OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Distribució uniforme

«Distribució uniforme» té aquests significats:
* distribució uniforme contínua, família de distribucions de probabilitat per a variables aleatòries contínues.
* distribució uniforme discreta, distribució de probabilitat que considera un nombre finit de valors amb la mateixa probabilitat.
* distribució uniforme multidimensional, on s'estén a $\mathbb {R} ^{n}$ la distribució uniforme contínua.
# Raddiella

Raddiella és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Raddiella kaieteurana Soderstr.
* Raddiella maipuriensis Soderstr.
* Raddiella potaroensis Soderstr.
* Raddiella truncata Swallen
# Regla d'inferència

En lògica, especialment en lògica matemàtica, una regla d'inferència és un esquema per a construir inferències vàlides. Aquests esquemes estableixen relacions sintàctiques entre un conjunt de fórmules anomenats premisses i una asserció trucada conclusió .
Aquestes relacions sintàctiques són usades en el procés d'inferència, pel qual s'arriba a noves assercions veritables a partir d'altres ja conegudes. Les regles també s'apliquen a la lògica informal ia les discussions, però la formulació és molt més difícil i polèmica.
Com es va esmentar, l'aplicació d'una regla d'inferència és un procediment purament sintàctic. No obstant això, també ha de ser el vàlid, o millor dit, preservar la validesa. Perquè el requisit de preservació de la validesa tingui sentit, cal una certa forma semàntica per a les assercions de les regles d'inferència i les regles d'inferència en si mateixes.
Algunes de les regles d'inferència clàssiques, molt utilitzades en matemàtiques per a la demostració de Teoremes, es detallen a continuació:
    En símbols: p, p → q impliquen q.
    En símbols: p → q, ¬q impliquen ¬p.
    En símbols: p → q, q → r impliquen p → r.

## Regles d'inferència clàssiques

Algunes de les regles d'inferència més conegudes són:
A la lògica proposicional:
* Modus ponens
* Modus tollens
* Sil·logisme hipotètic
* Sil·logisme disjuntiu
A la lògica de primer ordre:
* Regla de Generalització universal
A la lògica modal:
* Regla de Necesitació

## Vegeu també

* Lògica proposicional
# Dvurétxnoie

Dvurétxnoie (en rus: Двуречное) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 715 habitants. Pertany al districte de Zaoziorni.

## Referències

* ↑ Plantilla:Публикация
# Radi solar

El radi solar és una unitat de longitud emprada en astronomia i astrofísica per a mesurar comparativament el radi de les estrelles i d'altres objectes astronòmics de grans dimensions. Sovint es designa amb el símbol R☉.
Com en el cas de la massa solar, el Sol serveix com a referència per ser l'estrella més propera a la Terra. Per tant, una unitat de radi solar és igual al radi del Sol, que equival a uns 110 radis terrestres.
    ${\begin{matrix}R_{\odot }&=&6,\!960\times 10^{8}\;{\rm {m}}&=&0,\!004\;652\;47\;{\rm {UA}}\end{matrix}}$.
El radi solar fa aproximadament 695.000 quilòmetres.

## Vegeu també

* Massa solar.
* Lluminositat solar.
* Radi de la Terra.

## Referències

* S. C. Tripathy, H. M. Antia «Influence of surface layers on the seismic estimate of the solar radius». Solar Physics, 186, 1/2, 1999, pàg. 1-11.
* T. M. Brown, J. Christensen-Dalsgaard «Accurate Determination of the Solar Photospheric Radius». Astrophysical Journal Letters, 500, 1998, pàg. L195.
# Toyota (ciutat)

Toyota (豊田市, Toyota-shi) és una ciutat japonesa situada a la prefectura d'Aichi, a l'est de Nagoya. La ciutat té una població de 411.137 habitants (1 d'octubre de 2005).

