OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Otterswiller

Otterswiller (en alsacià Ottewiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2006 tenia 1.342 habitants. Limita al nord-oest amb Saverne, al sud-est amb Schwenheim, al sud amb Marmoutier, al sud-oest amb Gottenhouse.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 663 | 699 | 832 | 1.124 | 1.147 | 1.177 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joseph Cremmel | UMP |
# Torre Gran (urbanització)

La Torre Gran és una urbanització del municipi de Torroella de Montgrí (Baix Empordà). Rep el nom de la Torre Gran, un mas fortificat. És a la falda sud del Tossal Petit i al nord de la carretera Gi-641 que connecta la vila de Torroella i el poble de l'Estartit. Altres urbanitzacions properes, amb les que no hi ha una continuïtat urbana, són la de la Torre Vella al nord-oest i la de les Dunes a l'oest. La urbanització s'enfila pel vessant sud del Tossal Petit passant de poc menys dels 5 msnm fins a poc més de 60 en el seu punt més elevat a un quilòmetre lineal de l'accés des de la carretera pel que el pendent és important en alguns dels seus carrers. És travessada pel Torrent de la Torre Gran.
El mas fortificat que dona nom a la urbanització, Torre Gran, és una masia fortificada del segle XVI-XVII, de notable dimensions, inventariada en el patrimoni arquitectònic català, situada al bell mig de la urbanització a la que li dona el nom. Actualment desocupada, ha estat un lloc turístic com hotel i restaurant.
La urbanització Entitat urbanística Torre Gran va ser aprovada definitivament per la Comissió Provincial d'Urbanisme de Girona el 09/06/1980 i publicat en el DOGC nº 87 Arxivat 2020-07-14 a Wayback Machine. el 15/10/1980.
Està composta per més de 400 parcel·les sobre una superfície de 367.893 m² segons el PGOTM.
Dins de Torre Gran s'han creat unitats urbanístiques interiors, amb arquitectura pròpia d'estil mediterrani, creant zones veïnals segregades amb jardins i piscines comunitàries, molt atractives. Destaquen: Les Oliveres, Les Palmeres, Bell Racó, Les Acàcies.
Cal assenyalar els peculiars dissenys de les piscines d'aquesta zona, com és el cas de la de Les Palmeres en forma de guitarra, força destacable en vistes de Google Maps i Google Earth.
Dins de Torre Gran es troben les instal·lacions esportives del Club Nàutic de l'Estartit, amb gimnàs, pistes de tennis, pàdel i piscina al aire lliure de grans dimensions.
Torre Gran és considerada com una de les urbanitzacions més grans de la Costa Brava i dotada d'un alt nivell de qualitat d'infraestructures de serveis, amb un bon servei de banda ampla per fibra òptica.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Urdazubi

Urdazubi (oficialment bilingüe Urdazubi/Urdax) és un municipi de Navarra, a la comarca de Baztan, dins la merindad de Pamplona. Limita amb els municipis de Zugarramurdi, Ainhoa, Senpere, Sara i vall de Baztan.

## Toponímia

Mikel Belasko pensa que el nom més antic de la població era Urdax. Urdax seria una variant d'Urdaiz. Seria per tant un d'aquests topònims basc-navarrès dels quals acaben en terminació -iz i que solen anar unit a un antic nom de persona: Urda en aquest cas. Segons Belasko l'actual nom basc del poble s'hauria derivat de l'original Urdax, a l'haver-se-li afegit la paraula zubi (pont). Urdazubi significa pont d'Urdax.

## Barris

* Urdazubi/Urdax
* Alkerdi
* Dantxarinea
* Landibar
* Leorlaz
* Telleria

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 420 | 396 | 402 | 392 | 375 | 391 | 387 | 376 | 367 | 359 | 348 |
| Fonts: Urdazubi/Urdax i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges cèlebres

* Pedro Aguerre, Axular (1556-1664): escriptor en basc.
* Bruno de Echenique (1820-1893): escriptor i lingüista.

