 1992. Dissertação (Mestrado em Linguística), Universidade Federal do Rio de Janeiro, Rio de Janeiro, 1992.
* CABRAL, A. S. A. C.; OLIVEIRA, S. C. S. Dados de pesquisa de campo. 2009. mimeo.
* MNTB. Dados de campo. s/d. Acervo de Loos.
* (anglès) de Aguiar, Maria S., The Brazilian Panoan Languages, in Language Endangerment and Endangered Languages, Leo Wetzels (Éd.), Indigenous Languages of Latin America 5, Leyde, CNWS Publications, 2007 ISBN 978-90-5789-154-0
# Melieus

Els melieus (en grec antic Μαλιεύς) eren els habitants del districte de Mèlida a Tessàlia, però encara que n'eren tributaris, eren els antics hel·lens, els primers pobladors. Eren un poble de llengua indoeuropea emparentats amb els grecs. Van formar part des dels seus inicis de l'Amfictionia, que reunia diversos pobles grecs per debatre temes en comú i amb finalitats religioses.
Es considera que eren doris i es troben sempre relacionats amb els antics estats dòrics. Hèracles, que era dori, estava estretament relacionat amb Ceix, rei de Traquis, i el Mont Eta va ser el lloc de la mort de l'heroi.
A començaments del segle v aC un pastor melieu va guiar els perses pel pas de les Termòpiles. En guerra contra els otees, el 429 aC van demanar l'ajut d'Esparta i els espartans van fundar llavors la ciutat d'Heraclea Traquínia vora el lloc de Traquis que era la capital segons diu Tucídides. Mèlida va romandre sota hegemonia d'Esparta fins que es va revoltar durant la guerra de Corint; els espartans van reprimir la revolta i van cedir Heraclea Traquínia i les terres al sud de l'Esperqueu als oetes. La nova capital del melieus va ser Làmia.
Mèlida era membre de la Lliga de Corint i des del 235 aC de la Lliga Etòlia. El 189 aC van ser incorporats al districte de Ftiotis i des d'aquell moment van ser considerats tessalis.

## Referències

* ↑ Heròdot, 2012, p. 52.
* ↑ Smith, William (ed.). «Malis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 desembre 2020].

## Bibliografia

* Heròdot. Història. Llibre IX. Fundació Bernat Metge, 2012. ISBN 9788498592139.