OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Audouville-la-Hubert

Audouville-la-Hubert és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 64 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Audouville-la-Hubert era de 64 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 14 eren unipersonals (5 homes vivint sols i 9 dones vivint soles), 9 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 51 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Audouville-la-Hubert el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 12 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 38 persones, 25 eren actives i 13 eren inactives. De les 25 persones actives 24 estaven ocupades (15 homes i 9 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de transport, 1 d'una empresa immobiliària i 2 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Audouville-la-Hubert hi havia 17 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 693 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Audouville-la-Hubert a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Audouville-la-Hubert a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Braggs

Braggs és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 301 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Braggs tenia 301 habitants, 123 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 352,2 habitants per km².
Dels 123 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.750 $ i la renda mediana per família de 22.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.938 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era d'11.396 $. Entorn del 23,5% de les famílies i el 31,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Braggs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Braggs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Premis Pulitzer de 1917

Els Premis Pulitzer es van lliurar per primera vegada el 1917. Inicialment hi havia quatre categories; altres que s'havien especificat en la sol·licitud de Joseph Pulitzer es van introduir gradualment en els anys següents. Els guanyadors eren seleccionats pel consell d'administració de la Universitat de Colúmbia. El primer guanyador del Premi Pulitzer, l'ambaixador francès Jean Jules Jusserand, que havia escrit el millor llibre sobre la història dels Estats Units, va guanyar 2.000 dòlars. Herbert Bayard Swope va guanyar un premi de 1.000 dòlars pels seus reportatges.

## Premis de periodisme

* Redacció editorial:
** New York Tribune, per "The Lusitania Anniversary", un article editorial sobre el primer aniversari de l'enfonsament de Lusitania (no es va nomenar a l'autor, però l'editorial va ser escrita per Frank H. Simonds).
* Informació:
** Herbert Bayard Swope, New York World, per als articles que van aparèixer el 10 d'octubre, el 15 d'octubre i del 4 de novembre al 22 de novembre de 1916, ambdós inclosos, titulats "Dins de l'Imperi Alemany".

## Premis de lletres i teatre

* Biografia o Autobiografia :
** Laura E. Richards i Maud Howe Elliott ajudats per Florence Howe Hall, Julia Ward Howe (Houghton).
* Història:
** Jean Jules Jusserand, With Americans of Past and Present Days (Scribner)

## Referències

* ↑ «Columbia Awards Pulitzer Prizes». New York Times, 09-06-1917, p. 10.
* ↑ «Tribune editorial takes Pulitzer Prize for 1916». , June 5, 1917.

## Enllaços externs

* "Guanyadors del Premi Pulitzer de 1917". Ciutat de Nova York. Jurat dels Premis Pulitzer. 1917.
# Al-Khalil ibn Àhmad al-Farahidí

Abu-Abd-ar-Rahman al-Khalil ibn Àhmad ibn Amr ibn Tamim al-Farahidí al-Azdí al-Yahmadí al-Basrí —àrab: أبو عبد الرحمن الخليل بن أحمد الفراهيدي, Abū ʿAbd ar-Raḥmān al-Ḫalīl ibn Aḥmad al-Farāhīdī—, més conegut com a al-Khalil ibn Àhmad o al-Farahidí, fou un escriptor i filòleg del sud d'Aràbia (actual Oman). Les seves contribucions més importants són Kitab al-ayn (en àrab كتاب العين), considerat el primer diccionari d'àrab, l'estàndard actual per als diacrítics ḥarakāt que empra l'escriptura àrab, i Al-arud, és a dir, l'estudi sistemàtic de la mètrica de l'àrab. Es mudà a Bàssora, on residí fins a la seva mort. Sibawayh i al-Asmaí en foren destacats estudiants. Al-Farahidí era de confessió ibadita.