## Fets importants

En aquesta vila fou assassinat pels soldats, i pel seu salvatge comportament el general carlista, Vicente Moreno González, 6 de setembre de 1839.
# Cançoner dels Masdovelles

El Cançoner dels Masdovelles és un cançoner on el poeta Joan Berenguer de Masdovelles recull poesia lírica escrita majoritàriament per ell mateix. És un recull personal privat, autògraf, i singular en la tradició manuscrita, ja que és un dels pocs cançoners d'autor conservat. Correspon al manuscrit 11 de la Biblioteca de Catalunya.
Durant els trenta anys en què s'escriu l'obra es veu l'evolució des d'una fase amb ambició formal a una final d'àlbum personal. Molts dels poemes inclouen explicacions sobre les circumstàncies polítiques o amoroses que contextualitzen els versos. Mostra la consciència del pas de l'occità al català, ja que a partir dels anys 1438 i 1439 els poemes es catalanitzen i l'autor tradueix al català una cançó escrita en occità pel seu oncle, Guillem de Masdovelles.

## Referències

* 1 2 Anna Alberni. Dels trobadors a Ausiàs March: el patrimoni de la Biblioteca de Catalunya: Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. ohDigital, 9 juny 2017, p. 106–.
# Casa al carrer de Cervantes, 8 (Colomers)

La Casa al Carrer Cervantes, 8 és una obra renaixentista de Colomers (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a la banda SE de Colomers. Al carrer de Cervantes. És una construcció de planta irregular, amb coberta de teula i que consta de planta baixa i dos pisos. La façana, de composició simètrica, presenta a la planta baixa la porta d'accés d'arc de mig punt amb grans dovelles de pedra. A la dovella central hi ha una garlanda en relleu amb la inscripció de l'any 1569. tanmateix, l'element és remarcable de la façana és la finestra del primer pis, d'estil renaixentista, flanquejada per dues pilastres que sostenen un entaulament clàssic. Al segon pis hi ha una obertura molt modificada.

## Història

Cal sitar l'origen de la casa en el segle xvi, etapa important en el desenvolupament del nucli, com ho demostra l'existència de nombroses inscripcions a les cases de Colomers amb dates relatives a aquest període.
Damunt la porta d'accés aquest habitatge en concret figura la data 1569.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al Carrer Cervantes, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Badarzewska (cràter)

Badarzewska és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 29,6 km de diàmetre. Porta el nom de Tekla Bądarzewska-Baranowska (1834-1861), compositora polonesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Badarzewska». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Pal (jagir)

Pal fou un estat tributari protegit, un jagir de l'agència de Sabar Kantha al Gujarat, presidència de Bombai. Estava governat per una nissaga rathor. Tenia origen en Jai Chand que fou pare de Soning Rao, primerrathor d'Idar vers 1257. Rao Bhawani que governava vers 1406 fou un dels descendents, i fou el pare de Rao Sujoji, que vivia a la meitat del segle XV. Va derrotar a Palli Bhill i va esdevenir primer jagirdar de Pal.

## Llista de Jagirdars

* Rao RUNMALJI
* Rao MESDANJI (thakur de Khalwad)
* Rao SHESMALJI
* Rao BHAVANI SINGH vers 1406
* Rao SUJOJI (primer jagirdar)
* Thakur Shri ACHALSINHJI
* Thakur Shri UGARSINHJI
* Thakur Shri JAYSINHJI
* Thakur Shri GAJSINHJI
* Thakur Shri MAKANSINHJI
* Thakur Shri DOLATSINHJI
* Thakur Shri JORAVARSINHJI
* Thakur Shri AWALSINHJI
* Thakur Shri MOHOBATSINHJI
* Thakur Shri KHUMANSINHJI
* Thakur Shri HAMIRSINHJI GULABSINHJI 1864-1889
* Thakur Shri PRATHISINHJI HAMIRSINHJI 1889-?
* Thakur Shri JASHWANTSINHJI PRATHISINHJI ? -1934
* Rao Shri HIMMATSINHJI JASHWANTSINHJI Sahib 1934-1949 (+1978)

## Referències

* Genealogia Arxivat 2010-03-11 a Wayback Machine.
Viccionari
# Fredrikssonita

La fredrikssonita és un mineral de la classe dels borats, que pertany al grup de la ludwigita. Rep el seu nom en honor de Kurt A. Fredriksson (1926, 2001), geoquímic suec-americà del Smithsonian Institution de Washington DC, Estats Units, pioner en l'ús de la microsonda d'electrons en els minerals extraterrestres.

## Característiques

La fredrikssonita és un borat de fórmula química Mg₂Mn$^{3+}$O₂(BO₃). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1983. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6. Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats al Smithsonian Institution, als Estats Units, amb els números de catàleg 149811 i 150341.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la fredrikssonita pertany a «06.AB: borats amb anions addicionals; 1(D) + OH, etc.» juntament amb els següents minerals: hambergita, berborita, jeremejevita, warwickita, yuanfuliïta, karlita, azoproïta, bonaccordita, ludwigita, vonsenita, pinakiolita, blatterita, chestermanita, ortopinakiolita, takeuchiïta, hulsita, magnesiohulsita, aluminomagnesiohulsita, fluoborita, hidroxilborita, shabynita, wightmanita, gaudefroyita, sakhaïta, harkerita, pertsevita-(F), pertsevita-(OH), jacquesdietrichita i painita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Långban, al municipi de Filipstad, Värmland (Suècia), on sol trobar-se associada a altres minerals com: jacobsita, hausmannita, clinohumita, calcita, brucita i adelita. És l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fredrikssonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 maig 2017].
* ↑ «Fredrikssonite Mineral Data». [Consulta: 9 juny 2021].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Iodur d'alumini

Iodur d'alumini és qualsevol compost químic que conté només alumini i iode. Invariablement, el nom es refereix a un compost de la composició AlI₃, format per la reacció de l'alumini i el iode o l'acció del HI en el metall d'Al. L'hexahidrat s'obté d'una reacció entre l'alumini metàl·lic o hidròxid d'alumini amb iodur d'hidrogen o àcid iodhídric. Quant al clorur d'associats i el bromur, l'AlI3 és un fort àcid de Lewis i ha de ser protegit de l'atmosfera.

## Referències

* ↑ G. W. Watt, J. L. Hall. {{{títol}}}.
# Aristògenes (metge)

Aristogenes (grec: Ἀριστογένης; fl. segle iii aC) és el nom de dos metges grecs esmentats per la Suïda, dels quals un era natiu de Tassos, i va escriure diversos treballs mèdics, dels quals alguns dels títols es conserven. L'altre, segons la Suïda, era natiu de Cnidos i es va criar a Crisip; però Galè diu que era el seu alumne, i després es va convertir en metge a Antígones II Gònates, rei de Macedònia. Un metge amb aquest nom és citat per Cels i Plini el Vell. Els dos metges esmentats poden ser la mateixa persona.

## Notes

* ↑ Suïda, Aristogenes
* ↑ Galen, de Ven. Sect. adv. Erasistr. Rom. Deg. c. 2, de Cur. Rat. per Ven. Sect. c. 2, vol. xi. pp. 197, 252
* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Vegas de Matute

Vegas de Matute és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. La meitat de la urbanització de Los Ángeles de San Rafael forma part del municipi.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Gregorio Allas Cubo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Gregorio Allas Cubo | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Cançons d'amor i droga

Cançons d'amor i droga és el vuité àlbum del cantautor català Albert Pla publicat el 2003 per BMG. És un homenatge pòstum al poeta i pintor Pepe Sales, que abans de morir va deixar escrites una cinquantena de cançons inèdites, de les quals Pla en va musicar 30 amb l'ajuda de Quimi Portet, Lulú Martorell i Judit Farrés.

## Llistat de cançons
### Volum 1

* Alexandre el Gran - 1:20
* El Bosc - 2:50
* Virgo Vamp - 2:00
* Pintada de Nit - 4:40
* Home com Cal - 3:10
* Joan Pere - 4:10
* Lefa'm - 2:24
* Meritxell - 3:30
* Poble de Stars - 3:15
* Cristo de les Farmàcies - 2:22
* Nocturn - 3:06
* Camí Blanc - 4:36
* Era Perkins - 3:54
* Vallclara - 5:00
* Sicamore Tree - 0:41
* Tres Acords Contra la Sida - 2:50
* Gos Blus - 2:21
* Quando Corpus Morietur - 4:10
* Moro, Moro - 4:36

### Volum 2

* Un Mal Paso por Tirso - 1:05
* Viva Espanya (con Robe Iniesta) - 3:13
* San Cristo de las Farmacias - 2:36
* Mi Camello - 3:02
* Un As en la Manga - 4:34
* Era Perkins - 3:23
* Libre - 1:05
* Espalda Rota - 2:22
* Lefa - 2:27
* Adelaida - 3:30
* Miseria - 1:20
* Nueva York - 4:00

## Referències

* ↑ Hidalgo, Luis «Albert Pla canta al amor y a la droga en un disco en castellano y catalán» (en castellà). El País [Madrid], 28-10-2003. ISSN: 1134-6582.
# Bandera de Macau

La bandera de Macau és de color verd amb una flor de lotus al centre, sobre la silueta del pont del governador Nobre de Carvalho i el mar, tot de color blanc, sota un arc de cinc estrelles de cinc puntes de color groc; l'estrella central és més gran que la resta, com a la bandera de la Xina.

## Història

La bandera que es va seleccionar per representar Macau després que s'incorporés a la República Popular de la Xina fou dissenyada per Xiao Hong, professor d'art de la Universitat de Henan, que es va inspirar a través d'una guia de viatge de Macau de 600 paraules. El disseny de Xiao Hong va ser l'escollit de més de mil propostes presentades al concurs d'idees per al disseny de la nova bandera, el 1993.
El 19 de novembre de 1999 es va arriar la bandera de Portugal de Macau, fins llavors la metròpoli, i es va hissar la bandera de la Xina. Un dia més tard es va adoptar la nova bandera per tal de representar la Região Administrativa Especial de Macau da República Popular da China.

## Referències

* ↑ «Llei bàsica de la regió administrativa especial de Macau de la República Popular de la Xina» (en portuguès). Govern de la regió administrativa especial de Macau. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ «Flags, Symbols, & Currencies Of Macao» (en anglès). Worldatlas.com. [Consulta: 12 març 2023].

## Enllaços externs

* Cerimònia de canvi de mans de Macau, 1999
* Macau a Flags of the World (en anglès)
# Osteocephalus

Osteocephalus és un gènere de granotes de la família dels hílids que es troba a la conca de l'Amazones, Veneçuela, Colòmbia, el sud-est del Brasil, el nord-est de l'Argentina i les Guaianes.

## Taxonomia

* Osteocephalus buckleyi
* Osteocephalus cabrerai
* Osteocephalus deridens
* Osteocephalus elkejungingerae
* Osteocephalus exophthalmus
* Osteocephalus fuscifacies
* Osteocephalus heyeri
* Osteocephalus langsdorffii
* Osteocephalus leoniae
* Osteocephalus leprieurii
* Osteocephalus mutabor
* Osteocephalus oophagus
* Osteocephalus pearsoni
* Osteocephalus planiceps
* Osteocephalus subtilis
* Osteocephalus taurinus
* Osteocephalus verruciger
* Osteocephalus yasuni

## Referències

* IUCN (anglès)
# Hitchita

Hitchita és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 113 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hitchita tenia 113 habitants, 44 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 363,6 habitants per km².
Dels 44 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,6% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 27,3% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.536 $ i la renda mediana per família de 22.321 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 12.500 $. La renda per capita de la població era d'11.695 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 22,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hitchita». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hitchita». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Arrià (astrònom)

Arrià fou un astrònom romà del temps d'Erastòtenes que va escriure un llibre sobre meteorits i un sobre cometes. D'aquest darrer es conserven alguns fragments.
Viccionari
# Carlos Castro García

Carlos Castro García (Uxo, Astúries, 1 de juny de 1995), és un futbolista professional asturià que juga com a davanter.

## Trajectòria esportiva

Castro va sorgir del planter de l'Sporting de Gijón. Va fer el debut com a sènior amb l'Sporting de Gijón B la temporada 2011–12, amb només 16 anys, a la segona divisió B.
El 2 de setembre de 2014 Castro va signar un contracte professional per quatre anys amb l'Sporting, i fou promocionat definitivament al primer equip a la segona divisió. Vuit dies després va fer el seu debut professional, jugant com a titular en una derrota per 1–3 a casa contra el Reial Valladolid en la Copa del Rei Copa del Rei 2014-15.
Castro va debutar en lliga el dia 28, entrant des de la banqueta en un empat 1–1 contra el mateix club. El 12 d'octubre va marcar el seu primer gol com a professional, el de la victòria per 2–1 a l'últim minut a casa contra el CD Leganés.
El 9 de novembre de 2014, Castro va marcar un doblet en una victòria per 3–1 a casa contra el Reial Saragossa. En va marcar un altre el 22 de febrer de l'any següent, en una victòria per 4–1 contra el CD Mirandés també a El Molinón.

## Referències

* ↑ Carlos Castro y Julio, con ficha del primer equipo; El Comercio, 2 setembre 2014 (castellà)
* ↑ El Valladolid demuestra su experiencia; Marca, 10 de setembre 2014 (castellà)
* ↑ El Valladolid deja escapar en la recta final el liderato de Segunda; Marca, 28 setembre 2014 (castellà)
* ↑ Carlos Castro lanza al Sporting; Marca, 12 d'octubre de 2014 (castellà)
* ↑ El único invicto se sitúa tercero tras imponerse con claridad; Marca, 9 de novembre 2014 (castellà)
* ↑ El Sporting acaba goleando y alcanza a la UD en el liderato; Marca, 22 de febrer de 2015 (castellà)

## Enllaços externs

* Carlos Castro a BDFutbol
* Carlos Castro, Fitxa a Soccerway
# Certaldo

Certaldo és una ciutat i comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Florència, a la regió italiana de la Toscana, a Valdelsa, la vall del riu Elsa. Es troba a 35 km al sud-oest de Florència.
Giovanni Boccaccio, l'autor del Decameró, va viure a la ciutat. Va morir a casa seva i va ser enterrat aquí el 1375.

## Geografia

La ciutat de Certaldo es divideix en dues parts: la inferior i la superior. La part inferior s'anomena Certaldo Basso, mentre que la part superior medieval s'anomena Certaldo Alto. Certaldo Alto té un accés limitat per a vehicles, només per als residents. Els visitants poden aparcar fora de les muralles o a la part inferior i accedir a Certaldo Alto pel funicular de Certaldo.

## Llocs d'interès

* La casa de Boccaccio, de maó vermell, com les altres cases antigues de la ciutat, va ser restaurada el 1823. A la plaça principal hi ha una estàtua de Boccaccio erigida l'any 1875.
* El Palazzo Pretorio o Vicariale, la residència dels governants florentins, recentment restaurada a la seva condició original, té una façana pintoresca adornada amb escuts de ceràmica i, a l'interior, diversos frescos dels segles XIII al XVI.

## Cultura

La vila acull diversos festivals anuals. El més important i famós és Mercantia, a Certaldo Alto, d'una setmana de durada. Hi participen nombrosos intèrprets de carrer d'Itàlia, Europa i fins i tot d'Amèrica.

## Ciutats agermanades

* Neuruppin, Alemanya
* Kanra, Japó
* Canterbury, Regne Unit

## Referències

* ↑ «Certaldo». A: Hugh Chisholm. Encyclopædia Britannica (en anglès). 5. 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Bec de tisora americà

El bec de tisora americà (Rynchops niger) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita costes, illes costaneres i rius tropicals a la llarga de la costa del sud dels Estats Units, cap al sud fins a Oaxaca i l'estat de Tabasco i gran part d'Amèrica del Sud, als rius i costes, fins a l'Equador i el nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Jobling, James A. The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii]. London : Christopher Helm, 2010. ISBN 978-1-4081-3326-2.
* ↑ «Black Skimmer Life History» (en anglès). All About Birds. Cornell Lab of Ornithology. [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ Gochfeld, Michael; Burger, Joanna; Lefevre, Kara L. «Black Skimmer (Rynchops niger), version 1.0» (en anglès). Birds of the World, 2020. DOI: 10.2173/bow.blkski.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* ↑ «Black Skimmer» (en anglès). Audubon Field Guide. [Consulta: 11 maig 2024].