## Koromo i Toyota

Koromo (en japonès: 挙 母 町), el predecessor al dia d'avui de Toyota, va ser el major productor de seda, i va prosperar a la regió de Mikawa de l'Era Meiji a través del període Taishō. Com que la demanda de seda va baixar al país, el poble va entrar en un període de declivi gradual. Aquest descens va atrevir a Kiichiro Toyoda, cosí d'Eiji Toyoda, a mirar alternatives de fabricació al negoci de teler automàtic de la família. Això va ser el començament de la fundació del que avui és conegut com a Toyota Motor Corporation.
El poble va guanyar el nom de ciutat l'1 de març de 2005. Va canviar el seu nom a Toyota el 1959 i es va convertir en ciutat germana d'una altra seu industrial automobilística, Detroit, un any més tard. Toyota també és bessona de la ciutat de Derby d'Anglaterra.
El 25 de març de 2005 l'Expo 2005 va obrir amb el seu principal lloc sent Nagakute amb activitats addicionals a Tanca i Toyota. L'exposició va continuar fins al 25 de setembre del mateix any.

## Ciutats agermanades

* Detroit, Estats Units
* Derby, Anglaterra

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat de Toyota Arxivat 2011-04-01 a Wayback Machine.
# Josep Borràs i Farrés

Josep Borràs i Farrés (Esparreguera, 11 de novembre de 1929 - Esparreguera, 5 d'abril de 2020), anomenat de forma comú ‘El Tutu’, va ser organista de l’església d’Esparreguera durant gairebé 70 anys i compositor de la música de La Passió d’Esparreguera, així com infinitat de caramelles, sardanes, sarsueles, música per a coral i música religiosa.

## Biografia

Josep Borràs i Farrés va néixer a Esparreguera l'11 de Novembre de 1929. Durant tota la seva vida va estar molt relacionat amb el món artístic i musical tot i que no va ser més que una afició, ja que professionalment va ser forner i durant 22 anys va ser Jutge de Pau d'Esparreguera. Tot i això, gran part de la seva vida va estar molt dedicada al teatre, música i cultura esparreguerina.
Va ser fundador de l’Orfeó Gorgonçana al 1950, un cor que va consolidar les bases en l’àmbit coral i la cohesió en diferents sectors d’Esparreguera.
L’any 1976 va estrenar la música de La passió d’Esparreguera, escrita expressament per l’espectacle. En aquesta entitat va col·laborar com a president, director escènic i musical, a més de com a músic i actor. També va participar al Patronat Parroquial , sent part de la companyia d'actors, i al Teatret. Ha dirigit nombroses obres de teatre a través de la fundació Lola Lizaran des que va començar l’any 2004.

## Obres

Sardanes :
| Títol | Tipus | Any de publicación |
| Amics, escolteu | Sardana per a veu, solista i piano | |
| Bella pasqua d'Abril | Sardana per a cor a capella | |
| Cantem, companys, cantem | Sardana per a veu, solista i piano | |
| Galant Esparreguera | Sardana per a cor i cobla | 1985 |
| Joia d'Esparreguera | Sardana per a cor a capella | |
| Laia, La | Sardana per a veu, solista i piano | |
| Pubilla esparreguerina | Sardana per a cor i cobla | 2006 |
| Som aquí! | Sardana per a veu, solista i piano | |

## Referències

* 1 2 3 4 «Josep Borràs i Farrés, Ajuntament d'Esparreguera».
* ↑ «Josep Borràs i Farrés, musics per la Cobla.».

## Enllaços externs

* https://musicsperlacobla.cat/compositor.php?autor_id=1583
* https://labustia.cat/esparreguera-plora-la-mort-del-compositor-josep-borras/
* https://www.esparreguera.cat/actualitat/l-ajuntament-d-esparreguera-s-afegeix-al-dol-per-la-mort-del-mestre-josep-borras/
# NGC 8

NGC 8 és una estrella doble situada en la Constel·lació del Pegàs, les seves coordenades són latitud galàctica 110,5201º i longitud galàctica -38,0020º.
Va ser descoberta el 29 de setembre de 1865 per l'astrònom Otto Wilhelm von Struve (181- 1905).
Fonts de dades de NGC 8
* [NGC] New General Catalogue / [IC] Index Catalogue (Dreyer - 1888, 1895, 1908)
* [RNGCC] RNGC Errata (Corwin)
* [RE-NGCDDB] NGC Discoverer's Database (Erdmann 1990 - 2006)
* [RNGCA] RNGC Errata (Archinal)
* [HC-PPL] NGC/IC Accurate Positions List Database (Corwin - 1996 thru 2006)
* [SG-NGCO] NGC/IC Observations Database (Gottlieb - 1998 thru 2006)
* [RE-AZDB] The Arizona Database®, V15.5 (Erdmann - 1987 thru 2006)
* [HC-PSDB] NGC Historical Notes Database (Corwin - 1996 thru 2006)
* [DSS] Digitized Sky Survey - 1st (102 CD-ROM) y 2nd (Web Site) Generation (STScI - 1994)
* [NED] NASA's Extragalactic Database (NED) http://nedwww.ipac.caltech.edu/

## Vegeu també

* Llista d'objectes NGC

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Celestial Atlas.
* 1 2 Laurent Cambrésy «HYPERLEDA. I. Identification and designation of galaxies» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 25-11-2003, pàg. 45–55. DOI: 10.1051/0004-6361:20031411.
* 1 2 The NGC/IC Proyect. «Public Access NGC/IC Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2009-05-28. [Consulta: 3 setembre 2012].

## Enllaços externs

* NGC 8 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Recopa africana de futbol

La Recopa Africana de futbol fou la segona competició de clubs del continent, organitzat per la Confederació Africana de Futbol. Hi prenien part els campions de les diferents copes estatals. El primer trofeu fou la Copa Abdelaziz Mostafa atorgat en propietat al club Al-Ahly després de la seva tercera victòria consecutiva el 1986. El nou trofeu rebé el nom de Copa Nelson Mandela. L'any 2004 la competició desaparegué en fusionar-se amb la Copa de la CAF de futbol per formar la nova Copa Confederació Africana de futbol.

## Historial

| Any | Campió | Finalista |
| 1975 | Tonnerre Yaoundé | Stella Club d'Adjamé |
| 1976 | Shooting Stars FC | Tonnerre Yaoundé |
| 1977 | Enugu Rangers | Canon Yaoundé |
| 1978 | Horoya AC | NA Hussein Dey |
| 1979 | Canon Yaoundé | Gor Mahia |
| 1980 | TP Mazembe | Africa Sports |
| 1981 | Union Douala | Stationery Stores |
| 1982 | Mokawloon | Power Dynamos FC |
| 1983 | Mokawloon | Agaza Lomé |
| 1984 | Al Ahly | Canon Yaoundé |
| 1985 | Al Ahly | Leventis United |
| 1986 | Al Ahly | AS Sogara |
| 1987 | Gor Mahia | Espérance |
| 1988 | CA Bizertin | Ranchers Bees |
| 1989 | Al-Merrikh | Bendel United |
| 1990 | BCC Lions | Club Africain |
| 1991 | Power Dynamos | BCC Lions |
| 1992 | Africa Sports | Vital'O |
| 1993 | Al Ahly | Africa Sports |
| 1994 | DC Motema Pembe | Kenya Breweries |
| 1995 | JS Kabylie | Julius Berger |
| 1996 | Mokawloon | AC Sodigraf |
| 1997 | Etoile du Sahel | FAR Rabat |
| 1998 | Espérance | Primeiro de Agosto |
| 1999 | Africa Sports | Club Africain |
| 2000 | Al-Zamalek | Canon Yaoundé |
| 2001 | Kaizer Chiefs FC | GD Interclube |
| 2002 | WAC Casablanca | Asante Kotoko |
| 2003 | Etoile du Sahel | Julius Berger |

## Enllaços externs

* Resultats de la Recopa 2003 Arxivat 2006-01-27 a Wayback Machine.
* RSSSF
# Protomelas fenestratus

Protomelas fenestratus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Protomelas. p. 387-393. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Phrynobatrachus uzungwensis

Phrynobatrachus uzungwensis és una espècie de granota que viu a Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Howell, K., Loader, S. & Menegon, M. 2004. Phrynobatrachus uzungwensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Phrynomedusa

Phrynomedusa és un gènere de granotes de la famíliaa Hylidae.