## Kitab al-ayn

El Kitab al-ayn fou començat per al-Farahidí, però, probablement, fou completat per al-Layth ibn al-Mudhàffar, un dels seus estudiants. Ayn és la lletra amb un so més profund (provinent de la faringe) de l'escriptura àrab. Ayn en àrab també significa ‘font d'aigua’. El llibre fou titulat Llibre de la font perquè l'objectiu d'al-Farahidí era aclarir quines paraules formaven el vocabulari original o ‘font’ de l'àrab. El diccionari no fou ordenat segons l'ordre alfabètic sinó més aviat fonètic, tot seguint la pauta de pronunciació de l'escriptura àrab des de la lletra més profunda articulada a la faringe ﻉ (ayn) fins a l'última lletra pronunciada amb els llavis, és a dir, la lletra م (mim).
El llibre fou revisat per al-Mahdí al-Makhzumí i Ibrahim as-Samiraí i imprès per Maktabah al-Hilal en vuit volums. Hi ha alguns dubtes sobre si la versió disponible actualment és l'original tal com l'escrigué al-Khalil ibn Àhmad o si és una obra basada en l'original.
A més a més, al-Farahidí recopilà les quinze escales de la poesia i les comparà amb l'Alcorà, però no pogué trobar-ne cap similitud.

## Referències

* ↑ Sībawayh, ʻAmr ibn ʻUthmān. Al-Kitāb Kitāb Sībawayh Abī Bishr ʻAmr ibn ʻUthmān ibn Qanbar. Introducció. 3a edició. El Caire: Maktabat al-Khānjī, p. 11–12.
# Nuevo Reyno de León

El Nuevo Reyno de León era una de les divisions administratives del virregnat de la Nova Espanya que abastava l'estat mexicà de Nuevo León. El Nuevo Reyno de León, limitava al nord, est i sud-est amb el Nou Santander, al nord-oest i oest amb Nova Extremadura o província de Coahuila, al sud-oest amb la Nova Biscaia, i a l'oest amb el Regne de Nova Galícia. Aquest territori va estar sota jurisdicció de la Real Audiència de Guadalajara. I per l'ordre real en 22 d'agost de 1776, Nou Santander va ser part de la comandància general de les províncies Internes.
El procés de creació del Nuevo Reyno de León s'inicià per les capitulacions donades per Felip II a Luis de Carvajal el 1579. S'hi assenyalaven com a límits del territori el Port de Tampico, el riu Pánuco i les mines de Mazapil, fins als límits de Nova Galícia i Nova Biscaia, i des d'allí cap al nord 200 llegües de latitud i altres 200 de longitud. Un mes més tard una Reial Cèdula afegia un tros de la Huaxteca i de la Sierra Gorda. Però en realitat es tractava d'un territori ja conquistat per assentaments espanyols i administrat per magistrats l'autoritat dels quals emanava de Mèxic, Guadalajara i Durango. El govern va deixar d'existir temporalment després de l'arrest de Luis de Carvajal y de la Cueva a causa del tràfic d'esclaus. A partir de 1596, una vegada més es produïxen intents seriosos de fundar l'assentament espanyol a la Vall d'Extremadura, i en concret a l'assentament de La nostra Senyora de Monterrey. Diego de Montemayor, al comandament d'unes companyies, és nomenat com el governador del Nuevo Reyno de León el 1599. Després de la seva mort el 1610, el Nuevo Reyno de León va ser governat per una unitat de jutges majors, nomenats per l'Audiència de Mèxic fins al 1613, quan es nomenà a Agustín de Zavala com a nou governador. El va succeir, després de ser nomenat des d'Espanya, el seu fill Martín de Zavala, amb el títol de Governador i Capità General de Nuevo León des del 1626 fins al 1664. Però, els límits territorials del regne van ser causa de freqüent disputa amb la Nova Biscaia, perquè El Satillo es trobava a unes deu milles de Monterrey. A més a més, al nord-oest, el territori de Coahuila va ser reclamat per part d'ambdues províncies fins a la seva escissió el 1675. A l'est, el territori, s'estenia sense límits cap a la costa del Golf durant el període de 1715-1716, però després va limitar amb el Nou Santander que va ser poblat entre el 1748-1749.

## Referències

* ↑ Israel Cavazos - Breve Historia de Nuevo León (castellà)

## Vegeu també

* Evolució territorial de Mèxic
# Aelfwald II de Northúmbria

Ælfwald II va ser rei de Northúmbria des de la deposició d'Eardwulf l'any 806 fins potser el 810. Aquesta informació només apareix en dos escrits: en un llibre titulat De primo Saxonum adventu d'autor anònim i en la Flores Historiarum de Roger de Wendover; en aquest segon es diu que Ælfwald va ser qui va destronar Eardwulf.
Alguns autors creuen que Ælfwald II va governar durant dos anys fins que Eardwulf va tornar i va recuperar el poder amb el suport de l'emperador Carlemany i del papa Lleó III. Altres creuen que el fill d'Eardwulf, anomenat Eanred va ser qui el va succeir.
Atès que del regnat d'Ælfwald només hi ha uns pocs documents amb escassa informació, l'estudi de les monedes encunyades durant el seu regnat són un complement al seu estudi. Aquestes van ser encunyades a la ciutat de York pel propietari d'una seca anomenat Cuthheard, el mateix que va fer totes les monedes conegudes del regnat d'Eardwulf.
L'escriptor W. G. Collingwood va ser l'autor el 1917 d'un llibre que recrea la vida d'Ælfwald, titulat The Likeness of King Elfwald. Aquesta obra es basa en un llarg estudi sobre la història de Northúmbria, tema que el va portar a publicar un altre llibre, Northumbrian Crosses of the pre-Norman Age el 1919.

## Referències

* ↑ Luard, 1890, p. 391.
* ↑ Cannon, Cannon i Hargreaves, 2009, p. 42.

## Bibliografia

* Cannon, J; Cannon, J A; Hargreaves, A. The Kings & Queens of Britain. Oxford University Press, 2009.
* Luard, H R. Matthew Paris, Robert de Reading: Flores Historiarum. Stationery Office, 1890.
* Higham, Nick J. The Kingdom of Northumbria AD 350–1100. Sutton, 1993. ISBN 0-86299-730-5.
* Kirby, D.P.. The Earliest English Kings. Londres: Routledge, 1992. ISBN 0-415-09086-5.
# Audran

Audran és el nom dels següents personatges:
* Edmond Audran (1840, Lió - 1901, París)
* Jean Audran (1667, Lió -1756, París), pintor francès
* Stéphane Audran (1932, Versailles - 2018), actriu francesa
# Bragasellus stocki

Bragasellus stocki és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Espanya.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 1r juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J.P. & Magniez, G., 1988. Isopodes aselloides wstygobies d'Espagne recoltes par J. Notenboom et I. Meijers II - le genre Bragasellus et description de sept nouvelles especes. Stygologia 4 (4): 332-362.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Mesegar de Corneja

Mesegar de Corneja és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 121 | 130 | 116 | 100 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Deixin votar els catalans

Deixin votar els catalans (en anglès: Let Catalans Vote) és un manifest de suport internacional al referèndum sobre la independència de Catalunya.
El manifest assenyala que la millor manera de resoldre les disputes internes legítimes és emprar les eines de la democràcia i fa una crida al govern espanyol i a les seves institucions, així com als seus homònims catalans, a treballar conjuntament perquè la ciutadania de Catalunya pugui votar el seu futur polític i que es negociï de bona fe basades en base el resultat. El manifest declara que el fet d'impedir que els catalans votin contradiu els principis que inspiren les societats democràtiques.
El manifest ha estat signat per diverses personalitats de rellevància internacional, entre les quals cal destacar els sis premis Nobel següents: Rigoberta Menchú, Ahmed Galai, Desmond Tutu, Adolfo Pérez Esquivel, Dario Fo i Jody Williams.

## Signants

Els signants dels manifest provenen de diferents àmbits i camps professionals i laborals. En l'àmbit de l'art i la cultura: Joan Baez, Mārtiņš Brauns, Andrea Camilleri, Dario Fo, Peter Gabriel, Saúl Hernández, Ken Loach, António Lobo Antunes, Hélder Mateus da Costa, Viggo Mortensen, Yoko Ono, Silvio Rodríguez, Peter Sís, Colm Tóibín, Pēteris Vasks, Irvine Welsh i Tsering Woeser. En l'àmbit acadèmic i universitari: Zygmunt Bauman, Harold Bloom, Noam Chomsky, Angela Davis, Susan George, Costas Lapavitsas, Adolfo Pérez Esquivel, Paul Preston, Saskia Sassen, Richard Sennett i Hans Ulrich Gumbrecht. En l'àmbit de la política civil i institucional: Gerry Adams, Tariq Ali, José Bové, Piedad Córdoba, Heiner Flassbeck, Ahmed Galai, Peter Jambreck, Hu Jia, Wuer Kaixi, Ronald Kasrils, Rigoberta Menchú, Ambler Moss, José Shulman, Jody Williams i Jason Y. Ng. En l'àmbit de l'esport: Éric Cantona, Johan Cruyff i Hristo Stoítxkov. També el signen: Ignacio Ramonet, Bill Shipsey, Bořek Šípek i Desmond Tutu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «Setze personalitats internacionals s'adhereixen al manifest ‘Let Catalans vote’». VilaWeb, 17-05-2017. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2017 [Consulta: 4 setembre 2017]. Arxivat 5 de setembre 2017 a Wayback Machine.
* ↑ «Mig centenar de personalitats internacionals demanen que es deixi votar els catalans». Omnium [Consulta: 4 setembre 2017].
* ↑ «16 international personalities join the ‘Let Catalans vote’ manifesto». Catalan News Agency, 17-05-2017 [Consulta: 24 juliol 2017].
* ↑ «More international figures sign up to ‘Let Catalans vote’ manifesto». Catalan News Agency, 24-07-2017 [Consulta: 24 juliol 2017].
* 1 2 3 Miró, Xavier «Silvio Rodríguez, Yoko Ono i Peter Gabriel, a favor del referèndum». El Punt Avui, 25-07-2017 [Consulta: 4 setembre 2017].
* 1 2 3 «Yoko Ono Lennon i Hristo Stóitxkov, entre la cinquantena de personalitats internacionals que demanen "deixar votar els catalans"». Ara.cat, 24-07-2017 [Consulta: 4 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Let Catalans Vote (català) (anglès) (castellà) (francès) (italià)
# Premis Princesa d'Astúries

Els Premis Princesa d'Astúries, fins al 2014 anomenats Premis Príncep d'Astúries, van néixer el 1981, convocats per la fundació Princesa d'Astúries, i es donen anualment a Oviedo, capital del Principat d'Astúries, en una cerimònia presidida pel príncep d'Astúries. Tant per la categoria dels premiats com per la composició dels jurats són un tret acadèmic de primer ordre.
Els premiats poden ser persones físiques, institucions, o grups de treball de tot el món, que hagin destacat en la seva trajectòria en alguna de les vuit categories: Arts, Esports, Ciències Socials, Comunicació i Humanitats, Concòrdia, Cooperació Internacional, Investigació Científica i Tècnica, o Lletres.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Princesa d'Astúries
# Núria Santamaria i Roig

Núria Santamaria i Roig (Barcelona, 1964) és una historiadora de la literatura i crítica teatral catalana.
Es va doctorar en filologia catalana a la Universitat Autònoma de Barcelona, on treballa com a professora. Entre les seves publicacions, destaquen obres com La literatura catalana, en una perspectiva europea, escrita amb Marina Gustà i publicada el 2007. És col·laboradora habitual de la revista L'Avenç, on fa crítica de teatre. Ha sigut directora de la Xarxa Temàtica Orientacions i Tendències en les Arts Escèniques a Catalunya.

