OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laboratori Echevarne

Laboratori Echevarne és una companyia d'anàlisis clíniques fundada el 1958 a Barcelona per Fernando Echevarne Florence, que va arribar des de Navarra i va començar a realitzar visites mèdiques a domicili. El 2005 va realitzar 17 milions de proves analítiques des de 44 centres a Espanya. El 2015 el grup Echevarne facturaba 100 milions d'euros havent diversificat des del 2010 la seva activitat cap a l'assistència sanitària amb la compra del centre mèdic «La Maestranza» de Madrid, la societat de prevenció «Mas» i la «Clínica Sagrada Família» de Barcelona. Disposa de centres d'extracció a tot Espanya i els seus ingressos provenen en un 95% de la sanitat privada. El 2016 va anunciar la construcció d'una nova seu social a Volpelleres, Sant Cugat del Vallès, on traslladaran els laboratoris i les oficines, amb una inversió de 10 milions d'euros.

## Referències

* 1 2 3 4 Salvador, Rosa «Nous reptes per a Echevarne». La Vanguardia, 05-05-2016 [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ Fontgivell, Cristina. «Laboratorio Dr. Echevarne prepara compras en España» (en castellà). Expansion, 12-07-2008. [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ «Laboratorio Echevarne prevé facturar 50 millones de euros» (en castellà). La Vanguardia, 26-11-2006. [Consulta: 10 abril 2017].
* ↑ Agustina, Lalo. «Echevarne despega en Latinoamérica» (en castellà). La Vanguardia, 22-06-2001. [Consulta: 10 abril 2017].
# Royal Racing Club de Bruxelles

El Royal Racing Club de Bruxelles fou un club de futbol belga de la ciutat de Brussel·les.

## Història
### R.R.C. de Bruxelles (1894-1963)

El club va néixer el 1891 com a club d'atletisme i el 1994 com a club de futbol amb el nom Racing Football Club. Ingressà a la federació el 1895 com a Racing Club de Bruxelles amb número de matrícula 6. Fou sis cops campió de lliga abans de la Primera Guerra Mundial. A partir de 1921 s'anomenà Royal Racing Club de Bruxelles.
El 1963 entrà en dificultats econòmiques, i decidí fusionar-se amb White Star Woluwé A.C. esdevenint Royal Racing White. Mantingué el número de matrícula del White Star, el 47, mentre que el número 6 fou adoptat pel K. Sport Sint-Genesius-Rode.

### K. Sport Sint-Genesius-Rode (1927-1963)

El 1927 es fundà el FC La Rhodienne, jugant en categories inferiors. El 21 de juny de 1963, el Racing Club canvià el nom a Royal FC La Rhodienne, mantenint el número de matricula 6. L'endemà, el K. Sport Sint-Genesius-Rode (matricula 1274) canvià el seu nom a Royal Racing Club de Bruxelles. El 23 de juny, el Royal FC La Rhodienne canvià el nom a K. Sport St-Genesius-Rode.

### K.F.C. Rhodienne-Verrewinkel/Rhodienne-De Hoek (1963-present)

El 1996, el K.V.C. Verrewinkel (fundat el 1928) es fusionà amb K. Sport St-Genesius-Rode, adoptant el nom K.F.C. Rhodienne-Verrewinkel. Adoptà el nom Koninklijke Football Club Rhodienne-De Hoek el 2010.

## Palmarès

* Lliga belga de futbol:
** 1896-97, 1899-1900, 1900-01, 1901-02, 1902-03, 1907-08
* Segona divisió belga de futbol:
** 1925-26, 1941-42
* Copa belga de futbol:
** 1911-12

## Referències

* 1 2 3 4 «Le Racing». rwdm.be. Arxivat de l'original el 2006-05-06. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Lliga belga». rsssf. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 3 4 «Historia». kfcrdh.be. Arxivat de l'original el 2018-06-25. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Essex (desambiguació)

«Essex» té aquests significats:
* Toponímia:
** Essex, comtat de l'est d'Anglaterra
** Essex (Connecticut)
** Essex (Illinois)
** Essex (Iowa)
** Essex (Maryland)
** Essex (Massachusetts)
** Essex (Missouri)
** Essex (Vermont)
** Essex Fells, població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
** Regne d'Essex, regne establert pels saxons orientals a Britànnia al segle VI
* Miscel·lània:
** Motor Essex V6 de Ford, motor fabricat per Ford a la planta de Windsor, Canadà des del 1982
** Essex (balener) vaixell balener del segle xix de Nantucket, Massachusetts
# Aleksei Txírikov

Aleksei Ilitx Txírikov (en rus, Алексе́й Ильи́ч Чи́риков) (1703 – Moscou, novembre de 1748) va ser un navegant i capità de l'Armada russa que cartografià alguna de les illes Aleutianes i que fou el segon de Vitus Bering durant la coneguda com a Gran Expedició del Nord-est a Kamtxatka i l'oceà Pacífic.

