OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Matria (pel·lícula)

Matria és una pel·lícula de drama social espanyola del 2023 dirigida per Álvaro Gago (en el seu primer llargmetratge) i protagonitzada per María Vázquez. Ha estat rodada en gallec.

## Sinopsi

Ambientada en un poble de pescadors gallec, la trama segueix la difícil situació de la Ramona, una dona treballadora amb dificultats econòmiques que lluita per mantenir-se dempeus.

## Repartiment

* María Vázquez com a Ramona
* Santi Prego com a Andrés
* Soraya Luaces com a Estrella
* E.R. Cunha "Tatán" com a Xosé
* Susana Sampedro com a Carme

## Producció

La història es basa lliurement en la vida de Francisca Iglesias, una dona que va tenir cura de l'avi de Gago, i que va protagonitzar el curtmetratge homònim de Gago. María Vázquez va assumir el paper protagonista del llargmetratge, interpretant una versió més jove del personatge. Iglesias té un paper menor a la pel·lícula. La pel·lícula ha estat produïda per la pontevedresa Matriuska Producciones, la madrilenya Avalon PC, la valenciana Elastica Films i la barcelonina Ringo Media. Completament rodada en gallec, María Vázquez (criada a la província de Lugo) va afrontar el repte d'adaptar el seu gallec a la varietat de les Rías Baixas.

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar mundialment el 17 de febrer de 2023 a la 73a edició del Festival Internacional de Cinema de Berlín, projectada a la programació Panorama. Es va estrenar en cinemes a Espanya el 24 de març de 2023.

## Referències

* ↑ Balaga, Marta. «Review: Matria». Cineuropa, 17-02-2023.
* 1 2 3 4 5 «Matria». [Consulta: 18 febrer 2023].
* 1 2 3 4 Meseguer, Astrid. «La extraordinaria María Vázquez emociona en la Berlinale con el drama social 'Matria'». La Vanguardia, 17-02-2023.
* ↑ Quintás, Paula. «Vídeo: Así es el tráiler de 'Matria', la película gallega estrenada en la Berlinale». Quincemil, 04-03-2023.
# Megàpode de les Nicobar

El megàpode de les Nicobar (Megapodius nicobariensis) és una espècie d'ocell de la família dels megapòdids (Megapodiidae) que viu entre al sotabosc, en hàbitat selvàtic, de les terres baixes de l'arxipèlag de les Nicobar.

## Referències

* ↑ «Megàpode de les Nicobar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Megàpode de les Filipines

El megàpode de les Filipines (Megapodius cumingii) és una espècie d'ocell de la família dels megapòdids (Megapodiidae) que viu en zones de boscos, selva humida i encara matolls costaners de Borneo, Sulawesi i illes properes i l'arxipèlag de les Filipines, incloent Palawan i l'arxipèlag de Sulu.

## Referències

* ↑ «Megàpode de les Filipines». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Mercedes Gaspar Salvo

Mercedes Gaspar Salvo (Saragossa, 1964) és una directora de cinema espanyola. Nascuda a Saragossa, ha passat la seva infantesa a Calanda (lloc de naixement de Luis Buñuel) i després es traslladà a Madrid, on es va llicenciar en Ciències de la Comunicació i en Geografia i Història, titulada en Direcció Escènica pel RESAD i realització per l'Institut Oficial de Ràdio i Televisió. Ha treballat a TVE, i ha estat professora a diverses institucions i universitats. Els seus treballs es caracteritzen per la mescla de tècniques d'animació, l'experimentació i la fusió de llenguatges i arts amb influència de Luis Buñuel, Salvador Dalí, Man Ray i Jean Cocteau.Actualment viu a Segòvia.
El 1994 va obtenir el Goya al millor curtmetratge de ficció per El sueño de Adán i el 1995 i 1996 fou nominada al mateix Goya per Las partes de mi que te aman son seres vacíos i Esclavos de mi poder, i nominada a l'Ós d'Or al millor curtmetratge al 45è i 46è Festival Internacional de Cinema de Berlín amb El sueño de Adán i Las partes de mi que te aman son seres vacíos.
El 2014 va dirigir el seu primer llargmetratge, Huídas, va tenir 17 candidatures als Premis Goya, entre ells el de millor pel·lícula, millor direcció i millor guió original.

## Filmografia

* 2014: Huidas
* 2003: Memoria y muerte de una cortometrajista (Curt)
* 2001: El derecho de las patatas (Curt)
* 1997: El sabor de la comida de lata (Curt)
* 1996: Esclavos de mi poder (Curt)
* 1996: Pon tu pensamiento en mí
* 1995: Las partes de mí que te aman son seres vacíos (Curt)
* 1994: El sueño de Adán (Curt)
* 1993: Su primer amor (Curt)
* 1992: Sabía que vendrías (Curt)

## Referències

* ↑ Mercedes Gaspar Arxivat 2019-10-25 a Wayback Machine. a hamacaonline
* ↑ Mercedes Gaspar: Huidas a filmarte.net
* ↑ Esclavos de mi poder al web dels Premis Goya
* ↑ Mercedes Gaspar a mujeresdecine.com
* ↑ Huídas al web dels Goya
# Mielopatia

La mielopatia descriu qualsevol dèficit neurològic relacionat amb la medul·la espinal. Quan es deu a un traumatisme, es coneix com a lesió medul·lar (aguda). Quan és inflamatòria, es coneix com a mielitis. La malaltia de naturalesa vascular es coneix com a mielopatia vascular. La forma més comuna de mielopatia en humans, la mielopatia cervical espondilòtica, també anomenada mielopatia cervical degenerativa és causada per artrosi (espondilosi) de la columna cervical, que produeixen un estrenyiment del canal vertebral (estenosi vertebral) que finalment provoca la compressió de la medul·la espinal.

## Referències

* ↑ "Myelopathy" at American Journal of Neuroradiology
* ↑ «The Science of CSM». Myelopathy.org: an online resource for cervical spondylotic myelopathy. Arxivat de l'original el 2015-11-18. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ Wu, Jau-Ching; Ko, Chin-Chu; Yen, Yu-Shu; Huang, Wen-Cheng; Chen, Yu-Chun; Liu, Laura; Tu, Tsung-Hsi; Lo, Su-Shun; Cheng, Henrich «Epidemiology of cervical spondylotic myelopathy and its risk of causing spinal cord injury: a national cohort study». Neurosurgical Focus, vol. 35, 1, 01-07-2013, pàg. E10. DOI: 10.3171/2013.4.FOCUS13122. PMID: 23815246.
* ↑ «AO Spine - Degenerative Cervical Myelopathy» (en anglès). AO Spine. AO Foundation. [Consulta: 10 agost 2022].
* ↑ Shedid, Daniel; Benzel, Edward C. «CERVICAL SPONDYLOSIS ANATOMY». Neurosurgery, vol. 60, SUPPLEMENT, 2007, pàg. S1–7–S1–13. DOI: 10.1227/01.neu.0000215430.86569.c4. PMID: 17204889.
# Mielikki

Mielikki és una deessa de la mitologia finesa (i que apareix també en la mitologia celta), la qual és considerada la deessa de la caça i dels boscos. Apareix en diverses llegendes i relats -per exemple el poema Kalevala - com esposa o nora de Tapio, també el déu de la caça, i com creadora de l'ós.
Se la coneix també com "La Mare del Bosc ric a Mel" o "La Senyora de la Vall i del Bosc", i és descrita, quan els caçadors han tingut sort, com bella, benigna, i ricament enjoiada; en cas contrari, apareix amb un aspecte desagradable i vestida amb parracs.
Mielikki és descrita com una hàbil sanadora que guareix les ferides de les urpes dels animals que han aconseguit escapar de trampes, ajuda els pollets que han caigut del seu niu, i guareix les ferides dels galls fers després de les seves exhibicions de seguici. Coneix molt bé les herbes curatives i ajudarà aquells que sàpiguen com demanar ajuda. Era venerada tant per aquells que practiquen la caça menor com per aquells que busquen bolets i baies.
El seu nom està compost per les paraules mieli (ment, plaer, sentiment, desig) i el sufix kki (afectuosa), per la qual cosa el seu nom significa "estimada" o "favorita".; un altre suggeriment és que el seu nom procedeixi de l'antiga paraula finlandesa mielu (sort)

## Curiositats

Mielikki i el seu espòs Tapio són esmentats en la cançó Elvenpath de la banda finlandesa de heavy metal Nightwish, la primera com Bluecloak, healer of the ill and sad (Capa blava, sanadora dels malalts i tristos) i el segon com Bearking, ruler of the forest (Rei ós, senyor del bosc).
Aquesta deessa ha estat la inspiració per a la deïtat del mateix nom que apareix als Regnes Oblidats, un escenari de campanya dissenyat per al joc de rol Dungeons & Dragons.
Un asteroide (el 2715) i una muntanya al planeta Venus porten el seu nom.

## Referències

* ↑ «Mielikki: Facts, Discussion Forum, and Encyclopedia Article».
* ↑ «Goddessnames.net - goddess names mythology myth». Arxivat de l'original el 2016-12-13. [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ «Tapio». Arxivat de l'original el 21 de noviembre de 2007. [Consulta: 27 febrer 2008].
* ↑ http://www.gutenberg.org/dirs/etext04/kalec10.txt The Kalevala
* ↑ «Mielikki». Arxivat de l'original el 20 de agosto de 2006.
* ↑ «Nightwish - Elvenpath Lyrics». Arxivat de l'original el 2015-12-10. [Consulta: 14 abril 2022].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser».
* ↑ «USGS Astro: Planetary Nomenclature: Feature Data Search Results».
# Meken-Iurt

Meken-Iurt (en rus: Мекен-Юрт) és un poble de la república de Txetxènia, a Rússia, segons el cens del 2022 tenia 2.931 habitants.

## Referències

* ↑ «Древнее село Зумсой продолжает жить несмотря ни на что | Информационное агентство "Грозный-Информ"». Arxivat de l'original el 2022-06-02.
* ↑ «Закон Чеченской республики № 46-РЗ от 14.07.08» (doc). Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ «И вновь оживает древний Зумсой… | Грозный Информ». Arxivat de l'original el 2013-03-03.
* ↑ «В высокогорное село Зумсой возвращаются жители». Arxivat de l'original el 2014-09-08. [Consulta: 21 novembre 2010].
# Mascarosa II d'Armanyac

Mascarosa de Lomanha, II d'Armanyac, morta el 1256, va ser comtessa d'Armanyac (amb Fesenzac) de 1245 a 1256. Era filla d'Arnau II Odon de Lomanha, vescomte de Lomanha, i de Mascarosa I d'Armanyac, comtessa d'Armanyac (amb Fesenzac).
Va ser casada el 1255 amb Esquivat de Chabanès, però no va tenir fills. En aquesta ocasió, el seu pare li va transmetre els comtats d'Armanyac amb el Fesenzac, sempre reivindicats per Guerau, vescomte de Fesenzaguet. La mort de Mascarosa l'any següent va posar fi al conflicte, ja que el seu hereu era aquest mateix Guerau, que va esdevenir Guerau VI d'Armanyac.

## Notes

* ↑ Aquest matrimoni està tanmateix subjecte a comprovació
# Melanophryniscus rubriventris

Melanophryniscus rubriventris és una espècie d'amfibi que viu a l'Argentina i Bolívia.

## Referències

* Cortez, C., Reichle, S., De la Riva, I., Köhler, J. & Lavilla, E. 2004. Melanophryniscus rubriventris. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Mirtis

Mirtis és el nom dels següents personatges:
* Mirtis d'Argos, polític argiu
* Mirtis (poetessa) poetessa lírica grega
# Millor jugador de l'any per la Federació Internacional d'Hoquei

El Millor jugador del món en hoquei sobre herba és un premi esportiu que la Federació Internacional d'Hoquei sobre Herba (FIH) atorga anualment des del 1998. Aquest guardó designa els jugadors que la FIH creu que han estat els millors del món en quatre categories: Millor jugador, millor jugadora, millor jugador promesa i millor jugadora promesa. Aquestes dues últimes categories es començaren a premiar a partir de l'any 2001.

## Llista de guanyadors

| Any | Masculí | Femení | Promesa masculina | Promesa femenina |
| 1998 | Stephan Veen | Alyson Annan | N/A | N/A |
| 1999 | Jay Stacy | Natascha Keller | N/A | N/A |
| 2000 | Stephan Veen | Alyson Annan | N/A | N/A |
| 2001 | Florian Kunz | Luciana Aymar | Tibor Weißenborn | Angie Skirving |
| 2002 | Michael Green | Cecilia Rognoni | Jamie Dwyer | Agustina García |
| 2003 | Teun de Nooijer | Mijntje Donners | Grant Schubert | Maartje Scheepstra |
| 2004 | Jamie Dwyer | Luciana Aymar | Santi Freixa | Agustina García |
| 2005 | Teun de Nooijer | Luciana Aymar | Robert van der Horst | Maartje Goderie |
| 2006 | Teun de Nooijer | Minke Booij | Christopher Zeller | Park Mi-Hyun |
| 2007 | Jamie Dwyer | Luciana Aymar | Mark Knowles | Maike Stöckel |
| 2008 | Pol Amat | Luciana Aymar | Eddie Ockenden | Maartje Paumen |
| 2009 | Jamie Dwyer | Naomi van As Luciana Aymar | Ashley Jackson | Casey Eastham |
| 2010 | Jamie Dwyer | Luciana Aymar | Tobias Hauke | Zhao Yudiao |
| 2011 | Jamie Dwyer | Maartje Paumen | Matthew Swann | Stacey Michelsen |
| 2012 | Moritz Fürste | Maartje Paumen | Florian Fuchs | Anna Flanagan |
| 2013 | Tobias Hauke | Luciana Aymar | Christopher Rühr | Maria Verschoor |
| 2014 | Mark Knowles | Ellen Hoog | Gonzalo Peillat | Florencia Habif |
| 2015 | Robert van der Horst | Lidewij Welten | Christopher Rühr | Lily Owsley |
| 2016 | John-John Dohmen | Naomi van As | Arthur Van Doren | María Granatto |
| 2017 | Arthur van Doren | Delfina Merino | Arthur Van Doren | María Granatto |
| 2018 | Arthur van Doren | Eva de Goede | Arthur Van Doren | Lucina von der Heyde |
| 2019 | Manpreet Singh | Eva de Goede | Vivek Prasad | Lalremsiami |
| 2020-21 | Harmanpreet Singh | Gurjit Kaur | | |
| 2021-22 | Harmanpreet Singh | Felice Albers | Timothée Clément | Mumtaz Khan |
| 2022-23 | Hardik Singh | Xan de Waard | Gaspard Xavier | Teresa Lima |

## Referències

* 1 2 «Germany's Fuerste named FIH Player of the Year». International Hockey Federation (FIH), 08-12-2012.
# Milà-Sanremo 1996

La Milà-Sanremo 1996 fou la 87a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 23 de març de 1996 i va ser guanyada per l'italià Gabriele Colombo, que s'imposà a l'esprint en la meta de Sanremo als seus companys d'escapada, Alexandre Gontxenkov, Michele Coppolillo i Maximilian Sciandri.
198 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 175 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gabriele Colombo | Gewiss-Playbus | 7h 00' 27" |
| 2 | Alexandre Gontxenkov | Roslotto-ZG Mobili | + 01" |
| 3 | Michele Coppolillo | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 4 | Maximilian Sciandri | Motorola | m. t. |
| 5 | Stefano Zanini | Gewiss-Playbus | + 32" |
| 6 | Fabio Baldato | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 7 | Mario Cipollini | Team Saeco | m. t. |
| 8 | Johan Museeuw | Mapei-GB | m. t. |
| 9 | Laurent Brochard | Festina | m. t. |
| 10 | Andrei Txmil | Lotto-Isoglass | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Milà-Sanremo 2002

La Milà-Sanremo 2002 fou la 93a edició de la Milà-Sanremo. Es disputà el dissabte 23 de març i fou guanyada pel ciclista italià Mario Cipollini, que va batre a l'esprint Fred Rodriguez i Markus Zberg. Es tractava de la primera gran clàssica ciclista que guanyava el Rei Lleó, i l'única si no es compta el campionat del món de ciclisme en ruta que guanyaria a la fi del 2002.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mario Cipollini | Acqua & Sapone-Cantina Tollo | 6h 39'30" |
| 2 | Fred Rodriguez | Domo-Farm Frites | m. t. |
| 3 | Markus Zberg | Rabobank | m. t. |
| 4 | Jo Planckaert | Cofidis | m. t. |
| 5 | Óscar Freire | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 6 | Tomas Konecny | Domo-Farm Frites | m. t. |
| 7 | Andrei Txmil | Lotto-Adecco | m. t. |
| 8 | Jan Svorada | Lampre-Daikin | m. t. |
| 9 | Paolo Bossoni | Tacconi Sport | m. t. |
| 10 | Mario Manzoni | Index-Alexia Alluminio | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk
# Meteorit Social Circle

El meteorit Social Circle és un meteorit de tipus metàl·lic de 99,3 kg. que va ser trobat l'any 1927 al comtat de Walton, a l'estat de Geòrgia, als Estats Units.

## Classificació

El meteorit és de tipus metàl·lic, és a dir que es tracta d'un meteorit que es compon predominantment de metall ferro-níquel i que cristal·litza a partir d'una massa fosa. Dins d'aquest tipus de meteorits, pertany al grup IVA.

## Mineralogia

Al meteorit s'hi han trobat 8 espècies minerals reconegudes per l'Associació Mineralògica Internacional: cromita, daubreelita, kamacita, joegoldsteinita, lawrencita, schreibersita, taenita i troilita, a més de limonita, plessita i probablement brezinaïta. A més es considera la localiat tipus d'una d'aquestes espècies: la joegoldsteinita, un sulfur de fórmula química MnCr₂S₄ aprovat l'any 2015, ja que el meteorit és el lloc on va ser descoberta.

## Referències

* ↑ «Social Circle» (en anglès). Meteoritical Bulletin Database. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ «Recommended classifications: Iron, IVA» (en anglès). Meteoritical Bulletin Database. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ «Social Circle meteorite, Walton Co., Georgia, USA» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ «Joegoldsteinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Meritites II

Meritites II, Meritiotes, Meritetes o, fins i tot, per l'egiptologia Meritites A (Mrj.t jt=s, "estimada del seu pare") va ser una princesa egípcia de la IV Dinastia. Probablement era filla del rei Khufu i de Meritites I, ja que a la mastaba G 7650, la de Meritites II, s'hi esmenta a la reina. Es va casar amb el director del palau Akhethotep (un oficial no reial de la cort) i va tenir diversos fills amb ell. Meritites i el seu marit van ser enterrats junts a la mastaba G 7650 de Guiza.

## Biografia

Meritites II era segurament filla de Khufu, ja que s'esmenta amb el títol de Filla del Rei del seu Cos i, també, per la ubicació de la seva tomba relacionada amb la del rei Khufu. Meritites va ser també Profetessa de Khufu, Hathor i Neith.
Meritites estava casada amb Akhethotep, que era director del palau. Altres títols coneguts d'Akhethotep van ser Amic únic, Sacerdot del Bas de Nekhen i Supervisor de pescadors / caçadors. A la seva tomba s'hi representen diversos nens. Un bloc de la col·lecció McGregor, avui a Lisboa, mostra dues filles; una d'aquestes filles porta el nom de Hetepheres i de l'altra només se n'ha conservat una part del nom: Khufu [...].

## Enterrament

Akhethotep i Meritites van ser enterrats a Guiza, a la tomba G 7650. La mastaba és de pedra i la sala d’ofrenes interior està decorada. A Akhethotep se'l representa amb la seva dona Meritites i els assistents en algunes de les escenes. En una escena, Akhethotep va acompanyat de dues filles. A la fossa C s'hi va descobrir un sarcòfag de granit vermell amb la representació d'una façana de palau esculpida.
Meritites van morir durant el regnat del seu germà Khafre.

## Referències

* ↑ «G 7650» (en anglès). Digital Giza. [Consulta: 13 maig 2021].
* 1 2 Flentye, 2007, p. 291-292, 294-298, 301-303, figs. 1, 3, 6, 7.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004.
* 1 2 Malek, Moss i Porter, 1964.
* ↑ Reisner, 1942.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Flentye, Laurel «The Mastabas of Ankh-haf (G 7510) and Akhethetep and Meretites (G 7650) in the Eastern Cemetery at Giza: A Reassessment» (en anglès). Annales du Service des Antiquités de l'Égypte [El Caire], vol. I, 36, 2007. «a Zahi Hawass and Janet Richards, eds. The Archaeology and Art of Ancient Egypt. Essays in Honor of David B. O'Connor»
* Gundacker, Roman «Ein Beitrag zur Genealogie der 4. Dynastie». Sokar, 16, 2008.
* Malek, Jaromir; Moss, Rosalind L. B.; Porter, Bertha. Topographical Bibliography of Ancient Egyptian Hieroglyphic Texts, Statues, Reliefs and Paintings (en anglès). vol. 3. Griffith Institute, 1974. ISBN 978-0900416101.
* Reisner, George Andrew. A history of the Giza Necropolis (en anglès). Harvard University Press, 1942.
# Meritxell

«Meritxell» té aquests significats:
* Meritxell (poble d'Andorra)
* Meritxell (nom), prenom femení
* Avinguda de Meritxell
* Diada de Meritxell o festivitat de Nostra Senyora de Meritxell, diada nacional del Principat d'Andorra el 8 de setembre
* Mare de Déu de Meritxell, santuari i talla al poble de Meritxell, a la parròquia andorrana de Canillo
* Penya Blaugrana de Bàsquet Meritxell
* Santuari vell de Meritxell o Santa Maria de Meritxell, antiga església d'origen romànic, reconstruïda en època barroca i destruïda per un incendi
# Miguel Millana Sansaturio

Miguel Antonio Millana Sansaturio (Sòria, Castella i Lleó, 8 de maig de 1952) és un empresari, economista i polític valencià d'origen castellà, va estar conseller de Sanitat, Treball i Seguretat Social del primer govern de la Generalitat Valenciana del president Joan Lerma. Portaveu del PSPV-PSOE a l'Ajuntament d'Alacant des de 2022.

## Biografia

Naix a Sòria l'any 1952 però amb només 2 anys es trasllada a viure a Alcoi amb la seua família. Entra en els ambients polítics en els seus anys d'universitari a València quan inicialment simpatitza amb la Lliga Comunista Revolucionària abans d'incorporar-se a les Joventuts Socialistes en 1974 i al PSOE en 1975.
Llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de València el 1976, Millana s'incorpora com a assessor tècnic al sindicat UGT. Resulta elegit diputat a les Corts Valencianes per la circumscripció d'Alacant a les primeres eleccions autonòmiques de 1983 en què el PSPV-PSOE guanya i el president Lerma li confia la conselleria de Sanitat, Treball i Seguretat Social. Miguel Millana va renovar l'escó a les Corts a les successives eleccions de 1987 i 1991.
El 1995 és nomenat president de la Confederació Empresarial de Societats Laborals d'Espanya, càrrec de va ostentar fins a l'any 2010. Abans però havia estat president de la federació valenciana d'aquestes empreses (FEVES).
Miguel Millana reactiva la seua activitat política el 2018 en esdevenir secretari general de l'agrupació local del PSPV-PSOE a Alacant. Un congrés local que va guanyar amb el suport de l'històric dirigent local Ángel Franco. El seu mandat té per objectiu tancar la permanent crisi del socialisme alacantí, activa des de la pèrdua de poder local l'any 1995, i que ha protagonitzat episodis com la destitució del fins aleshores portaveu municipal Francesc Sanguino el 2022.
Millana va resultar elegit regidor al consistori alacantí a les eleccions municipals de 2019 i 2023, a més de ser diputat provincial a la Diputació d'Alacant (2019-2023).

## Bibliografia

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.370. ISBN 9788495484802.

## Referències

* 1 2 «Miguel Millana ya es el portavoz socialista en Alicante al hacerse efectivo el cese de Sanguino» (en castellà), 26-07-2022. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ ««Amb la LUEV els joves han après valencià de manera culta»», 25-11-2023. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Miguel Millana se erige nuevo secretario general del PSOE en Alicante por amplia mayoría» (en castellà), 24-03-2018. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Pressions, purgues i control: la crisi del PSPV a Alacant s’allarga durant dècades» (en catalan), 23-07-2022. [Consulta: 9 març 2024].
Càrrecs públics :
| Precedit per: Ángel Luna González | Conseller de Treball, Sanitat i Seguretat Social de la Generalitat Valenciana 1983 - 1985 | Succeït per: Miguel Doménech Pastor (Conseller de Treball i Seguretat Social) Joaquín Colomer Sala (Conseller de Sanitat i Consum) |