## Taxonomia

* Phrynomedusa appendiculata
* Phrynomedusa bokermanni
* Phrynomedusa fimbriata
* Phrynomedusa marginata
* Phrynomedusa vanzolinii

## Referències

* IUCN (anglès)
# Penedono

Penedono és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 3.445 habitants. Es divideix en 9 freguesies. Limita al nord i nord-oest amb São João da Pesqueira, a l'est amb Vila Nova de Foz Côa i Mêda, al sud amb Trancoso i a l'oest amb Sernancelhe.

## Fills il·lustres

* Ignacio Antonio De Almeida (1760-1825) compositor musical.

## Població

Població del concelho de Penedono (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 3672 | 5226 | 6876 | 6050 | 6792 | 4189 | 3731 | 3445 | 3378 |

## Freguesies

* Antas
* Beselga
* Castainço
* Granja
* Ourozinho
* Penedono
* Penela da Beira
* Póvoa de Penela
* Souto
# Peter Martin Cornelius Rubner

Peter Martin Cornelius Rübner, també Rybner, nord-americà Rubner (Copenhaguen, Dinamarca, 26 d'octubre, 1853 - Nova York, EUA, 21 de gener, 1929), fou un pianista, compositor i educador musical danès-estatunidenc.
Va estudiar de gener de 1869 a desembre de 1871 al Reial Conservatori de Copenhaguen sota Niels Gade i Johan Christian Gebauer. El 1880 va esdevenir ajudant de Felix Mottl al "Gran Ducal Badischer Hofkapelle Karlsruhe", de 1884 a 1886 també va treballar com a gran ducal Baden-pianista de la cort de Baden-Baden. El 1892 es va convertir en director de l'Associació Filharmònica i professor del Gran Ducal Conservatori Karlsruhe. A l'Imperi va obtenir u. a. per tant famós perquè va posar música al poema "El nostre emperador" del poeta Julius Otto Bierbaums, que es va convertir en un èxit de públic. Va escriure nombrosos homenatges a la dinastia Baden. Igual que Felix Mottl i Louis Brassin, Rübner va crear transcripcions per a piano de les òperes de Richard Wagner. El 1905, la Universitat de Colúmbia a Nova York va nomenar Rübner com a successor d'Edward MacDowell, on va exercir de professor fins al 1919.

## Referències

* deacademic.com/dic.nsf/dewiki/280843
# Pianopoli

Pianopoli és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2010 tenia 2.542 habitants. Limita amb els municipis d'Amato, Feroleto Antico, Maida, Marcellinara i Serrastretta.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Gianluca Cuda | Llista Cívica |
# Meristogenys phaeomerus

Meristogenys phaeomerus és una espècie de granota que viu a Malàisia i Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Meristogenys phaeomerus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 21 d'abril del 2008.
# Pere Puig i Calzada

Pere Puig i Calzada fou un comerciant i polític català, diputat a Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Es va establir a Madrid, on es va dedicar al comerç de suro. Fou elegit diputat pel districte de La Bisbal d'Empordà a les eleccions generals espanyoles de 1891. A les eleccions de 1893 fou desplaçat pel candidat republicà Josep Maria Vallès i Ribot.

## Referències

* ↑ Anuncis al diari ABC, 1912
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Vishnevita

La vishnevita és un mineral de la classe dels tectosilicats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat “grup de la cancrinita”. Va ser descoberta l'any 1931 a Vishniovi (Txeliàbinsk) en el massís de les muntanyes Urals (Rússia), sent nomenada així per aquesta localització.,
Un sinònim poc usat és el de "cancrinita sulfàtica".

## Característiques químiques

És un complex aluminosilicat de sodi hidratat, amb anions addicionis de sulfat. És l'equivalent amb sulfat de la cancrinita ((Na,Ca,)₈(Al₆Si₆)O$_{24}$(CO₃,SO₄)₂·2H₂O) i de la hidroxicancrinita ((Na,Ca,K)₈(AlSi)₆O$_{24}$(OH,CO₃)₂·2H₂O), tots ells del mateix grup de aluminosilicats complexos.
A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impuresa estronci.

## Formació i jaciments

Es forma en roques sienites alcalines, així com en pegmatites associades a aquestes.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: egirina, nefelina, sodalita, cancrinita o escolecita.

## Referències

* ↑ «Vishnevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Belyankin, D.S., 1931. "Zur Mineralogie und Chemie eines Feldspatvertreters aus der \Wischnewy Gory" [Vishnevy Mountains] (Ural)". Centr. Min., Abt. A, 190-196.
* Vishnevita, mindat.org.
* Vishnevita, webmineral.com.
* Manual de vishnevita, Mineral Data Publishing.
# Viseu (Pará)

Viseu és un municipi brasiler de l'estat de Pará. Es localitza a una latitud 01° 11′ 49″ sud i una longitud 46° 08′ 24″ oest, i a una altitud de 15 metres sobre el nivell del mar. Seva població s'estima en 61.755 habitants d'acord com el cens del IBGE del 2020. Possueix una superfície de 4.939,254 km².
El lloc on es troba el municipi fou descobreix a mitjans del segle xvi pels navegadors portuguesos. Va ser ocupada pels francesos dècades després, fins que van ser expulsats pels portuguesos en 1615. el poble de Viseu fou poblat al segle xviii i fundat el 1781 com a ciutat.

## Referències

* ↑ «IBGE | Cidades@ | Pará | Viseu | Panorama» (en portuguès brasiler). [Consulta: 12 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina de l'ajuntament (portuguès)
* Viseu a Wikimapia
# Hercegovac

Hercegovac és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora, al centre del país.

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
# El Pontí (Vic)

El Pontí és una masia de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una gran masia de planta basilical amb coberta a doble vessant de teula àrab amb carener perpendicular a la façana. Consta de planta baixa, pis i golfes. La porta d'entrada és un arc adovellat de mig punt. La resta d'obertures també estan emmarcades amb llindes i brancals de pedra picada. L'aparell constructiu és de pedra sense treballar.
La masia té una sèrie de construccions adossades que tapen, en certa manera, l'edifici principal.

## Referències

* 1 2 «El Pontí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Henry Ernst

Henry Ernst (Dresden, 1846 - [...?]) era fill de la cantant hongaresa Josefine Ernst-Kaiser i nebot del violinista Franz Anton Ernst-
Fou alumne del Conservatori de Pest, en el qual a més de seguir estudis teòrics, aprengué el violí i el cant. El 1872 fou contractat com a baríton en el teatre municipal de Leipzig, on desenvolupà la seva veu en el sentit de l'altura, convertint-se en tenor, sota la direcció del professor Gustav Rebling-
El 1875 passà a l'Òpera Imperial de Berlín, on primerament cantà partitures líriques i després èpiques, apreciant-se en Ernst a un artista distingit i la profunditat del seu sentiment i desenvolupant-se sota la influència i l'exemple de Nemann, les seves dots naturals, fins a assolir, després d'estudiar, novament amb Louise Rees, el domini complet de les seves facultats vocals.
En el Teatre de Berlín cantà rols molt importants, entre els el de Sifried; després cantà a Viena, Budapest, Hannover, Riga i Hamburg, finalment abandonà l'escena retirant-se a Berlín.

## Biografia

* Enciclopèdia Espasa volum nº. 20, pàg. 528. (ISBN 84-239-4520-0)
# Viking (coet)

La sèrie de coets sonda Viking van ser dissenyats i fabricats per Glenn L. Martin Company (ara Lockheed-Martin) sota la direcció de la Naval Research Laboratory (NRL) dels Estats Units. Van volar dotze coets Viking entre 1949 i 1955.

## Orígens

Després de la Segona Guerra Mundial, els Estats Units van experimentar amb els coets V-2 alemanys capturats com a part del projecte Hermes. Sobre la base d'aquests experiments els EUA van decidir en 1946 desenvolupar el seu propi disseny de gran coet de combustible líquid, que es denominaria Neptune però es va canviar a Viking. La intenció era tant per proporcionar una capacitat dels EUA independent en els coets, per continuar el projecte Hermes després de gastar els V-2 disponibles, i per proporcionar un vehicle més adequat per a la investigació científica. La marina de guerra, en particular, necessitava un vehicle per estudiar l'atmosfera i aprendre a predir el mal temps el que afectaria la flota.
El V-2 entraria en l'atmosfera en altituds elevades. Després d'haver estat dissenyat com una arma, la V-2 portava una gran càrrega útil, aproximadament una tona d'explosiu d'alta potència. Això era més del que es considerava necessari per a la càrrega útil d'instruments científics d'un coet de recerca de gran altitud, però en el cas de la V-2, que s'utilitzava per a la investigació, la major part de la càrrega útil era de llast de plom requerit per a un vol estable, limitant la velocitat i l'altitud potencial que es podria arribar amb les petites càrregues útils típicament necessàries per a les investigacions científiques primerenques.
La Naval Research Laboratory (NRL), en part, a instàncies de la American Rocket Society (ARS), va optar per construir un coet sonda avançat. Milton Rosen, cap del projecte de Viking, acredita el pioner de coets Robert Goddard, l'ARS, la California Institute of Technology i el V-2 per la "profunda influència" que tenien en el disseny del coet.
El Viking era el coet més avançat, gran i de combustible líquid que es desenvolupava en els EUA en el moment.

## Vegeu també

* Coet Vanguard
* Projecte Vanguard

## Referències

* ↑ "The Viking Rocket Story", by Milton W. Rosen, Harper & Brothers, NY, 1955. Rosen, the NRL project manager for Viking, describes the project's context, history, design, and includes chapters on all flights through Viking 11, with an outline of basic design issues for large liquid rockets, together with much interesting detail about the countless problems that inevitably arose in such an ambitious and innovative program.
* ↑ "Rockets, Missiles, and Space Travel", by Willey Ley, 3rd Edition, Viking Press, New York, 1951, p. 250ff.
* ↑ Rosen, p. 28
* ↑ "History of Rocketry & Space Travel," revised edition, Wernher von Braun and Frederick I. Ordway III, Thomas Y. Crowell Co., New York, 1969, p. 151

## Enllaços externs

* Astronautix.com (anglès)
* Directory of U.S. Military Rockets and Missiles (anglès)
Viccionari
# Heraldo de Lluchmayor

Heraldo de Lluchmayor fou un setmanari fundat a Llucmajor, Mallorca, el gener de 1916 per Bartomeu Frau Llinàs i Antoni Roca Creus, que duia per subtítol Semanario independiente de avisos y noticias. Estava redactat en castellà i desaparegué el novembre de 1923.
Oferia informació local, provincial, nacional i internacional, dins una línia moderada de republicanisme històric. En fou director Antoni Roca i col·laboradors Guillem Aulet Pericàs, Jaume Caldés Garcia, Rufino Carpena Montesinos, Lluc Clar Fullana, Pere Joan Horrach Puig, Mateu Monserrat Calafat, Joan Monserrat Parets, Pere Francesc Salvà i Salvà i els poetes Sebastià Guasp, Francesc Pomar i Maria Antònia Salvà.

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 404. ISBN 84-8661702-2.