## Publicacions destacades

* De fronteres i arts escèniques (2015) ISBN 9788494377907
* La revolució teatral dels setanta (Punctum, 2010) ISBN 9788493737153, amb Francesc Foguet i Boreu
* La literatura catalana en una perspectiva europea (2007), amb Marina Gustà
* La literatura dramàtica (UOC) ISBN 9788490295663, amb Francesc Foguet i Boreu

## Referències

* ↑ «Núria Santamaria i Roig». Diccionari de la Literatura Catalana. Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ «Col·laboradors habituals / Qui som / Inici - L'Avenç». Arxivat de l'original el 2020-08-06. [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ «Història del grup | Grup de Recerca en Arts Escèniques». Arxivat de l'original el 2020-11-29. [Consulta: 17 abril 2020].

## Enllaços externs

* Conferència de Santamaria sobre Sagarra.
# Lias (Alts Pirineus)

Lias (occità) o Lies (francès) és un municipi francès al departament dels Alts Pirineus (regió d'Occitània).
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 66 | 72 | 63 | 71 | 65 | 63 | 79 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Aythami Artiles Oliva

Aythami Artiles Oliva (Arguineguín, 2 d'abril de 1986) és un exfutbolista canari, que ocupava la posició de defensa. Va ser internacional amb la selecció sub-19 d'Espanya.
Format al planter de la UD Las Palmas, debuta amb els gran canaris a la Segona Divisió la temporada 06/07, en la qual és titular. L'estiu del 2007 fitxa pel Deportivo de La Coruña, on només apareix en un encontre.
Serà cedit al Xerez CD, on ha complert dues campanyes, a la segona, sent titular i part important de l'històric ascens dels andalusos a la primera divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Moualine el Oued

Moualine el Oued (àrab موالين الواد) és una comuna rural de la província de Benslimane de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.129 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Eleccions legislatives estonianes de 1995

Les eleccions legislatives estonianes de 1995 se celebraren el 5 de març de 1995 per a renovar els 101 membres del Riigikogu. El partit més votat fou el Coalició i Unificació Rural que formà un govern de coalició amb el Partit del Centre Estonià i Tiit Vähi fou nomenat primer ministre d'Estònia. El març de 1997 hagué de dimitir a causa de l'un escàndol polític i fou substituït per Mart Siiman fins a les eleccions de 1999.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 5 de març de 1995 al Riigikogu
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | Canvi |
| | Coalició i Unficació Rural (Koonderakond ja Maarahva Ühendus, KMÜ) | 174.248 | 32,23% | 41 | +24 |
| | Partit Reformista Estonià (Eesti Reformierakond) | 87.531 | 16,19% | 19 | |
| | Partit de Centre Estonià (Eesti Keskerakond) | 76.634 | 14,17% | 16 | |
| | Pàtria i Partit de la Independència Nacional (Isamaa ja Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei) | 42.493 | 7,86% | 8 | -31 |
| | Moderats (Mõõdukad) | 32.381 | 5,99% | 6 | -6 |
| | Estònia és Casa Nostra (Meie Kodu on Eestimaa) | 31.763 | 5,87% | 6 | − |
| | Extrema dreta (Parempoolsed ) | 27.053 | 5,00% | 5 | - |
| | Dreta Estoniana-Ciutadans d'Estònia (Parem Eesti-Eesti Kodanik) | 19.529 | 3,61% | 0 | -8 |
| | Justícia (Õiglus ) | 12.248 | 2,27% | 0 | − |
| | Partit Futur d'Estònia (Tuleviku Eesti Erakond) | 13.907 | 2,57% | 0 | − |
| | Partit Popular dels Grangers Estonians (Eesti Talurahva Erakond) | 8.146 | 1,51% | 0 | − |
| | Quart Poder – Reialistes i Verds (Neljas Jõud - Kuningriiklased ja Rohelised) | 1.854 | 0,38% | 0 | − |
| | Altres (4) (total) | 8.945 | 1,65% | 0 | − |
| | Independents (12) (total) | 1.444 | 0,27% | 0 | − |
| | Total vots vàlids | 540.699 | 100,00% | 101 | |
| | Vots nuls | 5.142 | 0,94% | | |
| | Total (participació 69,06%) | 545.825 | | | |
| Font: Comitè Nacional Electoral Estonià. |||||
# Delilah (cràter)

Delilah és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hebreu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Delilah». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus