OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Waikato United FC

El Waikato United FC fou un club de futbol de Waikato (Nova Zelanda). Va ser fundat el 1986 amb el nom AFC Waikato, per la fusió de AFC Hamilton, Hamilton Wanderers i Claudelands Rovers. El 1988 adoptà el nom Waikato United.

## Palmarès

* Copa Chatham:
** 1988
* Northern League:
** 1987

## Referències

* ↑ Perfil a ultimatenzsoccer
* ↑ Resultats a bigfooty.com
* ↑ Historia a melvilleunited
* ↑ «Colors i història a muirpark». Arxivat de l'original el 2019-11-04. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Finals results, with links to year by year competition details». RSSSF, 2010.
# Vilis Krištopans

Vilis Krištopans (nascut el 13 de juny de 1954 a l'óblast d'Omsk, República Socialista Federativa Soviètica de Rússia) és un polític letó. Va exercir com a primer ministre de Letònia des del 26 de novembre de 1998 al 16 de juliol de 1999.
A la seva etapa com a primer ministre va ser membre del partit polític Via Letona. Després d'abandonar temporalment la política, hi va retornar el 2002, i aquesta vegada com a membre del parlament pel partit Unió de Verds i Agricultors (ZZS). Abans d'haver servit com a primer ministre, havia exercit el càrrec de ministre de transport.

## Vegeu també

* Gabinet Krištopans
# Washam

Washam és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 43 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Washam tenia 43 habitants, 17 habitatges, i 10 famílies. La densitat de població era de 0,8 habitants/km².
Dels 17 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,36.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 90.112 $ i la renda mediana per família de 90.112 $. Els homes tenien una renda mediana de 90.957 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 18.583 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Washam». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Washam». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# W. H. Hewlett

W. H. Hewlett (16 de gener de 1873 - 13 de juny de 1940) va ser un organista, director d'orquestra, compositor i educador musical canadenc, anglès de naixement.
Nascut a Batheaston, Hewlett era el solista al cor de "Bath Abbey" quan era un nen. El 1884, a l'edat d'11 anys, va emigrar al Canadà on la seva família es va establir finalment a Toronto, Ontario. Quan era adolescent, va estudiar al Conservatori Superior de Música de Toronto (TCM), on es va graduar amb la medalla d'or a la interpretació d'orgue el 1893. Entre els seus professors hi havia Francesco D'Auria (orquestració), Arthur Elwell Fisher (teoria musical), Albert Ham (teoria musical), i Augustus Stephen Vogt (piano i orgue). Més tard, va anar a Europa per continuar estudis avançats amb el pianista Ernst Jedliczka i el compositor Hans Pfitzner a Berlín i a Londres amb el pianista Vladimir Cernikoff.
Mentre era estudiant del TCM, Hewlett va ocupar el càrrec d'organista-mestre de capella a l'església metodista St. Carlton des del 1890 fins al 1895. El 1894 va co-fundar el Toronto Mendelssohn Choir, servint com a primer acompanyant per la formació entre 1895-1897. El 1895 es va traslladar a Londres (Ontario) per assumir el càrrec d'organista-mestre de capçalera a l'església metodista del Centre Dundas. Del 1896 al 1902 va ser director de la London Vocal Society. En aquesta època també va servir d'acompanyant de les cantants Ernestine Schumann-Heink i Clara Butt en les seves gires de recital canadenc.
El 1902 Hewlett es va traslladar a Hamilton per assumir el càrrec de director musical a l'església metodista centenària on va romandre fins al 1938. El 1907, juntament amb J. E. P. Aldous i Bruce Carey, es va convertir en codirector del "Royal Hamilton College of Music". Va esdevenir director únic el 1918, càrrec que va ocupar fins al 1939. Des del 1922-1935 va exercir de director del cor Bach-Elgar, dirigint sovint el conjunt en actuacions amb lOrquestra de Cleveland. El 1927 va dirigir un concert celebrant el 60è aniversari de la Confederació Canadenca amb un cor de 1000 veus. Del 1928 al 1929 va ser president del Reial Col·legi d'Organistes del Canadà. També va estar actiu com a adjudicatari i examinador a tot el Canadà durant la seva carrera. Va morir a Bronte, Ontario, el 1940.