## Biografia

El 1721 Txírikov es graduà a l'Acadèmia Naval de Sant Petersburg. Entre 1725 i 1730 i entre 1733 i 1743, fou el segon de Vitus Bering durant la primera i la segona expedició a Kamtxatka. El 15 de juliol de 1741 Txírikov, al comandament del vaixell Sviatoi Pavel fou el primer europeu a arribar a la costa nord-oest d'Amèrica del Nord, i a partir de llavors va descobrir part de les illes Aleutianes. El 1742 Txírikov dirigí una partida de búsqueda del Sviatoi Piotr, el vaixell de Bering.
Durant aquest viatge va especificar la localització de l'illa Attu. Txírikov va prendre part en la creació del mapa final dels descobriments russos a l'oceà Pacífic (1746).
Alguns caps (a l'illa Kyushu, a l'illa Attu, a la badia Anadyr i a la badia Tauyskaya), així com una muntanya submarina del Pacífic i una illa de les Aleutianes duen el seu nom.

## Vegeu també

* Gran Expedició del Nord-est
* Vitus Bering

## Referències

* Aleksei Txirikov a britannica.com
# John Metcalfe

John Metcalfe és el nom dels següents personatges:
* John Metcalfe (músic), compositor i violinista anglès
* John Metcalfe (motociclista), pilot de trial anglès
# Acte

«Acte» té aquests significats:
* Clàudia Acte, amant de l'emperador Neró d'origen esclau comprada a l'Àsia Menor i alliberada
* Acte administratiu, declaració per part d'una administració pública d'una voluntat potestativa diferent de la voluntat reglamentària
* Acte de bondat altruista, acció altruista fet per una o més persones que desitgen ajudar o fer feliç un individu
* Acte de cort (acta curiae), accions i/o pactes acordats durant una Cort tinguda en els estats de la Corona d'Aragó
* Acte jurídic, fet en el que intervé la voluntat humana i que produeix efectes jurídics
* Acte fallit, comportament anòmal del subjecte que deixa entreveure motivacions de l'inconscient que una conducta sense error no deixaria fer evidents
* Acte de fe, cerimònies multitudinàries que realitzava la Inquisició
* Acte de parla, unitat funcional de comunicació, és a dir, quan el parlant intervé parlant
* Acte propi, principi general del dret que manté la inadmissibilitat d'actuar contra els propis actes
* Acte sexual o relació sexual, conjunt de comportaments de naturalesa sexual entre dos o més éssers de distint sexe
* Acte (teatre), part d'una obra de teatre, d'òpera o d'opereta
* Apol·lònia d'Acte, ciutat de la península d'Acte a la Calcídia
Viccionari
# Iastes

Els iastes (en llatí: iastae, en grec antic Ἰᾶσται) eren una tribu dels escites esmentada per Claudi Ptolemeu. Diu que vivien a la rodalia del riu Iastos, que es va identificar amb el Kizil-Deria, un riu que ja no existeix perquè va quedar sec i cobert per les arenes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Iastae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 agost 2021].
# Kerolox

Kerolox (de kerosene i LOX) és el nom comú que es dona a una combinació de combustible i oxidant utilitzada per propulsar coets. El combustible és RP-1, un derivat del petroli semblant al querosè, mentre que l'oxidant és oxigen líquid. Coets com l'Atlas, el Delta II, el Titan I, el Saturn IB i el Saturn V utilitzaven kerolox en els seus llançaments. La seva eficiència i seguretat, juntament amb un cost relativament baix, fan que els coets russos Soiuz i Angarà i els coets estatunidencs Falcon, de SpaceX, el continuïn utilitzant avui en dia. Rússia és el líder mundial en tecnologia kerolox, amb motors com l'RD-180.

## Referències

* ↑ Foust, J. «The case for kerolox» (en anglès). The Space Review, 14 octubre 2013. [Consulta: 23 maig 2020].
# Sandra Moneo Díez

María Sandra Moneo Díez, coneguda com a Sandra Moneo (Miranda de Ebro, província de Burgos, 14 de juliol de 1969), és una política espanyola. És llicenciada en Dret i està casada. Ha estat diputada per Burgos a les legislatures VI, VII, VIII, IX, X, XI i XII pel Partit Popular.

## Vegeu també

* Congrés dels Diputats d'Espanya

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Congrés dels Diputats Arxivat 2007-10-01 a Wayback Machine.
# Alfonsina Strada

Alfonsina Strada (Castelfranco Emilia, 16 de març de 1891 - Milà, 13 de setembre de 1959) va ser una ciclista italiana, la primera dona que va competir en carreres d'homes com la Volta a Llombardia 1917, 1918 o el Giro d'Itàlia de 1924. És una de les pioneres de la participació femenina a l'esport.

## Referències

* ↑ Clemitson, Suze «Celebrating Alfonsina Strada, the woman who cycled the Giro d'Italia» (en anglès). The Guardian, 12-05-2014. ISSN: 0261-3077.
# Leo Smit

Leo Smit (Amsterdam, 14 de maig de 1900 - Sobibor, 30 d'abril de 1943) va ser un compositor i pianista jueuneerlandès que va morir durant la Segona Guerra Mundial en ser assassinat pels nazis.
Va començar els seus estudis musicals molt jove i va fer la seva primera composició a l'edat de 17 anys. La seva obra neoclàssica està influenciada per la de Claude Debussy, Maurice Ravel i Albert Roussel, així com pel jazz. Va compondre principalment obres per a orquestra i música de cambra. Entre els seus alumnes si comptaven el seu compatriota Dick Kattenburg.

## Treballs

* Quintet per a flauta, viola, violoncel i arpa (1928).
* Simfonia en do major per a orquestra (1934-1936).
* Concert per a piano i instruments de vent (1937).
* Trio per a clarinet, viola i piano (1938).
* Concert per a instruments de viola i corda (1940).
* Diversió per a piano de 4 mans (1940).
* Sonata per a flauta i piano (1943).

## Referències

* ↑ https://leosmitfoundation.org/#.UWrwcsr7CvY Jordi. [Consulta: 14 abril 2013)
* ↑ Leo Smit. Arxivat el 24 d'octubre de 2013 a la Wayback Machine. Institut Jueu de Música. [Consulta: 14 abril 2013)
# Iassenevi

Iassenevi (en rus: Ясеневый) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 274 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Keros

* Per a altres significats, vegeu «Keros (desambiguació)».
Keros (grec: Κέρος) és una illa grega deshabitada del grup de les Cíclades. Té una superfície de 15 km² i el punt més alt fa 432 metres sobre el nivell de la mar. Administrativament, forma part del municipi de Naxos, juntament amb la resta de Cíclades menors.
Keros és coneguda per les troballes que s'hi han fet de la civilització ciclàdica, que va desenvolupar-se al voltant del 2500 aC. En època clàssica era anomenada Cerea (grec antic: Κέρεια, Kéreia), i degué tenir una població, a jutjar per les referències epigràfiques i les troballes arqueològiques, però no n'hi ha gaires referències en els textos literaris.

## Dipòsit de Keros

El «Dipòsit» o «Tresor de Keros» és un gran dipòsit de figuretes ciclàdiques que fou trobat a l'illa de Keros.
En el període 2006-2008, el Cambridge Keros Project, codirigit per Colin Renfrew, va dur a terme excavacions a Kavos, a la costa oest de l'illa. Aquesta zona general es considera com la font de l'anomenat «Keros Hoard» de fragments de figuretes ciclàdiques. El material excavat a 2006-2008 inclou figuretes ciclàdiques, recipients i altres objectes fets de marbre, tots trencats abans de ser dipositats i segurament trencats en altres indrets i portats a Kavos per al seu dipòsit. La manca de fragments que encaixin entre si mostra que només una part del material trencat va ser objecte de dipòsit aquí, i els estudis en curs mostren que els fragments dipositats provenen de diversos indrets.

### Daskalio

En el període 2007–2008, el mateix projecte arqueològic va identificar i excavar un assentament significatiu del període ciclàdic a l'illa de Daskalio, al costat de Keros. Es va excavar una àrea extensa, que va revelar un edifici rellevant de setze metres de llarg per quatre metres d'ample — el més gran d'aquest període a les Cíclades — dins del qual es va descobrir el «dipòsit de Daskalio», que comprèn un cisell, una aixa i una destral de coure o bronze, amb forat per al mànec. Addicionalment a l'excavació, la supervisió de l'illot va mostrar que la major part de la seva superfície — un total de 7.000 metres quadrats — va estar ocupada durant durant el Bronze Antic, cosa que fa que sigui l'enclavament més gran de les Cíclades. A partir d'aquí s'han dut a terme estudis de geomorfologia, geologia, petrologia, petrologia ceràmica, metal·lúrgia i aspectes mediambientals (restes botàniques i de fauna, fitòlits).

## Referències

* ↑ «Keros», Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Graft, Dieter. Naxos & petites Cyclades Náxos, Donoússa, Iráklia, Koufonísi, Schinoússa : 36 randonnées, les plus belles sur 5 îles grecques. Munic: Graft, 2018, p. 122-123. ISBN 9783981925029.
* ↑ «Keraia 2». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* 1 2 «The Cambridge Keros Project». [Consulta: 22 gener 2020].
* 1 2 «The Keros Hoard: Some Further Discussion». [Consulta: 15 novembre 2021].
# Santa Maria de Barbens

Santa Maria de Barbens és l'església parroquial de la vila de Barbens al Pla d'Urgell. És un monument protegit com a bé cultural d'interès local.

## Arquitectura

Església de tres naus amb coberta a doble vessant. La nau central queda separada de les laterals per arcs de mig punt suportades per pilastres; té tres trams i sis columnes adossades a les pilastres amb capitells decorats. A les naus laterals hi ha tres capelles corregudes. Les naus estan cobertes amb volta de creueria excepte un tram als peus de l'església que té volta de canó. El cor també és als peus. La façana principal té una porta d'arc de mig punt feta amb dovelles de grans dimensions; per s'obre hi ha una fornícula amb la imatge de la Mare de Déu i per sobre hi ha un petit rosetó. A la part superior de la façana, en el costat dret, s'aixeca el campanar que és de planta quadrangular, amb una finestra d'arc de mig punt a cada cara per encabir les campanes, i està rematada per una balustrada. La base de l'església són de finals del romànic mentre que la resta dels murs són d'una reforma que es va dur a terme l'any 1686.

## Història

Aquesta església en principi pertanyia a la casa de la Comanda, de la que n'era un capelleta particular. Més tard va ser ampliada i concorreguda per tots el veïns del poble. EL 1600 el comanador de l'Orde de l'Hospital va realitzar una visita a la casa-castell de Barbens (d'aquesta visita resta document de la comanda). Miquel de Correlles informa sobre l'antiga església: era coberta ab bòveda de pedra i guix y aprés taulada (...) En dita església y ha un portal gran ab sas portas bonas y fortas per lo qual si entra y sobre dit portal y ha un campanar de pedra ab tres campanes (...) y ha l'altar major dedicat a nostra Senyora, la capella de Sant Joan i Sant Bonaventura amb un retaule de relleu dorat nou". L'any 1989 es va restaurar la teulada a causa d'una esquerda detectada en la part més moderna del temple.

## Referències

* 1 2 «Santa Maria de Barbens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].
# Euskal Sozialistak Elkartzeko Indarra

Euskal Sozialistak Elkartzeko Indarra (ESEI, Força per a la Unitat dels Socialistes Bascs) va ser un partit polític basc nascut en 1976, d'orientació nacionalista basca d'esquerres format en 1977, molt vinculat al món universitari. Formulava una anàlisi marxista de la situació d'Euskal Herria i era partidària d'una àmplia autonomia dintre d'Espanya per al País Basc i Navarra i de l'abandó de la lluita armada. Després de ser un dels signants del denominat "Compromís autonòmic" el maig de 1977 (amb PNB, PSE-PSOE, ANV, PCE i DCV, on s'acordava que fossin els parlamentaris bascos i navarresos sortits de les eleccions els qui redactessin el futur estatut d'autonomia), a les primeres eleccions generals de la democràcia (1977) va participar en la candidatura del Front Autonòmic per al Senat i va obtenir un senador, el seu principal dirigent, Gregorio Monreal, però no va presentar llistes per al Congrés dels Diputats.
A les eleccions municipals de 1979 va formar coalició amb Euskadiko Ezkerra. A les eleccions al Parlament Basc de 1980 va presentar la seva pròpia llista, que va recollir tan sols 6.305 vots. Com a conseqüència, el partit es va dissoldre el 30 d'octubre de 1981.

## Enllaços externs

* (castellà) Una aproximación al socialismo abertzale (II), de Iñigo Imaz, a Euskonews&Media.
# Leo Proost

Leo Proost, (Oud-Turnhout, 1 de novembre de 1933 – 24 de maig de 2016) fou un ciclista belga, que va ser professional del 1957 fins al 1973. Es va especialitzar en la pista on destaquen els tres Campionats del món de Mig fons.

## Palmarès

* 1956
** Campió de Bèlgica de Madison amateur
* 1963
** Campió del món de mig fons
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Rik Van Steenbergen i Palle Lykke)
** Campió de Bèlgica de mig fons
* 1964
** Campió de Bèlgica de mig fons
* 1965
** Campió d'Europa de mig fons
** Campió de Bèlgica de mig fons
* 1966
** Campió d'Europa de mig fons
** Campió de Bèlgica de mig fons
* 1967
** Campió del món de mig fons
** Campió de Bèlgica de mig fons
** Campió de Bèlgica de derny
* 1968
** Campió del món de mig fons
** Campió de Bèlgica de mig fons

## Referències

* ↑ Ex-wereldkampioen baanwielrennen Leo Proost overleden (neerlandès)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Jouko Lindstedt

Jouko Lindstedt (Hélsinki, 15 de juliol de 1955) és un lingüista i informàtic finlandès, professor a l'Institut sobre Eslavística i Baltologia de la Universitat de Helsinki (Finlàndia).
Ha treballat sobre la semàntica de la llengua búlgara i també s'ha ocupat de la llengua auxiliar internacional esperanto. És membre de l'Akademio de Esperanto i és conegut per haver proposat una estimació (aproximada) del nombre de parlants d'esperanto al món el 1996.
Segons Lindstedt:
* 1 000 persones la tenen com a llengua materna
* 10 000 persones la parlen fluidament
* 100 000 persones són capaces de fer-la servir per a la comunicació d'una manera eficaç
* 1 000 000 persones coneixen algun dels seus elements
* 10.000.000 persones, l'han estudiat alguna vegada (aquesta va ser una proposta d'Edmund Grimley Evans)
També és autor d'un diccionari de termes quotidians, Hejma vortaro, i coautor del Manifest de Raŭmo.
L'any 2000 la revista La Ondo de Esperanto el va escollir Esperantista de l'Any, juntament amb Hans Bakker i Mauro La Torre.

## Obres

* Finnish contributions to the 14th International Congress of Slavists: Ohrid, September 10-16, 2008. Helsinki: Institute for Russia and Eastern Europe, 2008, 257 p. (Studia Slavica Finlandensia; 25).
* Finnish Contributions to the 13th International Congress of Slavists, Ljubljana, August 15–21, 2003. Venäjän ja Itä-Euroopan instituutti, 2003, 277 p. (Studia Slavica Finlandensia; 20)
* Hejma vortaro: Vortareto de hejmaĵoj en Esperanto. Rotterdam: Universala Esperanto-Asocio, 1999, 62 p.
* Studia Slavica Finlandensia in Congressu XII Slavistarum Internationali Cracoviae Anno MCMXCVIII Oblata. Tomus XV. Venäjän ja Itä-Euroopan instituutti, 1998, 168 p. (Studia Slavica Finlandensia; 15)
* On the semantics of tense and aspect in Bulgarian. Helsingin Yliopisto, 1985, 320 p. (Slavica Helsingiensia; 4)

## Referències

* ↑ Halina Gorecka i Alexander Korzhenkov. Nia diligenta kolegaro, Associació Lituana d'Esperanto, 2018, 320 p. (ISBN 609-95087-6-7).
* ↑ «Jouko Lindstedt - Research database Tuhat - University of Helsinki», 10-06-2016. Arxivat de l'original el 2016-06-10. [Consulta: 30 juliol 2024].
* 1 2 «Esperantist and linguist - 375 Humanists» (en anglès). [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «La nombro de esperantistoj», 24-09-2006. Arxivat de l'original el 2006-09-24. [Consulta: 30 juliol 2024].
* ↑ «La Manifesto de Raŭmo: historia enkonduko — kaj elkonduko» (en esperanto). [Consulta: 10 març 2016].

## Enllaços externs

* Obres de i sobre Jouko Lindstedt Arxivat 2016-03-10 a Wayback Machine. a la Col·lecció sobre Llengües Planificades de la Biblioteca Nacional d'Àustria Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine.
# Hidrogeologia

La hidrogeologia és una branca de les ciències geològiques (dins de la Geodinàmica Externa), que estudia les aigües subterrànies en el relacionat amb la seua circulació, els seus condicionaments geològics i la seua captació, així la seua definició diu «La hidrogeologia és la ciència que estudia l'origen i la formació de les aigües subterrànies, les formes de jaciment, la seua difusió, moviment, règim i reserves, la seua interacció amb els sòls i roques, el seu estat (líquid, sòlid i gasós) i propietats (físiques, químiques, bacteriològiques i radioactives); així com les condicions que determinen les mesures del seu aprofitament, regulació i evacuació»
Actualment els estudis hidrogeològics són d'especial interès, no sol per a la provisió d'aigua a la població, sinó també per a entendre el cicle vital de certs elements químics, com així també per a avaluar el cicle de les substàncies contaminants, la seua mobilitat, dispersió i la manera que afecten el medi ambient, pel que aquesta especialitat s'ha convertit en una ciència bàsica per a l'avaluació de sistemes ambientals complexos.
L'abordatge de les qüestions hidrogeològiques abasta: l'avaluació de les condicions climàtiques d'una regió, el seu règim pluviomètric, la composició química de l'aigua, les característiques de les roques com permeabilitat, porositat, fissuració, la seua composició química, els trets geològics i geotectònics, és així que la investigació hidrogeològica implica, entre d'altres, tres temàtiques principals:
* L'estudi de les relacions entre la geologia i les aigües subterrànies.
* L'estudi dels processos que regeixen els moviments de les aigües subterrànies en l'interior de les roques i dels sediments.
* L'estudi de la química de les aigües subterrànies (hidroquimica i hidrogeoquimica).

## La hidrosfera

L'home en el seu intent de sistematitzar l'estudi del planeta terra i entendre com s'arma l'arquitectura del globus terraqüi ha definit diverses zones o dominis, entre ells el denominat geosfera que involucra el mantell terrestre amb els seus continents, l'atmosfera que comprèn l'espai de contenció dels gasos i les seues divisions, la biosfera que comprèn l'espai ocupat per la massa viva i, finalment, la hidrosfera que és la qual involucra a totes les formes de yacencia de l'aigua en el globus.
La hidrosfera i l'atmosfera constitueixen els ambients principals sobre els quals se sustenta la vida. La geosfera fa de suport sòlid, de substrat, sobre el qual es desenvolupa una sèrie de fenòmens que condicionen l'existència de la vida en el planeta Terra.
La hidrosfera inclou els oceans, mars, rius, aigua subterrània, el gel i la neu, és així que la hidrogeologia comprèn l'estudi d'una porció d'aquest extens món aquàtic.

## Referències

* ↑ (Mijailov, L. 1985. Hidrogeologia. Editorial Mir. Moscou, Rússia. 285 p)

## Enllaços externs

* Estudi dels Recursos Hídrics de l'Altiplà xilè Arxivat 2009-08-12 a Wayback Machine. (castellà)
* Associació Internacional d'Hidrogeòlegs - Grup espanyol (castellà)
# Cascades Adamsons

Les cascades Adamsons són unes cascades de 50 metres d'altura que es troben a prop de la Reserva Estatal de les Coves d'Hastings, a Tasmània (Austràlia).
Per accedir a les cascades Adamsons, els excursionistes han de passar per les fonts termals de les coves d'Hastings i, a continuació, girar cap a la dreta fins a Chestermans Road. S'ha d'agafar la següent sortida a l'esquerra per arribar al camí. El Servei de Parcs i Vida Salvatge de Tasmània ha fet recentment una neteja del camí, de manera que el camí és bastant directe i permet arribar a les cascades en 2 hores. El camí surt a la base de la caiguda d'aigua principal, però també hi ha moltes cascades més petites aigües avall.
A la zona també es troben les cascades Creekton, a menys de 2 km de les cascades Adamsons, però malauradament el camí entre les dues cascades és molt accidentat i només és per a excursionistes experimentats.

## Referències

* ↑ Waterfalls of Tasmania (anglès)

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia