OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Companyia dels Camins de Ferro de Barcelona a Mataró

La Companyia dels Camins de Ferro de Barcelona a Mataró fundada el 6 de juny de 1845 construí el primer ferrocarril de la península Ibèrica entre Barcelona i Mataró. El 1860 es fusionà amb la Companyia dels Camins de Ferro de Barcelona a Granollers amb l'objectiu d'arribar a Girona.

## Orígens

Els orígens del ferrocarril a Catalunya es remunten a la primera meitat del segle xix. El primer ferrocarril a construir-se a Espanya fou entre entre Güines i L'Havana a Cuba (aleshores colònia espanyola). Allà era on Miquel Biada, un mataroní que havia fet "les Amèriques" amb èxit i fou un dels convidats a la inauguració. Veient els avantatges d'aquest nou mitjà de transport es proposà connectar la seva vila natal (Mataró) amb Barcelona. Quan va tornar a Catalunya el seu projecte no va ser rebut amb gaire interès veient-se obligat a recórrer a l'estranger per obtenir el finançament necessari. A Londres es reuní amb un comerciant amic seu, Josep Maria Roca. Roca li encantà el projecte i usà els seus contactes per trobar el finançament. El 1843 quan ja tenien el projecte encarrilat demanaren la concessió del ferrocarril al govern, la qual els fou concedida el 13 d'agost de 1843.

## Fundació de la companyia

Després que Biada hagués de lluitar molt i superar moltes desconfiances, es constituí la Companyia dels Camins de Ferro de Barcelona a Mataró el dia 6 de juny de 1845 davant notari a Barcelona.

## Inauguració del ferrocarril

Finalment el primer ferrocarril de la península Ibèrica fou inaugurat el 28 d'octubre de 1848 sota una gran expectació. Lamentablement Biada no va poder veure complert el seu somni, ja que morí uns mesos abans.

## Referències

* 1 2 3 4 Dalmau i Ribalta, Antoni. Del "Carril" de Mataró al Directo de Madrid: Historia Anecdótica de los ferrocarriles de Barcelona (en castellà). Barcelona: Libreria Millá, 1946.

## Vegeu també

* Història del ferrocarril a Catalunya
* Miquel Biada i Bunyol
# Casimir de Pászthory

Casimir de Pászthory (Budapest, 1 d'abril de 1886 - Wermelskirchen, 18 de febrer de 1966) fou un compositor, professor de música i director d'orquestra nascut a Àustria. La seva música, l'estil va ser arrelada en la tradició de Richard Wagner i Richard Strauss, no excloïa una sèrie d'elements estilístics personals.
Casimir von Pászthory era el fill d'un alt funcionari que venia d'una antiga família hongaresa. La seva mare era la pianista Gisela von Voigt, procedent d'una noble família alemanya amb origen a la zona de Hannover. Antiga alumna de Franz Liszt, va estar activa fins a la vellesa i va interpretar un dels concerts de piano de Liszt, inclòs el "Flügel", com a part d'una festa dels mestres a Budapest.
Després del segon matrimoni de la seva mare amb August Göllerich, Casimir von Pászthory es va traslladar a Nuremberg, on va anar a l'institut. Després va estudiar dret a Viena. A Viena, però es va concentrar principalment en els seus estudis musicals, especialment en la classe de violí de Paul Grümmer. Després de llargs viatges, que el van portar a Europa i Àsia Menor, es va establir a Viena, on va ensenyar violí durant diversos anys al Conservatori Superior de Música. Paral·lelament, va dedicar el seu temps a l'escena musical, entre altres coses, com a acompanyant al piano de les seves cançons i després com a director de les seves obres musicals.
La seva companya Dora Baubin, amb la que es va casar el 1911, va participar intensament en la seva creació artística i va escriure els llibrets de les obres dramàtiques "Die Prinzessin und der Schweinehirt" ("The Princess and the Pigger") i "Tilman Rimenschneider".
Pászthory era membre del Partit Nacional Socialista dels Treballadors Alemanys (NSDAP). Quan Pászthory va perdre el seu pis i propietat a Viena després de la guerra el 1945, va anar a Salzburg el 1950 després d'una llarga estada a Attersee. Allà va passar component la temporada més llarga de la seva vida. El 1953, el president austríac li va concedir el títol de professor. En el seu 80è aniversari, es va planejar la decoració de la ciutat de Salzburg d'or, però tot i això no podria tenir lloc. Va passar els últims dies de la seva vida a Berger Mühle, a la ciutat de Wermelskirchen.

## Obres musicals

* òperes
* ballets
* melodrames
* Lieder per a orquestra
* Lieder per a piano
* Música instrumental per a orquestra
* Música de cambra

## Referències

* ↑ Voir l'opéra Tilman Riemenschneider [archive], dans Die Zeit.
* ↑ Dora von Paszthory, Gottes Wunder: Blümelein, avec des illustrations de Eva von Paszthory-Molineus, Oldenbourg, 1950.
* ↑ Voir Der Standard [archive].

## Bibliografia

* Hans Schürmann, Casimir von Pászthory – Leben und Werk, dans Casimir von Pászthory (rédaction: Günter Brosche), Vienne, Bibliothèque nationale autrichienne, 1986.
* Casimir von Pászthory – Werkverzeichnis, dans Casimir von Pászthory (rédaction: Günter Brosche), Vienne, Bibliothèque nationale autrichienne, 1986.

## Enllaços externs

* (alemany)
* (alemany)
* Recursos musicals/(alemany)(anglès)(alemany)
# Alain Bashung

Alain Bashung (París, 1 de desembre de 1947 – 14 de març de 2009) va ser un cantautor i actor francès. Es va convertir, després d'un difícil inici de carrera, en una figura important de la chanson i el rock francesos des de principis dels anys vuitanta i va influir en un gran nombre de cantants de la nova escena francesa amb èxits com «Gaby oh Gaby» (1980) i «Vertige de l'amour» (1980). Del seu vuitè disc, Osez Joséphine (1991), va produir títols amb menys impacte comercial, fet que no va impedir que fossin aclamats per la crítica. Ha publicat dotze àlbums d'estudi i dos pòstums.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* Roman-photos (1977)
* Roulette russe (1979)
* Pizza (1981)
* Play blessures (1982)
* Figure imposée (1983)
* Passé le Rio Grande (1986)
* Novice (1989)
* Osez Joséphine (1991)
* Chatterton (1994)
* Fantaisie militaire (1998)
* L'Imprudence (2002)
* Cantique des Cantiques (2002) (amb Chloé Mons)
* La Ballade de Calamity Jane (2006) (amb Chloé Mons i Rodolphe Burger)
* Bleu Pétrole (2008)
* L'Homme à tête de chou (2011) (pòstum)

### Àlbums en directe

* Live Tour 85 (1985)
* Tour Novice (1992)
* Confessions publiques (1995)
* La Tournée des grands espaces (2004)
* Dimanches à l'Élysée (2009)

### Compilacions

* Réservé aux indiens (1993)
* Mes petites entreprises (1998)
* Climax (1999)

## Referències

* ↑ «Edición del miércoles, 18 marzo 2009, página 27 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ «Alain Bashung, immortel, égale M avec une 13ème Victoire de la Musique» (en francès). [Consulta: 27 febrer 2022].

## Vegeu també

* Gaëtan Roussel
# Cabdill pitgrís

El cabdill pitgrís (Hemitriccus diops) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i bambú de les terres baixes del sud-est del Brasil i est de Paraguai.

## Referències

* ↑ «Cabdill pitgrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Pugny

Pugny és un municipi francès situat al departament de Deux-Sèvres i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 240 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Pugny era de 240 persones. Hi havia 93 famílies de les quals 21 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 17 dones vivint soles), 38 parelles sense fills, 30 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 109 habitatges, 92 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 108 eren cases i 1 era un apartament. Dels 92 habitatges principals, 80 estaven ocupats pels seus propietaris i 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 4 en tenien dues, 6 en tenien tres, 17 en tenien quatre i 63 en tenien cinc o més. 74 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 49 habitatges hi havia un automòbil i a 40 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 141 persones, 110 eren actives i 31 eren inactives. De les 110 persones actives 96 estaven ocupades (56 homes i 40 dones) i 13 estaven aturades (5 homes i 8 dones). De les 31 persones inactives 18 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Pugny hi havia 98 unitats fiscals que integraven 247 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.462 €.

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa immobiliària i 3 d'empreses de serveis.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta, 1 fusteria i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Pugny hi havia 13 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Pugny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Pugny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cíngol (odontologia)

En odontologia, cíngol (del llatí: cingulum: 'cinturó') es refereix a una característica anatòmica de les dents anteriors (incisives i canines). Es refereix a la part de les dents, que es produeixen en els aspectes linguals o palatals, que forma una protuberància convexa en el terç cervical de la corona anatòmica. Representa el desenvolupament lingual o palatal d'aquestes dents.

## Referències

* ↑ Ash, Major M. and Stanley J. Nelson. Wheeler’s Dental Anatomy, Physiology, and Occlusion. 8th edition. 2003. ISBN 0-7216-9382-2
# Larix lyallii

Larix lyallii és una espècie de conífera de la família Pinaceae nadiua del nord-oest d'Amèrica del Nord. Apareix a grans altituds (1.800-2.400 m) a les muntanyes Rocoses d'Idaho, Montana, Colúmbia Britànica, i Alberta. Hi ha una població disjunta a les Cascades de l'estat de Washington.
Larix lyallii prospera i sobreviu amb temperatures molt baixes si creix en sòls rocosos prims i sovint es troba al límit arbori de la seva zona. Tanmateix pot créixer en sòls molt diversos amb ombra o sense en sòls humits però ben drenats.

## Descripció

Larix lyallii és un arbre petit que fa de 10 a 25 m d'alt i encara és més baix a grans altituds. Les fulles tenen quatre angles amb 20-35 mm de llargada. Com tots els làrixs és caducifoli. Les pinyes fan 2.5-4 cm de llarg.

## Usos

L'escorça té taní i la fusta és forta, pesant i duradora.

## Referències

* Conifer Specialist Group (1998). Larix lyallii. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 May 2006 (en anglès).

## Enllaços externs

* Flora of North America: Larix lyallii
# Companyia del Salvador

La Companyia del Salvador és un institut femení de vida religiosa fundat a Barcelona per l'aragonesa i llicenciada en ciències químiques María Félix Torres l'any 1940. La comunitat fou erigida en pia unió per Gregorio Modrego Casaús, bisbe de Barcelona. El 1952 passà a ser una congregació religiosa diocesana i el 1986 fou aprovada per la Santa Seu. Les seves integrants són conegudes popularment com a Monges del Salvador. L'objectiu de la congregació és l'educació cristiana de la joventut i especialment en l'àmbit universitari. Les seves religioses miren de seguir una espiritualitat cristocèntrica seguint l'esperit de Sant Ignasi de Loiola.
Els seus centres educatius porten per nom "Mater Salvatoris" i són presents a Lleida, Barcelona, Madrid, Maracaibo, Caracas, Puerto Rico, Stamford i Kalalé-benín. En el cas de Barcelona és un Col·legi Major universitari, adscrit a la Universitat de Barcelona, fundat el 1946 per María Félix Torres, amb la finalitat de proporcionar residència a estudiants i promoure la formació científica i cultural de les que resideixen. El centre de Lleida fou fundat l'any 1948 i comprèn educació infantil, primària i secundària.

## Referències

* ↑ Parejo González de Castejón, Cristina «Félix Torres, María». Diccionario Biográfico electrónico. Real Academia de la Historia.
* ↑ Bada, J. i Samper, G.. Catalònia religiosa. Barcelona: Claret, 1991, p. 360.
* ↑ «Compañia del Salvador». [Consulta: 29 gener 2021].

## Bibliografia

* Roser, I. Madre María Félix. Fundadora de la Compañía del Salvador y de los Colegios Mater Salvatoris, Madrid: Edibesa, 2015
# Abu l-Abbas Ismail

Abu l-Abbas Ismail ibn Ali ibn al-Tayyib al-Anbari fou un poeta del segle xi del Khurasan i home d'estat al servei dels karakhànides. Pertanyé a la família dels Anbaris de Bayhak d'origen àrab.
Segons Ibn Funduk fou visir d'Ilig Khan de Transoxiana (probablement Nasr ibn Ali de Bukharà que va morir el 1012/1013, però després va deixar el càrrec i va retornar a Khurasan. Mahmud de Gazni el va voler posar al seu servei sense èxit i per això el va empresonar i va morir enverinat a la presó.
Va deixar cinc volums de versos.

## Bibliografia

* Clifford Edmund Bosworth, Ghaznavids, South Asia Books (1992) ISBN 8121505739 ISBN 978-8121505734
# Casimir Ninga

Casimir Ninga (N'Djamena, 17 de maig de 1993) és un futbolista txadià de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Txad. Pel que fa a clubs, destacà a Montpellier i Angers SCO.

## Referències

* ↑ Casimir Ninga, Fitxa a Soccerway
* ↑ Casimir Ninga a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «MATCH STATS DIJON FCO - MONTPELLIER HÉRAULT SC». Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 8 novembre 2019].
* ↑ «Transferts : Casimir Ninga (Caen) rejoint Angers (officiel)». L'Équipe, 09-08-2019.
* ↑ «Ninga stars as Angers go second». www.ligue1.com, 22-09-2019. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2019. [Consulta: 8 novembre 2019].
# Glounthaune

Glounthaune (en gaèlic irlandès An Gleanntán que vol dir "el petit glen") és una vila al comtat de Cork, a la província de Munster. Es troba a la regió de Cork Metropolità, a uns 10 kilòmetres de la ciutat de Cork, al marge nord del port de Cork i l'estuari del riu Lee.

## Història

El poble era originalment una ciutat planificada construïda en 1810 sobre un mur del moll de marea i que va rebre el nom de "New Glanmire". És servit per línia ferroviària entre Cork i Cobh. La següent estació en direcció Cork és Little Island, mentre que cap Cobh la propera parada és a Fota Island. Amb la reobertura el 2009 de la línia ferroviària a Midleton, l'estació de Glounthaune va esdevenir el punt d'unió entre les línies de Midleton i Cobh.

## Personatges

* Cathal Coughlan, cantant i compositor (Microdisney, The Fatima Mansions)
* Brian Corcoran, jugador de futbol gaèlic i hurling
* Tomás O'Leary, jugador de rugbi de Munster i Irlanda

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland. An Gleanntán Verified 2011-05-06.
# Cal Balada (Sant Martí Sarroca)

Cal Balada és un edifici de grans dimensions del municipi de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local. Està situat al peu de la carretera de Vilafranca a Sant Martí, en un dels extrems del poble.

## Descripció

És de planta quadrada i consta de planta baixa, dos pisos i terrat amb torratxa. Les façanes presenten una composició simètrica, amb obertures decreixents en altura. En conjunt, l'edifici respon a una estètica eclèctica.

## Història

L'edifici de Cal Balada va ser bastit pel mestre d'obra Josep Arbós a principis del segle xx, segons fonts verbals.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Balada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Ptiliogonàtids

Els ptilogonàtids (Ptilogonatidae) o ptiliogonàtids (Ptiliogonatidae) són una família de l'ordre dels passeriformes que només conté tres gèneres amb quatre espècies. Antigament, van ser agrupades amb Hypocolius ampelinus, en la família dels bombicíl·lids (Bombycillidae), i així apareix a la classificació de Sibley-Monroe. Habiten principalment en Amèrica Central, des de Panamà fins a Mèxic, amb una espècie, Phainopepla nitens, que s'estén cap al nord, fins al sud-oest dels EUA. Majoritàriament són sedentaris, però Phainopepla és migrador a la part nord de la seva distribució.
Estan relacionats amb els Bombicíl·lids, i com ells tenen un plomatge suau i sedós, generalment gris o groc pàl·lid. Totes les espècies, excepte Phainoptila melanoxantha, tenen petites crestes. Fan 18-25 cm de llargària. Totes les espècies d'aquesta família presenten dimorfisme sexual tant en el color del seu plomatge, com en la cua, més curta en les femelles. Els joves d'ambdós sexes tenen un color semblant al de les femelles adultes.
Mengen fruites i insectes.
Viuen en diversos tipus de medi boscós (en el cas de Phainopepla nitens, en semideserts amb arbres). Fan els nius als arbres.

## Llista de gèneres i espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010) aquesta família conté tres gèneres amb quatre espècies:
* Gènere Phainoptila, amb una espècie: sedoset groc-i-negre (Phainoptila melanoxantha).
* Gènere Phainopepla, amb una espècie: sedoset negre (Phainopepla nitens)
* Gènere Ptiliogonys, amb dues espècies.

## Referències

* 1 2 Chu, Miyoko. Handbook of the Birds of the World. Volume 10, Cuckoo-shrikes to Thrushes. Lynx Edicions, 2005, p. 292–304. ISBN 84-87334-72-5. «Family Ptilogonatidae (Silky-flyctachers)»
# La Ferreria (Gelida)

La Ferreria és un edifici de Gelida (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un gran casal gòtic a tres vents, ja que l'altre està unit a Can Castany, masia catalana de tipus basilical construïda per en Pere Civil el 1798, fill de la Ferreria. Fou construït l'any 1264 per en Guillem de Cervelló, Senyor de Gelida, com a ferreria del poble. Cal esmentar l'espaiosa entrada -l'antiga ferreria- amb tres arcs de banda a banda (un mig amagat), el portal d'entrada amb una dovella on s'hi veu una rosella, una ferradura, l'any 175(?) i el nom de l'amo Pere Civil. A la mateixa façana principal, cal destacar-hi una barana de balcó extraordinàriament forjada amb la data 1863. També cal esmentar a l'entorn de la casa: uns grans cellers, graners i parets de tanca. La grandiositat d'uns d'aquests cellers ens indica que podien cabre-hi unes 100 bótes de vi procedents de les vinyes dels parcers que menaven les terres de la casa. Respecte als graners, hem d'assenyalar com a notable l'arquitectura vuitcentista d'una gran sala sostinguda per un pilar central amb quatre arcades i voltes de rajola molt atrevides i les restes d'espitlleres a les gairebé muralles de tanca de la casa.

## Història

El pergamí de l'any 1264, signat per Guillem de Cervelló, diu que dona a la Universitat de Gelida tot el necessari per "a deutar falçons, per a corbelles, i altres ferraments i per ferrar les seves caballeries i les de pas" i que posarà un ferrer que sàpiga fer totes les eines útils per al treball. Signen aquest pacte: en Nadal de Sala, Pvre. Rector de la Parròquia de Sant Pere de Gelida i en Pere Bibiona de la de Sant Sadurní del Castell de Subirats (Arxiu Parroquial de Gelida).

## Referències

* 1 2 «La Ferreria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2014].
# 18a etapa del Tour de França de 2016

La 18a etapa del Tour de França de 2016 es disputà el dijous 21 de juliol de 2016. Fou una contrarellotge de 17 km entre Salenches i Megéva.

## Resultats
### Classificació de l'etapa

Font: ProCyclingStats :

### Colls i cotes
## Classificacions a la fi de l'etapa
### Classificació general

Font: ProCyclingStats :

### Classificació per punts

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Peter Sagan (SVK) | Team Tinkoff | 425 |
| | Marcel Kittel (GER) | Lotto Soudal | 228 |
| 3 | Bryan Coquard (FRA) | Direct Énergie | 156 |

### Classificació de la muntanya

| | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Rafał Majka (POL) | Team Tinkoff | 173 |
| 2 | Thomas De Gendt (BEL) | Lotto Soudal | 90 |
| 3 | Ilnur Zakarin (RUS) | Team Katusha | 78 |

### Classificació del millor jove

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Adam Yates (GBR) | Orica-BikeExchange | 78h 00' 09" |
| 2 | Louis Meintjes (RSA) | Lampre-Merida | + 2'59" |
| 3 | Warren Barguil (FRA) | Team Giant-Alpecin | + 31' 28" |

### Classificació per equips

| | Equip | Temps |
| 1r | Movistar Team | 233h 58' 34" |
| 2n | Team Sky | + 3' 23" |
| 3r | BMC Racing Team | + 17' 21" |

## Abandonaments

* 62 - Fabian Cancellara (SUI) (Trek-Segafredo): No surt
* 132 - Shane Archbold (NZL) (Bora-Argon 18): No surt

## Notes i referències

* ↑ «ÉTAPE 18 - Sallanches / Megève» (en francès). letour.fr. [Consulta: 22 juliol 2017].

## Enllaços externs

* 18a etapa al web del Tour de França
# Castell d'en Planes

Castell d'en Planes és una fortificació de Vic (Osona) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Fortificació. Ara una obra moderna bastida la dècada dels seixanta del segle xx, sobre la base d'una fortificació d'època carlista del segle xix.

## Referències

* ↑ «Castell d'en Planes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Aldeanueva de Santa Cruz

Aldeanueva de Santa Cruz és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita a l'oest amb Santa María de los Caballeros, al sud amb La Lastra, a l'est amb Avellaneda i al nord amb La Aldehuela i Santa María de los Caballeros.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 204 | 193 | 186 | 172 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Cal Balard

Cal Balard és una obra de Sant Martí Sesgueioles (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia típicament segarrenca composta per diverses edificacions d'èpoques diferents i distintes utilitats. Malauradament no pot veure's gran cosa de la primitiva estructura de la casa.
La façana original queda amagada per un pati on s'aprecià el material constructiu original de pedra. Sobre el portal d'entrada llinda de pedra amb la data inscrita de 1800. Al costat hi ha un celler amb uns arcs de pedra de mig punt, transformat fa poc temps aixecant-hi un cos al seu damunt.

## Referències

* 1 2 «Cal Balard». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Província de Selenge

Selenge, Selengue, Selenga o Selengà (en mongol: |Сэлэнгэ), rep el nom el riu Selengà, és una de les 21 províncies (aimags) de Mongòlia. La seva capital és la ciutat de Sükhbaatar.
Ocupa una superfície de 41.153 km² i té una població (2008) de 94.590 habitants.
# DRL

DRL té els següents significats:
* Dreta Republicana Liberal, partit polític històric d'Espanya
* Deutscher Reichsbund für Leibesübungen, organització global per l'esport i l'educació física del Tercer Reich
* Bureau of Democracy, Human Rights and Labor, oficina del Departament d'Estat dels Estats Units encarregada de la promoció de la democràcia i els drets humans
* Llum de circulació diürna (del seu nom en anglès Daytime Running Lamp), sistema d'enllumenat d'automòbil pensat per fer-lo més visible