OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paquicefalosaures

Els paquicefalosaures (Pachycephalosauria, «llangardaixos amb el cap gruixut», del grec antic) formen un clade de dinosaures ornitisquis]. Entre els gèneres més ben coneguts es troben el paquicefalosaure, Stegoceras, Stygimoloch, i Dracorex. La majoria van viure durant el Cretaci superior, a el que avui és Nord-amèrica i Àsia. Eren animals bípedes, herbívors/omnívors i amb cranis gruixuts.

## Taxonomia

La següent taxonomia segueix la classificació de Sullivan de l'any 2006.
* Família Pachycephalosauridae
** Alaskacephale
** Colepiocephale
** Goyocephale
** Hanssuesia
** Homalocephale
** Prenocephale (incl. Sphaerotholus)
** Stegoceras (incl. Ornatotholus)
** Tylocephale
** Tribu Pachycephalosaurini
*** Dracorex - possible jove de paquicefalosaure
*** Pachycephalosaurus
*** Stygimoloch - possible jove de paquicefalosaure
* Pachycephalosauridae incertae sedis (ubicació incerta)
** Wannanosaurus
* Nomina dubia (noms dubtosos)
** Gravitholus
** Ferganocephale
** Heishansaurus (probablement un ancilosaure)
** Micropachycephalosaurus
** “Stegoceras” bexelli
Sullivan no considera Stenopelix (a vegades assignat als paquicefalosaures com a membre més basal) prou diagnosticat per a ser assignat a aquest grup, i el situa com un ornitisqui incertae sedis.

## Referències

* 1 2 Erik Stokstad,"SOCIETY OF VERTEBRATE PALEONTOLOGY MEETING: Did Horny Young Dinosaurs Cause Illusion of Separate Species?", Science Vol. 18, 23 Nov. 2007, pàg. 1236; http://www.sciencemag.org/cgi/content/full/318/5854/1236
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
# Mallanwan

Mallanwan o Mallawan és una ciutat i consell municipal del districte d'Hardoi a Uttar Pradesh, a uns 20 km de la ciutat d'Hardoi a 27° 03′ N, 80° 09′ E﻿ / ﻿27.050°N,80.150°E﻿ / 27.050; 80.150. Consta al cens del 2001 amb una població de 31.778 habitants.

## Història

Els musulmans que viuen al lloc asseguren que van arribar amb Masud Salar vers el 1030. Era part de l'Imperi Mogol i des del segle xviii possessió del nawab d'Oudh, sota el que va arribar a tenir certa importància. El 1773 una força de la Companyia Britànica de les Índies Orientals es va estacionar entre Mallanwan i Bilgram però després fou retirada a Cawnpore. El 1856 Oudh fou annexionat pels britànics i Mallanwan fou escollida com a capital de districte però després de la revolta, el 1858, la capital es va establir a Hardoi. El districte de Mallanwan, que quasi no va arribar a tenir efectivitat, ja que va estar en mans rebels de meitat del 1857 fins avançat el 1858, es va canviar de nom a districte d'Hardoi.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Partit dels Pobles de Nigèria Unida

El Partit dels Pobles de Nigèria Unida (United Nigeria People's Party) fou un partit polític a Nigèria dirigit per Donald Etiebet format al final de la dictadura del General Sani Abacha.
El 2002 va fer aliança amb el Partit de Tots els Pobles sota el nom de Partit dels Pobles de Tota Nigèria. Van concórrer a les eleccions legislatives del 12 d'abril del 2003 i el partit en les circumscripcions a les quals optava va guanyar 2,8% de vot popular i 2 escons de 360 a la cambra de representants de Nigèria (cap al Senat). Posteriorment els dos partits van consolidar la seva unió i el 2012 fou desregistrat.
# Marcel Ernzer

Marcel Ernzer (Esch-sur-Alzette, 23 de març de 1926 - Ciutat de Luxemburg, 1 d'abril de 2003) va ser un ciclista luxemburguès que fou professional entre 1949 i 1962. En el seu palmarès destaca la Lieja-Bastogne-Lieja de 1954 i diversos campionats de Luxemburg en ruta.

