OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sabina Fluxà i Thienemann

Sabina Fluxà i Thienemann (Palma, 1980) és una empresària mallorquina, vicepresidenta i CEO del Grup Iberostar.

## Orígens familiars

El seu besavi, Antoni Fluxà (1853-1918), va fundar a Inca una fàbrica de calçat, pionera en la mecanització de la producció de sabates a Espanya. El seu avi Llorenç Fluxà Figuerola (1907-1993) va heretar el 1928 la fàbrica paterna, la va convertir en una empresa internacionalitzada i de prestigi en el seu sector i li va donar el nom pel qual és actualment coneguda: Lottusse. El 1956, Llorenç Fluxà va adquirir una petita xarxa d'agències de viatges, Viajes Iberia, i es va introduir en el negoci hoteler que començava en aquells dies a enlairar-se a les Illes Balears. El 1962, el segon dels seus fills homes, Miquel Fluxà Rosselló (1938), es va posar al front dels negocis turístics de la família i com a resultat de la seva activitat emprenedora va sorgir una de les empreses espanyoles més consolidades en el sector turístic: el Grup Iberostar, al qual Sabina Fluxà es va incorporar el 2005.

## Primers anys i formació

Sabina Fluxà és la primogènita de les dues filles de Miquel Fluxà (Inca, 1938) i Sabine Thienemann (1951). És llicenciada en administració i direcció d'empreses i MBA per l'Escola Superior d'Administració i Direcció d'Empreses (ESADE). El 2013 va realitzar el Programa d'Alta Direcció d'Empreses de l'IESE Business School.

## Carrera

Va començar a treballar al Grup Iberostar el gener de 2005. Al novembre de 2006 va ser nomenada co-vicepresidenta del grup i el 2017 co-vicepresidenta i CEO. El 2016 es va incorporar al Consell d'Administració de Telefónica com a consellera independent. També és membre de Consell Assessor Regional del BBVA, membre de Consell Rector d'APD Illes Balears, així com patrona de la Fundació Iberostar i la Fundació Endeavor. També va ser consellera d'ACS i Dragados. L'any 2017 va ser escollida una de les dones líders TOP 100 a Espanya.

## Referències

* ↑ Pieras Villalonga, Miquel; Perelló Carrió, Baltasar. Antoni Fluxà Figuerola: 1853-1918: família, indústria i formació. Ajuntament d'Inca, 2002.
* ↑ «Así son los nuevos consejeros de la Telefónica de Pallete» (en castellà). Cinco Días, 09-04-2016. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Telefónica renueva y simplifica las comisiones del consejo» (en castellà). Expansión.com, 27-04-2016. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Sabina Fluxà (Iberostar) se incorpora al consejo de Telefónica» (en castellà). EuropaPress.es, 08-04-2016. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «BBVA crea un consejo asesor para la región, Murcia y Baleares» (en castellà). Expansion.com, 16-02-2011. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Iberostar Hoteles ocupará el puesto de Sabina Fluxá en el consejo de ACS» (en castellà). Expansión.com, 26-03-2014. [Consulta: 19 setembre 2017].
* ↑ «Sabina Fluxá entre las Top 100 mujeres líderes en España en 2017» (en castellà). Diari Balear, 22-06-2017. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2020. [Consulta: 23 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web del Grup Iberostar (castellà) (anglès)
# Peirce

Peirce és el nom dels següents personatges:
* Benjamin Osgood Peirce (Beverly, Massachusetts, 1854 – Cambridge, Massachusetts, 1914), matemàtic i físic estatunidenc
* Charles Sanders Peirce (Cambridge, Massachusetts, 1839 - Milford, Pennsilvània, 1914), filòsof, lògic i científic estatunidenc
* Kimberly Peirce (Harrisburg, Pennsilvània, 1967), directora, guionista i productora de cinema estatunidenca
# Peire Bremon lo Tort

* No s'ha de confondre amb Peire Bremon Ricas Novas.
Peire Bremon lo Tort (fl....1177...) fou un trobador occità. Se'n conserven dues composicions.

## Vida

Segons la breu vida que en conservem, Peire Bremon lo Tort era originari del Vienès. I fou un pobre cavaller, que sapigué trobar i fou honrat per tots els bons homes. Aquestes notícies tan escasses venen compensades per una datació molt segura d'una de les seves dues peces conservades i per alguns documents d'arxiu de 1160 que documenten una persona d'aquest nom en el Delfinat.
Es conserven dues poesies d'aquest autor. La primera (331,1) està adreçada a una dama que Peire Bremon estima i que ha deixat a Síria quan el trobador ha tornat cap a Occident. La cançó l'envia a Guillem V de Montferrat, anomenat Llarga espasa, i precisament és en aquesta cançó on aquest epítet apareix per primer cop (Guilhelm Longa-Espia). Ja que Guillem morí l'abril de 1177 a Jaffa, on s'havia casat un any abans amb Sibil·la, germana de Balduí IV de Jerusalem, la poesia s'ha de datar en aquest interval de mesos.
L'altra cançó és una cançó de comiat a la dama en marxar d'Orient.

## Obra

* (331,1) En abril, quant vei verdejar
* (331,2) Mei oill an gran manentia

## Referències

* ↑ Vegeu Riquer, pàg. 514
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 1, p. 514-518 [Comentari i publicació de la vida i d'una composició, amb traducció l'espanyol]
* Jean Boutière, Peire Bremon lo Tort, in: Romania 54 (1928), pàg. 427-452
* Vincenzo De Bartholomaeis, Il trovadore Peire Bremon lo Tort, in: Studi Medievali 3 (1930), pàg. 53-71

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Peire Bremon lo Tort és el número PC 331]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 361
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 264-266 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-331/331%20-%20Peire%20Bremon%20Lo%20Tort.htm
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm (amb traducció a l'anglès i l'italià)
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Peire%20Bremon%20lo%20Tort
# Peire Guilhem de Tolosa

Peire Guilhem de Tolosa (o Guillem) (fl. mitjans s. XIII) fou un trobador occità. Se'n conserva una composició.

## Vida

Es conserva una vida de Peire Guilhem de Tolosa que diu que Peire Guilhem era de Tolosa, i un home cortès que podia alternar amb les bonas genz (= la gent noble). I que feia cobles, però en feia massa (mas trop en fazia) i també sirventesos joglarescs i per blasmar els barons. I que es retirà a l'orde de la Spaza. Les miniatures dels cançoners el representen així.
Del nombre excessiu de cobles que, segons la vida, feia no n'ha quedat testimoni. Només una tençó amb Sordel i, encara, d'autoria discutida amb Peire Guilhem de Luserna. Es discuteix també l'atribució d'alguna altra composició.

## Obra

* La tençó En Sordell, qe vos es semblan té el número PC 344,3a = 437,15, ja que Pillet i Carstens l'atribueixen a Peire Guilhem de Luserna. Tanmateix Boni, editor de Sordel, creu que és de Peire Guilhem de Tolosa. En tot cas, aquesta composició és anterior a la mort de Blacatz (ca. 1237).

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ Marco Boni, Sordello, Le poesie. Nuova edizione critica con studio introduttivo, traduzioni, note e glossario. Bologna: Palmaverde, 1954. Vegeu en http://trobadors.iec.cat/veure_davantal.asp?id_obra=608

## Bibliografia

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Peire Guilhem de Tolosa és el número PC 345]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 326
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 230-232 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-345/345%20-%20Peire%20Guilhem%20de%20Toulouse.htm
# Peire Lunel de Montech

Peire Lunel de Montech, o Cavalier Lunel de Montech o Monteg (segle xiv), fou un jurista, polític i escriptor de Tolosa (fl. 1326-1384). El seu nom indica el seu estatus social de cavaller de Montuèg.
De jove havia estat trobador. De la seva obra poètica ens ha arribat una cançó (289.2), una cançó de croada, un sirventès, un ensenhamen i unes quantes cobles estenses de rerefons moral. La cançó de la croada de Lunel, Mal veg trop apparelhar (289.1), data del 1326 i és una crítica al rei Carles IV, que havia fet la promesa d'organitzar una croada, promesa que després no va complir. L'altra obra datable de Lunel, el sirventès Meravilhar no·s devo pas las gens (289.1a), va ser escrita el 1348 en ple apogeu de la devastació provocada per la pesta negra.
El 1326, Lunel va compondre el darrer ensenhamen occità (en forma d'arlabbeca) anomenat Ensenhamen del guarso ("educació per a nens"), seguint el model de l'Ensenhamen de l'escudier d'Amanieu de Sescars. El guarso per al qual es compon aquesta obra és un aspirant a poeta que busca consells sobre com compondre. Els consells de Lunel són una font important per a comprendre la concepció dels trobadors en el gènere de l'ensenhamen.
Lunel apareix el 1355 com a doctor en leys (doctor en dret) al registre dels membres del Consistori de Tolosa, el primer any del qual en tenim registres. El 1384 Lunel va exercir la funció d'oficial municipal a Montauban.

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ «Cavalier Lunel de Monteg (alias Peire de Lunel)» (en italià). Rialtoː Repertorio informatizzato dell'antica letteratura trobadorica e occitana. [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ «Cavalier Lunel de Monteg (alias Peire de Lunel)» (en italià). Rialtoː Repertorio informatizzato dell'antica letteratura trobadorica e occitana. [Consulta: 4 març 2020].

## Vegeu també

* Llista de trobadors

## Bibliografia

* Forestié, Édouard. P. de Lunel dit Cavalier Lunel de Montech : troubadour du XIVe siècle, mainteneur des jeux-floraux de Toulouse (en francès). Montalban: imp. E. Forestié, 1891.
* Jeanroy, Alfred. La poésie lyrique des troubadours (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Privat, 1934. ISBN 978-2051016780.
* Paterson, Linda «Lyric allusions to the crusades and the Holy Land» (en anglès). Colston Symposium., 2003.
# Peire Duran de Limós

Peire Duran de Limós (segle xiv) fou un trobador del Rasès de qui no se'n sap gairebé res. Sabem de la seva existència perquè en un manuscrit del segle xiv s'atribueix a un personatge d'aquest nom, fabricant de pintes a Limós, un "vers" moral que va rebre la violeta als Jocs Florals de Tolosa el 1373.
La composició de Peire Duran de Limós està formada per cinc estances de deu versos hendecasíl·labs cadascuna, amb esquema mètric ABBACCDDEE ABBACCDDEE ABBACCDDEE etc. i amb totes les rimes o oxítonesː
   De far un vers soy eras ben d'acort
   per fin'amor, pensan del gay saber,
   quar e subtils, que dona gran plazer
   als amadors, gaug, solas e deport.
   E sel que vol d'amor pretz conquistar,
   en totz sos faytz deu vicis esquivar;
   aman de cor veray, e gen servir
   e merceyar si Dons, e'ls bes grazir,
   sufren los mals, car, en apres afans,
   ab bon esfortz, pot esser benanans.
   Qui vol d'amor avenir a bon port,
   no vuelha dir a degun son voler,
   ni desselar so que pot dan tener,
   que fols parlars soen procura mort;
   savis es donx qui fug a fol parlar,
   e fols qui ditz so que s fay a selar;
   e qui sos joys secretz no sab tenir
   e mals e bes pessar ab gen cubrir,
   no sec lo cors que far deu fis amans,
   que vol, en patz, sufrir los bes e 'ls dans.
   [TORNADA]
   Mos bels captenhs d'auta valor, ses par,
   flors de joven, miralhs de fin pretz car,
   la vostr'amors me fay reiovenir,
   e 'l dous parlar ab plazent aculhir
   me tenon gay, flors gentils, agradans,
   per qu'ieu vos soy fizels, himilians.
   [ENDRESSA]
   Pros coms Gastos, jamay no m vuelh partir
   de vos lauzar; ans me deu abelir,
   car vostre pretz sobre totz es montans,
   comtes e dux, marques ez amirans.

## Referències

* ↑ Jeanroy, 1934, p. 405.
* ↑ Nolet, 1849, p. 25-28.

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Bibliografia

* Jeanroy, Alfred. La poésie lyrique des troubadours (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Privat, 1934. ISBN 978-2051016780.
* Nolet, Joan Baptista. Joies du gai savoir (en francès i occità). Privat, 1849.
# Perdaxius

Perdaxius (en sard, Perdaxius) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.465 habitants. Es troba a la regió de Sulcis-Iglesiente. Limita amb el municipi de Carbonia, Narcao, Tratalias i Villaperuccio

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Pietro Sabiu | Llista Cívica |
# Samuel Adams

Samuel Adams (Boston, 27 de setembre de 1722 - Boston, 2 d'octubre de 1803) fou un dels Pares fundadors dels Estats Units. Com a polític de la Massachusetts colonial, va liderar el moviment que va conduir a la Revolució Americana.
Samuel Adams va néixer a Boston el 27 de setembre de 1722. Era fill de Samuel Adams Sr. i Mary Fifield Adams. Va estudiar a la Universitat Harvard i va ser membre de la cambra baixa de l'estat de Massachusetts. En la dècada de 1760, va formar part d'un moviment contrari als impostos que l'Imperi Britànic carregava a les tretze colònies. Després de la massacre de Boston, va ser membre de la resistència, que dugué a la Revolució i, posteriorment, a la Guerra de la Independència.
Formà part del Congrés Continental, va donar suport al boicot comercial contra els britànics i va col·laborar en el redactat de la Declaració d'Independència. Un cop assolida la independència, va ser vicegovernador de Massachusetts (1789-1794) i governador (1794-1797). Va finar el 2 d'octubre de 1803.

## Referències

* ↑ Puls, Mark. Samuel Adams : father of the American Revolution. 1st ed. Nova York: Palgrave Macmillan, 2006. ISBN 1-4039-7582-5.
* 1 2 Alexander, John K. Samuel Adams : America's revolutionary politician. Lanham, Md.: Rowman & Littlefield, 2002. ISBN 0-7425-2114-1.
* ↑ Miller, John Chester. Sam Adams; Pioneer in Propaganda (en anglès). Little, Brown,, 1936. ISBN 978-0-598-74945-1.
* ↑ Raphael, Ray. Founding myths : stories that hide our patriotic past. Nova York: New Press, 2004. ISBN 1-56584-921-3.
* ↑ O'Toole, James M. «The Historical Interpretations of Samuel Adams». The New England Quarterly, 49, 1, 01-03-1976, pàg. 82. DOI: 10.2307/364558.
# Rudie Kemna

Rudie Kemna (Oldenzaal, Overijssel, 5 d'octubre de 1967) és un ciclista neerlandès, professional entre el 1999 i 2005. Quan es retirà passà a exercir tasques directives a l'equip Skil-Shimano. Actualment és director esportiu de l'equip Team DSM–Firmenich.
Com a ciclista professional guanyà nombroses curses neerlandeses, com ara la Volta a Holanda Septentrional, el Gran Premi Herning o el Tour d'Overijssel, però especialment el Campionat nacional en ruta del 2003.
El gener de 2013 va admetre haver utilitzat EPO durant la seva carrera.

## Palmarès

* 1991
** Vencedor d'una etapa al Teleflex Tour
* 1996
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
** Vencedor d'una etapa al Boland Bank Tour
* 1997
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a l'Omloop der Kempen
** 1r al Gran Premi Wieler Revue
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Saxònia
** Vencedor d'una etapa al Teleflex Tour
** Vencedor d'una etapa al Tríptic de les Ardenes
* 1999
** Vencedor de 2 etapes a la Ster der Beloften
** Vencedor de 4 etapes a l'Olympia's Tour
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos
** 1r al Woudenomloop
* 2000
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
* 2001
** 1r al Gran Premi Herning
** 1r a la Ster van Zwolle
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Solidaritat Olímpica
** Vencedor d'una etapa a la Ster Elektrotoer
* 2002
** 1r a la Volta a Holanda Septentrional
** 1r al Tour de Drenthe
** 1r al Gran Premi Herning
** Vencedor d'una etapa a la Ster Elektrotoer
* 2003
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 1r al Tour de Drenthe
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rodes
* 2004
** 1r al Noord Nederland Tour (ex aequo amb 21 ciclistes)

## Referències

* ↑ «KEMNA Rudi». [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «Rudi Kemna». ProCyclingStats. [Consulta: 16 agost 2015].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Rudi KEMNA» (en italià). [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ «Rudi Kemna, ancien champion des Pays-Bas, passe lui aussi aux aveux», 24-01-2013. [Consulta: 21 gener 2017].
* ↑ published, Susan Westemeyer. «Argos-Shimano DS Kemna confesses to EPO use at Bankgirolterij» (en anglès), 24-01-2013. [Consulta: 20 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Pentan-1-ol

* Aquest article tracta sobre l'isòmer 1-pentanol. Vegeu-ne altres significats a «pentanol».
El pentan-1-ol (abans anomenat 1-pentanol i alcohol n-amílic) és un compost orgànic del grup dels alcohols constituït per una cadena lineal de cinc àtoms de carboni amb el grup hidroxil ${\ce {-OH}}$ enllaçat al primer. La seva fórmula molecular és ${\ce {C5H12O}}$.

## Història

Aquest alcohol fou descobert, juntament amb d'altres isòmers tots de fórmula ${\ce {C5H12O}}$, pel químic francès Auguste André Cahours (1813-1891) el 1837 a partir de la destil·lació del midó fermentat de les patates. Els anomenà alcohol amílic, del llatí amy̆lum 'midó', i aquest del grec ἄμυλον ámylon, amb el mateix significat.

## Propietats

A temperatura ambient és un líquid incolor amb olor desagradable. La seva densitat és de 0,8146 g/cm³ a 20 °C, el seu punt de fusió –78,9 °C i el d'ebullició 137,5 °C. El seu punt d'inflamabilitat és de 47 °C i la temperatura d'ignició 300 °C. És soluble en aigua (22 g/l) i soluble en etanol, dietilèter i acetona. La seva pressió de vapor és de 2,2 mm Hg a 25 °C.
Àmpliament distribuït en vegetals, com ara a l'oli de menta, tomàquets, te i patates. És un component aromatitzant. L'èster format amb l'àcid butanoic, el butanoat de pentil, fa olor d'albercoc. L'èster format amb l'àcid acètic, l'acetat de pentil o acetat d'amil, fa olor de banana.

## Obtenció

S'obtenia de la destil·lació del midó fermentat de patates fins que al voltant de 1925 Sharples desenvolupà la cloració i posterior hidròlisi del pentà, segons la reacció:

## Usos

El pentan-1-ol té aplicacions com aromatitzant i com a fragància.

## Referències

* ↑ Cahours, A «Recherches sur l'Huile Volatile de Pommes de Terre et les Composés qui en Dérivent». Compt. Rendus, 4, 1837, pàg. 341.
* ↑ ASALE, RAE-; RAE. «almidón | Diccionario de la lengua española» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ PubChem. «1-Pentanol» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ «Showing Compound 1-Pentanol (FDB008230) - FooDB». [Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ Kenyon, Richard L.; Inskeep, Gordon C.; Gillette, Leslie; Price, J. Frank «AMYL COMPOUNDS FROM PENTANE». Industrial & Engineering Chemistry, 42, 12, 01-12-1950, pàg. 2388–2401. DOI: 10.1021/ie50492a004. ISSN: 0019-7866.
* ↑ «The Good Scents Company - Aromatic/Hydrocarbon/Inorganic Ingredients Catalog information» (en anglès americà). [Consulta: 10 desembre 2019].
# Pericoma tenerifensis

Pericoma tenerifensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: l'illa de Tenerife (les illes Canàries).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Estado de las especies endémicas presentes en la isla de Tenerife respecto a las diferentes disposiciones normativas de protección (castellà)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
# Pericoma triuncinatum

Pericoma triuncinatum és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Pericoma tienshanensis

Pericoma tienshanensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: el Kazakhstan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Psychodiden aus Mittelasien und angrenzenden Gebieten (Insecta: Diptera: Psychodidae) (alemany)
* ↑ Global Species (anglès)
# Pericoma truncata

Pericoma truncata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: Utah, Colorado i Nebraska.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic Dipteran Species and Synonyms Arxivat 2012-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Robert Leslie Usinger, 1956. Aquatic Insects of California: with Keys to North American Genera and California Species. University of California Press. 508 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Discover Life (anglès)
# Peter Lindgren

Peter Lindgren (nascut el 6 de març de 1973) és un guitarrista i compositor suec. És més conegut per ser l'exguitarrista de la banda de death metal progressiu sueca Opeth. El 1991 es va unir a Opeth per tocar el baix en un concert, però va acabar quedant-se al grup i va canviar el baix per la guitarra.
Alguns dels solos de Lindgren en Opeth són els de les cançons When del disc My Arms, Your Hearse, el de la primera cançó del disc Deliverance, Wreath, o la cançó del disc Ghost Reveries Beneath the Mire. Com s'explica en el documental The Making of Deliverance and Damnation al DVD en directe d'Opeth Lamentations, la decisió de qui tocava la part de la guitarra solista es prenia basant-se en l'exigència vocal de la part que estiguera cantant Åkerfeldt en eixe moment, i també basant-se en qui desitjara majorment fer un solo en particular. Si Åkerfeldt tenia problemes tocant un solo, se'l passava a Lindgren, i viceversa.
En març de 2004, ell i Mikael Åkerfeldt van ser classificats en la posició 42 del rànquing dels 100 millors guitarristes de heavy metal de tota la història de la revista Guitar World.
En maig de 2007, Peter Lindgren va anunciar que abandonava Opeth perquè no podia aguantar la vida que havia de dur a les gires com a músic. Åkerfeldt va dir que l'eixida de Lindgren d'Opeth va ser amistosa. A partir d'aquest moment Peter començà a treballar com a consultor a Estocolm. A més a més, Lindgren té masters en física i filosofia.

## Equipament

Peter Lindgren usava una PRS Custom 24, una Gibson Les Paul Custom 1974 i una Gibson SG 1991. També utilitzava un amplificador Laney VH100R i un processador d'efectes BOSS GT-5. La configuració dels seus amplificadors en els directes era exactament igual que la d'Åkerfeldt.

## Referències

* ↑ «Biografia de Peter Lindgren». Allmusic.
* ↑ «Opeth - Trivia». Metalstorm.net.
# Peta (desambiguació)

«Peta o PETA» té aquests significats:
* Peta- (símbol)
* PETA, People for the Ethical Treatment of Animals
* PETA, Pemblea Tanah Aiv, Defensors de la Pàtria, Organització col·laboracionista d'Indonèsia sota ocupació japonesa