## Referències

* 1 2 3 4 «William Hewlett» (en anglès). the canadianencyclopedia, 06-08-2007. [Consulta: 24 desembre 2021].
# Waterzooi

El Waterzooi és un estofat tradicional de la gastronomia de Bèlgica, especialment al nord del Bèlgica, a la zona de Flandes. El nom del plat és d'origen neerlandès i vol dir "aigua que bull". La forma original del plat és amb peix d'aigua dolça o salada (viszooitje), tot i que més endavant es va popularitzar amb pollastre (kippenwaterzooi). Se'l considera el plat nacional belga i se sol servir calent.

## Varietats

Totes les versions es basen en una sopa de rovell d'ou, nata i un brou espessit de verdures. El guisat conté peix o pollastre, verdures —incloent-hi pastanaga, porro, patata, ceba i api— i herbes com julivert, farigola, fulles de llorer i sàlvia.
Al principi es feia amb lota, però aquest peix va desaparèixer dels rius fins que no s'hi va reintroduir recentment. Avui dia s'hi fan servir sobretot peixos com l'anguila, el lluç de riu, la carpa i el llobarro, a més d'altres com ara el bacallà, el rap, l'halibut i el turbot.
El pollastre és una alternativa popular en la recepta; tota la resta d'ingredients són els mateixos.

## Referències

* ↑ Robert Pateman, Mark Elliott (2006), Belgium, pàg. 130
* ↑ Etimologiebank neerlandès Zooi
* ↑ Jan de Vries, Etymologisch Woordenboek
* ↑ «Le Waterzooi Gantois (cuisine de Gand)». La Bonne Cuisine. Arxivat de l'original el 2020-10-04. [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Na meer dan 40 jaar opnieuw kwabaal in Grote Nete». Het Laatste Nieuws, 29-06-2010 [Consulta: 11 març 2013].
# Waterville (Ohio)

Waterville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.828 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waterville tenia 4.828 habitants, 1.726 habitatges, i 1.322 famílies. La densitat de població era de 532,6 habitants per km².
Dels 1.726 habitatges en un 39% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,6% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 19,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.000 $ i la renda mediana per família de 71.027 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.489 $ mentre que les dones 31.638 $. La renda per capita de la població era de 23.679 $. Aproximadament l'1,9% de les famílies i l'1,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Virtudes Castro García

Virtudes Castro García (Adra, província d'Almeria, 22 d'agost de 1938) és una política socialista d'Andalusia.
La major de tres germans, fills d'Antonio Castro Moreno, mestre socialista i regidor en la Segona República represaliat a la presó a l'inici de la dictadura franquista i Virtudes García Barranco. Es va formar en la seva localitat natal fins a acabar el batxiller, matriculant-se després en Magisteri, carrera que degué abandonar fins que va poder reprendre-la molt més tard i presentar-se per lliure, obtenint el títol.
Vinculada a la Unió General de Treballadors i al Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) des de 1976, va ser elegida diputada al Congrés per la circumscripció electoral d'Almeria en les primeres eleccions democràtiques de 1977 formant part de la Legislatura Constituent.
A les eleccions de 1979 va ser elegida senadora. El 1982 va abandonar l'activitat política, distanciant-se del PSOE. En 1985 va ingressar al Partit d'Acció Socialista (PASOC). Amb aquest partit integrat en la coalició Esquerra Unida va aconseguir l'acta de regidora de l'ajuntament d'Almeria en les eleccions municipals de 1987 ja que va mantenir fins a 1991. A mitjan dècada de 1990 va tornar al PSOE.

## Referències

* ↑ Rafael Quirosa-Cheyrouze y Mónica Fernández Amador. «Virtudes Castro García. La hija del maestro socialista» (en castellà). Arxivat de l'original el 5 de març de 2016. [Consulta: 16 maig 2013].

## Enllaços externs

* Biografía en La Transición Andaluza.
* Fitxa al Senado
* Las Constituyentes Arxivat 2020-10-22 a Wayback Machine. Documental (2011)
# William Wallace (desambiguació)

William Wallace (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* William Wallace (cavaller) (Paisley?, 1270 - Londres, 1305), cavaller escocès que va liderar la resistència contra l'ocupació anglesa d'Escòcia
* William Wallace (compositor) (Greenock, 1860 - Malmesbury, 1940), compositor anglès
* William Wallace (matemàtic) (1768-1843), matemàtic escocès
* William Wallace Campbell (Comtat de Hancock, 1862 - San Francisco, 1938), astrònom estatunidenc
* William Wallace Denslow (1856 - 1915), il·lustrador i caricaturista nord-americà
* William Vincent Wallace (Waterford, Irlanda, 1814 - castell de Bagen, França, 1865), pianista i compositor
# Walstonburg

Walstonburg és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 224 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walstonburg tenia 224 habitants, 91 habitatges i 66 famílies. La densitat de població era de 210,9 habitants per km².
Dels 91 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.875 $ i la renda mediana per família de 41.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.063 $ mentre que les dones 22.250 $. La renda per capita de la població era de 19.571 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walstonburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walstonburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Vouzela

Vouzela és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Centre i a la subregió de Dão-Lafões. L'any 2004 tenia 11.807 habitants. Es divideixen 12 freguesias. Limita al nord amb São Pedro do Sul, a l'est amb Viseu, al sud amb Tondela i Oliveira de Frades i al sud-oest amb Águeda.

## Població

Població del concelho de Vouzela (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 7372 | 14168 | 15164 | 15641 | 13407 | 12477 | 11916 | 11807 |
Inclou les freguesies d'Alcofra, Cambra, Campia, Carvalhal de Vermilhas, Fataunços, Figueiredo das Donas, Fornelo do Monte, Paços de Vilharigues, Queirã, São Miguel do Mato, Ventosa, Vouzela
# Volta a Àustria 2017

La Volta a Àustria 2017, 69a edició de la Volta a Àustria, es disputà entre el 2 i el 8 de juliol de 2017 sobre un recorregut de 1.192,2 km distribuïts en set etapes. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.HC.
El vencedor final fou l'austríac Stefan Denifl (Aqua Blue Sport), malgrat no guanyar cap etapa. En segona posició finalitzà Delio Fernández (Delko-Marseille Provence-KTM) i completà el podi Miguel Ángel López (Team Astana).

## Equips

L'organització convidà a prendre part en la cursa a quatre equips UCI WorldTeam, set equips continentals professionals sis equips continentals i l'equip nacional d'Itàlia:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| Pròleg | 2 de jul | Graz – Schloßberg | pròleg | 0,8 | Oscar Gatto | Oscar Gatto |
| 1a etapa | 3 de jul | Graz – Viena | etapa accidentada | 193,8 | Elia Viviani | Sep Vanmarcke |
| 2a etapa | 4 de jul | Viena – Pöggstall | etapa de mitja muntanya | 199,6 | Tom-Jelte Slagter | Sep Vanmarcke |
| 3a etapa | 5 de jul | Wieselburg – Altheim | etapa accidentada | 226,2 | Elia Viviani | Sep Vanmarcke |
| 4a etapa | 6 de jul | Salzburg | etapa de muntanya | 82,7 | Miguel Ángel López Moreno | Stefan Denifl |
| 5a etapa | 7 de jul | Kitzbühel – Alpendorf | etapa de muntanya | 212,5 | Ben O'Connor | Stefan Denifl |
| 6a etapa | 8 de jul | Alpendorf – Wels | etapa accidentada | 203,9 | Clément Venturini | Stefan Denifl |

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Classificació general Führungstrikot | Classificació de la muntanya Bergtrikot | Classificació per punts Punktetrikot | Classificació per equips |
| Pròleg (Oscar Gatto) | Oscar Gatto | Oscar Gatto | Oscar Gatto | Astana |
| 1a etapa (Elia Viviani) | Sep Vanmarcke | Stephan Rabitsch | Elia Viviani | Cannondale-Drapac |
| 2a etapa (Tom Slagter) | Sep Vanmarcke | Stephan Rabitsch | Sep Vanmarcke | Dimension Data |
| 3a etapa (Elia Viviani) | Sep Vanmarcke | Stephan Rabitsch | Elia Viviani | Dimension Data |
| 4a etapa (Miguel Ángel López) | Stefan Denifl | Stephan Rabitsch | Elia Viviani | Gazprom-RusVelo |
| 5a etapa (Ben O'Connor) | Stefan Denifl | Stephan Rabitsch | Elia Viviani | Dimension Data |
| 6a etapa (Clément Venturini) | Stefan Denifl | Pieter Weening | Sep Vanmarcke | Dimension Data |
| Final | Stefan Denifl | Pieter Weening | Sep Vanmarcke | Dimension Data |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
* Volta a Àustria 2017 a ProCyclingStats
# Xavier Florencio Cabré

Xavier Florencio Cabré (Mont-roig del Camp, Baix Camp, 26 de desembre de 1979) és un ex-ciclista.
De família tradicionalment ciclista, el seu pare José i la seva germana Núria també fan ser ciclistes professionals. El Xavier va debutar com a ciclista professional a les files de l'equip ONCE-Eroski l'agost de l'any 2000 a la Volta a Galícia. A l'equip ONCE-Eroski hi va estar fins a finals de l'any 2003, on hi va passar els següents dos anys, 2004 i 2005, amb el Relax-Bodysol i el segon any amb el Relax-Fuenlabrada.
Després dels dos anys amb l'equip Relax va estar tres anys amb l'equip francès Bouygues Telecom, on va obtenir el millor resultat com a ciclista professional quan va obtenir la victòria a la Clàssica de Sant Sebastià del 2006, guanyant a l'esprint a un grup ple d'il·lustres com Stefano Garzelli, Andrei Kàixetxkin o Alejandro Valverde.
Després d'aquests anys a l'equip francès va firmar per dues temporades amb el Cervelo-Test Team, on el líder principal era Carlos Sastre i va ser ell mateix qui va voler al Xavier al seu equip.
Al finalitzar l'equip suís va firmar amb l'equip GEOX on solament van estar un any al ciclisme professional i l'any següent va firmar pel Katusha fins que el 25 d'octubre de 2013 va anunciar la seva retirada del ciclisme, per un problema de salut a l'arteria ilíaca, deixant tretze temporades com a professional i amb 33 anys. No obstant seguirà lligat a l'equip Katusha donat que el 2014 tindrà el càrrec d'assistent i al 2015 passarà a ser el director Deportiu.
Actualment viu a Andorra amb la seva dona Xary, qui també ha estat ciclista professional i amb qui comparteix l'afició pel ciclisme i per l'esport. A dia d'avui segueix vinculat al ciclisme com a director esportiu i és empresari al sector de l'hostaleria i serveis.

## Palmarès en ruta

* 1996
** Campió d'Espanya júnior
* 2002
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2006
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià

### Resultats al Tour de França

* 2007. 46è de la classificació general
* 2008. 101è de la classificació general
* 2010. No surt (Pròleg)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. 90è de la classificació general
* 2005. 98è de la classificació general
* 2006. Abandona (16a etapa)
* 2007. Abandona (13a etapa)
* 2008. 36è de la classificació general
* 2009. 59è de la classificació general
* 2010. 103è de la classificació general
* 2012. 105è de la classificació general

## Palmarès en pista

* 1998
** Campió d'Espanya de Madison (amb Isaac Gálvez)
* 1999
** Campió d'Espanya de persecució per equips (amb Sergi Escobar, Carles Torrent i Isaac Gálvez)

## Referències

* ↑ El Cervélo echa a Xavi Florencio por usar un producto para las hemorroides a marca.com (3 de juliol de 2010)

## Enllaços externs

* Web personal Arxivat 2017-09-16 a Wayback Machine.
* Fitxa de Xavier Florencio a sitiodeciclismo.net
# Xavier Gil i Pujol

Xavier Gil i Pujol (Puigcerdà, 1956) és un historiador català, professor d'universitat i acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

El 1978 es llicencià en Geografia i Història, especialitat Historia Moderna, amb Premi Extraordinari de Llicenciatura, per la Universitat de Barcelona. De 1981 a 1985 Va ampliar estudis a la Universitat de Princeton gràcies a una beca de la Fundació Juan March. Allí fou ajudant de recerca de John Elliott. En retornar el 1989 es va doctorar en història moderna a la Universitat de Barcelona amb la tesi De las alteraciones a la estabilidad. Corona, fueros y política en el reino de Aragón, 1585-1648. Posteriorment ha estat director del Departament d'Història Moderna de la Universitat de Barcelona.
En 2008 va fundar la European Society for the History of Political Thought. Les seves línies de recerca principals són la política i el govern de la Corona d'Aragó en els segles XVI-XVII i l'estructura constitucional de la Monarquia espanyola dels Àustries. En març de 2014 fou escollit membre de la Reial Acadèmia de la Història.

## Obres

* Recepción de la Escuela de Annales en la historia social anglosajona (1983)
* De las alteraciones a la estabilidad: corona, fueros y política en el Reino de Aragón, 1585-1648 (1989)
* Claves del absolutismo y el parlamentarismo, 1603-1714 (1991)
* Aragonese constitutionalism and Habsburg rule: the varying meanings of liberty (2001)
* Un rey, una fe, varias naciones. Patria y nación en la España de los siglos XVI y XVII (2004)
* Tiempo de política: perspectivas historiográficas sobre la Europa moderna (2006)

## Referències

* ↑ Biografia al web del Departament d'Història de la UB
* ↑ El catedrático Xavier Gil Pujol, nuevo miembro de la Real Academia de Historia, Europa Press, 7 de març de 2014
* ↑ Biografia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web de la RAH

## Enllaços externs

* «Obra de Xavier Gil i Pujol» a Dialnet.
Premis i fites :
| Precedit per: Vicente Palacio Atard | Acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història Medalla n. 35 2014- | Succeït per: ' |
# Yumi

Yumi (弓, ゆみ, arc, en japonès) és l'arc japonès (això inclou l'arc llarg, Daikyu i l'arc curt, Hankyu) usat en la pràctica de Kyudo (弓道, el tir amb arc japonès).

## Descripció

El yumi és excepcionalment alt (rondant els més de dos metres), sobrepassant l'altura de l'arquer (kyudoka 弓道家). Fets tradicionalment de bambú, fusta i cuir, usant tècniques que no s'han canviat durant segles, encara que alguns arquers (normalment principiants) poden usar yumi sintètics. El yumi és asimètric; les pales superiors i inferiors són diferents i l'empunyadura està situada aproximadament a un terç de la distància de la punta inferior. Es creu que la forma asimètrica va ser dissenyada per a l'ús sobre cavall, on el yumi podria ser mogut d'un costat a un altre amb facilitat.
La corda (tsuru) d'un yumi és tradicionalment feta de cànem, encara que els arquers més moderns fan servir cordes fetes de materials sintètics com el Kevlar, que resisteixen més temps (al voltant de mil tirs). Les cordes en general no són substituïdes fins que es trenquen; això causa que el yumi es doblegui en la direcció oposada a la manera que està estructurat, i és considerat beneficiós per a la integritat del yumi. El punt de suport per a la sageta, és millorat a través de l'ús del cànem i la pega protegint la corda i proporcionant un gruix que ajudi a mantenir l'osca de la sageta en el lloc mentre es dispara.
Els severs arquers de kyudo tracten al yumi amb profund respecte, com a peces de gran poder i com a professors, ensenyen a l'alumne la dita de què el yumi, sosté dintre d'ell, la part de l'esperit de la persona que ho va fer. Un estudiant kyudo mai el trepitjarà mentre estigui sobre el sòl (és considerat irrespectuós), i per descomptat tractaran al yumi com desitjarien ser tractats ells mateixos (per exemple mantenint-los lluny de la calor excessiva o fred, protegits de l'excés d'humitat o sequedat i serà sostingut alçat). També és considerat irreverent tocar el yumi d'una altra persona sense el seu permís; el yumishi (fabricant de yumi) Kanjuro Shibata diu que és com tocar al cònjuge d'altra parella.

## Referències

* ↑ Grayson, Charles E.; French, Mary; O'Brien, Michael John. Traditional Archery from Six Continents: The Charles E. Grayson Collection (en anglès). University of Missouri Press, 2007, p. 13. ISBN 978-0-8262-6610-1.
* ↑ Friday, Karl F. Samurai, Warfare and the State in Early Medieval Japan (en anglès). Psychology Press, 2004, p. 69. ISBN 978-0-415-32962-0.
* ↑ Onuma, Hideharu; DeProspero, Dan; DeProspero, Jackie. Kyudo: The Essence and Practice of Japanese Archery (en anglès). Kodansha International, 1993, p. 42. ISBN 978-4-7700-1734-5.
* ↑ «Warrior Tribute to Onyumishi Kanjuro Shibata XX». Shambhala Times Community News Magazine, 24-10-2013. [Consulta: 28 juliol 2024].