## Palmarès

* 1947
** 1r al Gran Premi General Patton
* 1948
** 1r al Gran Premi General Patton
* 1950
** 1r del Circuit de la Côte d'Or
** Vencedor de 2 etapes del Circuit de les 6 províncies
* 1951
** 1r de la Volta a Luxemburg i vencedor d'una etapa
** 1r del Circuit de les 6 províncies i vencedor de 2 etapes
* 1952
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Mallorca
* 1953
** Campió de Luxemburg en ruta
* 1954
** Campió de Luxemburg en ruta
** 1r de la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r al Cap de setmana de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 1955
** Campió de Luxemburg en ruta
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica i 1r de la classificació per punts
* 1956
** 1r a Herve
* 1958
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 1960
** 1r de la Volta a Luxemburg i vencedor d'una etapa
* 1961
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg

### Resultats al Tour de França

* 1949. Abandona (11a etapa)
* 1950. Abandona (13a etapa)
* 1953. 18è de la classificació general
* 1956. 51è de la classificació general
* 1957. Abandona (2a etapa)
* 1958. 16è de la classificació general
* 1959. 33è de la classificació general
* 1961. 37è de la classificació general
* 1962. Abandona (12a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1956. Abandona (18a etapa)
* 1957. 45è de la classificació general
* 1958. 33è de la classificació general
* 1959. 41è de la classificació general
* 1960. 57è de la classificació general
* 1962. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1960. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa de Marcel Ernzer a www.sitiodeciclismo.net
* Palmarès de Marcel Ernzer a www.memoire-du-cyclisme.eu
# Paragould

Paragould és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2007 tenia 24.505 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paragould tenia 22.017 habitants, 8.941 habitatges, i 6.133 famílies. La densitat de població era de 275,9 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.815 $ i la renda mediana per família de 39.431 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.103 $ mentre que les dones 20.623 $. La renda per capita de la població era de 18.076 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Paragould». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paragould». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Partit Comunista del Nepal (Mashal)

El Partit Comunista del Nepal (Mashal) fou un partit comunista del Nepal, format per una escissió del Partit Comunista del Nepal (Masal) dirigida per Mohan Vaidya, àlies Kiran.
El partit va iniciar una revolta armada el 1986 que va fracassar. Mohan Vaidya i altres van ser destituïts i el 1990 va arribar a la direcció Puxpa Kamal Dahal i es va unir a la facció del Partit Comunista del Nepal (Masal-COC). El 1991 Mashal es va unir al Partit Comunista del Nepal (IV Congrés) i es va formar el Partit Comunista del Nepal (Centre d'Unitat).
# Partit Comunista del Nepal (Unificat Marxista-Leninista)

El Partit Comunista del Nepal (Unificat Marxista-Leninista) (Communist Party of Nepal (Unified Marxist-Leninist), sigles CPN-UML, CPN(UML)), amb nepalès Nepal Kamyunist Party (Ekikrit Marksbadi-Leninbadi), sigles NeKaPa (EMaLe), és un partit polític del Nepal, que actualment és el principal partit comunista del país.
Es va crear el 6 de gener de 1991 amb el Partit Comunista del Nepal (Marxista) i el Partit Comunista del Nepal (Marxista-Leninista). El partit va obtenir 69 escons a les eleccions de 1991 (d'un total de 205) i 16 escons a la Càmara alta (d'un total de 60) amb un 29,98% del vot popular.
En el V Congrés de 1993, Madan Bhandari fou elegit president i Man Mohan Adhikari secretari general. Bandhari va morir en un misteriós accident de trànsit el 16 de maig de 1993 i el va substituir Madhav Kumar Nepal.
A les eleccions de 1994 va obtenir el 31% dels vots i 88 escons, essent el major partit del país. El desembre de 1994 va formar govern en minoria al Nepal però només va durar 9 mesos. Man Mohan Adhikari fou el primer ministre i Madhav Kumar ministre d'afers exteriors. Al no aconseguir imposar el seu programa per manca de majoria va deixar el govern l'agost de 1995. El Partit del Congrés va formar govern que es va mantenir fins al març de 1997 quan es va formar una coalició entre el Congrés, els Comunistes i el Partit Nacional Democràtic, el líder del qual encapçalà el govern. A les eleccions locals va obtenir més de la meitat dels escons (al tomb del 50% havia ja estat el 1992).
El VI Congrés del partit es va fer del 25 al 31 de gener de 1998 i llavors es va escindir una facció que es va dir Partit Comunista del Nepal (Marxista-Leninista) dirigit per Bam Dev Gautam. Alguns quadres van passar al Partit del Congrés. Madhav Kumar fou elegit secretari general.
El 1999 va obtenir el 31,61% del vot a les legislatives.
Les dos faccions es van reunificar el 15 de febrer de 2002 però una facció dirigida per C.P. Mainali va conservar el nom del Partit Comunista del Nepal (Marxista-Leninista)

## Organitzacions de masses

* General Federation of the Nepalese Trade Unions
* All Nepal Peasants Association
* All Nepal Women's Association
* Democratic National Youth Federation
* All Nepal National Free Students' Union
* National People's Cultural Forum
# Otvajni

Otvajni - Отважный (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes del Kuban-Priazov, a la vora del Ribnàia, tributari del Beisujok Dret. És a 30 km al nord-est de Vísselki i a 105 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Gazir.
# Paper a la sal

El paper a la sal fou el procés fotogràfic dominant que utilitzava com a base el paper per a la producció de còpies en positiu durant el període comprès entre 1839 fins, aproximadament, al 1860. Alguns autors també ho denominen calotip, doncs és el resultat d'aquest mateix.
Ambdós utilitzen una tècnica basada en el paper revestit amb sals de plata, però el procés del calotip difereix lleugerament en quant als productes químics utilitzats en el procediment de sensibilització i utilitza un pas extra amb l'ús d'un accelerador immediatament abans de l'exposició del paper sensibilitzat.

## Història

La tècnica del paper a la sal fou creada per William Henry Fox Talbot, fotògraf britànic, al 1840. El procés negatiu es coneixia com a calotip, mentre que el procés d'impressió a la sal s'utilitzava per fer còpies en positiu dels negatius calotípics, fet que donaria pas al que actualment coneixem com a fotografia (sense tenir en compte la fotografia digital).

## Funcionament

Aquest mètode es realitzava a través de l'ús d'un paper sensibilitzat amb dos components químics: nitrat de plata i àcid gàl·lic. Un cop exposat a la llum, el paper es revelava amb dites substàncies químiques i, a més, era fixat amb hiposulfit sòdic. El resultat final es componia d'una imatge negativa translúcida, més coneguda com a calotip, de la que, a continuació, es podien fer diversos positius (paper a la sal) a través d'una còpia per contacte.
Degut a aquest descobriment, Talbot va aconseguir disminuir el temps d'exposició de la fotografia, més concretament, de 30 minuts a 30 segons, i introduir la reproducció d'aquesta mateixa i, en conseqüència, baixar els seus costos, doncs el paper era molt més econòmic que no pas el metall. No obstant, tot i els avantatges que oferia la seva tècnica, el fotògraf no va aconseguir arribar a tenir la mateixa popularitat amb la seva tècnica com ho va fer el daguerreotip, ja que Talbot va preferir patentar-la en comptes de posar-la a disposició del públic, al contrari del que va fer Louis Daguerre.

## Referències

* ↑ Fuentes de Cía, Ángel María i Robledano Arillo, Jesús. Capítulo 3: La identificación y preservación de los materiales fotográficos (en castellà). Félix del Valle Gastaminza: ed: Manual de documentación fotográfica, 1999, p. 6-7. ISBN ISBN 84- 7738 - 689 - 7.
* ↑ López Mondéjar, P. Historia de la fotografía en España (en castellà). 4a edició. Barcelona: Lunwerg editores, 1999, p. 293. ISBN ISBN 8477826609.

## Vegeu també

* Calotip
* Daguerreotip

## Bibliografia

* Taylor, Roger. Impressed by Light: British Photographs from Paper Negatives, 1840-1860
* Patricia Carrillo Medrano, Gale Lynn Glynn Fotografía. Manual de procesos alternativos
# Paper amate

El paper amate (náhuatl: ámatl?) és un tipus de suport vegetal amb un ús que es remunta a l'època precolombina de Mesoamèrica. Se l'anomena paper perquè es fabrica a partir de les escorces internes dels arbres, encara que el procés de manufactura és bastant diferent del que s'empra per a la producció del paper comú. Potser un terme més adequat seria el de tela o tèxtil no filat o no teixit. El paper amate es realitza de manera artesanal, aixafant les escorces dels jonotes blanc i vermell (Ficus cotinifolia i Ficus padifolia), que es couen en aigua amb calç (Miller i Taube, 1993: 131). El resultat és una làmina vegetal fibrosa de colors que van del marró fosc al groc palla. El material és semblant a les teles d'escorça (o barkclothes) elaborades pels pobles autòctons de les illes del Pacífic sud. En època precolombina i al principi de l'època colonial, el paper amate s'elaborava utilitzant l'escorça interna d'altres arbres com el ficus i el morus.
El seu ús a Mesoamèrica s'ha ubicat a la llunyania del preclàssic mitjà, a principis del primer mil·lenni abans de l'era cristiana. Algunes representacions iconogràfiques dels pobles mesoamericans precolombins esmenten l'ús d'aquest material, per exemple, el monument 52 de Sant Lorenzo (sud-est de Veracruz, Mèxic) representa un personatge vestit amb orelleres de paper amate. El paper amate no es va utilitzar solament per a l'elaboració de còdexs mesoamericans, també s'ha trobat en ofrenes precolombines arqueològiques.
Avui dia, es pot trobar a la comunitat otomí Sant Pablito del municipi de Pahuatlán, pertanyent a l'estat de Puebla, que conserva la manufactura del paper amate com una forma d'artesania i foment del turisme.

## Vegeu també

* Glif maia
* Còdex Matritensis

## Referències

* ↑ Miller and Taube, 1993: 131

## Fonts

* Miller, Mary ; and Karl Taube . The Gods and Symbols of Ancient Mexico and the Maya. London: Thames and Hudson, 1993. ISBN 0-500-05068-6.
* Llocs de Mèxic: http://www.lugaresdemexico.com/pahuatlan.html Arxivat 2008-03-09 a Wayback Machine.
# Marc Quintili Var

Marc Quintili Var és el nom dels següents personatges:
* Marc Quintili Var (tribú consular), tribú consular el 403 aC.
* Marc Quintili Var (militar), militar romà
# Pelatge brindle

Els pelatges anomenats "brindle" en anglès (viats o llistats en català) són una mena de pelatges molt rars que segueixen un patró característic: sobre el pelatge de base presenten unes llistes més fosques o més clares disposades verticalment i paral·leles entre si. A vegades el llistat s'estén a les potes en forma de ratlles horitzontals (semblants a les zebradures de la dilució dun).

## Dues menes de pelatges viats

Barrejant una mica els conceptes una possible classificació dels pelatges viats seria la següent:
* pelatges llistats quimèrics
* pelatges llistats d'origen no quimèric

## Pelatges llistats quimèrics

En un cavall normal totes les cèl·lules tenen el mateix genoma. Un cavall quimèric està format per cèl·lules amb dos genomes diferents. Hi ha algun cas documentat de cavalls viats quimèrics.

## Pelatges llistats no quimèrics

Dos casos generals són possibles :
* viats amb llistes més fosques que el pelatge de base
* viats amb llistes més clares que el pelatge de base

## Història dels pelatges viats en els cavalls

En els gossos els pelatges viats són relativament freqüents en certes races. En canvi, en els cavalls són molt rars.

## Aspectes genètics

Hi ha opinions contradictòries sobre la causa dels pelatges "brindle", viats o llistats. (Els viats quimèrics queden fora d'aquesta discussió). Hi ha opinions que neguen que la causa dels pelatges viats sigui genètica. Altres autors es decanten per l'existència d'un gen dominant específic que "ordenaria" la pigmentació fosca "addicional" que provoca el gen "sooty" ("ensujador","mascarador"?). Un cavall "sooty palomino" (palomino sutjós, palomino mascarat) presenta l'aspecte d'un palomino enfosquit per la presència de pèls foscos barrejats amb els pèls daurats del cos i algunes crins fosques entre les blanques de la cua i la crinera. Segons la teoria anterior (deguda al Dr. D. Philip Sponenberg) un hipotètic gen "brindle" agruparia i ordenaria els pèls foscos del cos en llistes verticals. L'estat actual de les recerques és encara insatisfactori. Alguns autors indiquen que els pelatges viats no són hereditaris mentre altres afirmen que sí que en són, d'hereditaris. En el primer cas les causes genètiques quedarien excloses.

## Referències

* http://www.brindlehorses.com/l·l13/hist-ref-def/index.htm%5BEnllaç+no+actiu%5D (anglès)
* http://www.whitehorseproductions.com/index.html (anglès)
* http://instructor.mstc.edu/instructor/MKundinger/oneinamillion.pdf Arxivat 2012-01-17 a Wayback Machine. (anglès)
* http://www.mustangs4us.com/Horse%20Colors/brindle.htm Arxivat 2016-05-23 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Marques en el pelatge del cavall
* Genètica de pelatges dels cavalls
* Marca de carn en el cavall
# Parc Nacional de Mammoth Cave

El Mammoth Cave National Park (el Parc Nacional de Mammoth Cave o Parc Nacional de la Cova Colossal) és un parc nacional dels EUA creat l'1 de juliol de 1941, i situat al centre de Kentucky. Abasta 214 km² de la conca del riu Green, a cavall entre els comtats de Edmonson, Hart i Barren. Inclou part del Mammoth Cave System (el Sistema de la Cova Colossal), que és de llarg la xarxa subterrània més gran del món, amb prop de 600 quilòmetres de túnels explorats. El nom de la cova, que data del segle xviii, per tant, prové de la seva gran mida i no té relació amb l'animal prehistòric.
La geologia càrstica de l'altiplà Pennyroyal i el riu Green es reuneixen en els seus 214 km² les condicions ideals per al desenvolupament d'un ecosistema ric, amb prop de 200 espècies d'animals i 1.300 espècies de plantes, incloent-hi diverses espècies en perill d'extinció, i espècies que han evolucionat per adaptar-se a l'ambient fosc de la cova. Després de ser explotat per les seves reserves de salnitre i utilitzat amb fins mèdics, el sistema de Mammoth Cave és avui dia dedicat a les activitats turístiques i espeleològiques.
Lloc d'un valor geològic i ecològic increïble, va ser inscrit com Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 27 d'octubre de 1981 i va ser classificat com Reserva de la biosfera internacional des de 26 de setembre de 1990.

## Referències

* ↑ «Mammoth Cave National Park» (en anglès). National Park Service. [Consulta: 27 febrer 2010].
* ↑ «The Age of Exploration» (en anglès). National Park Service. [Consulta: 27 febrer 2010].
* ↑ «Parque Nacional de Mammoth Cave» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del parc, al lloc web del National Park Service (anglès)
* Especificacions del parc Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine., al lloc web del Programa de les Nacions Unides per al Medi Ambient (anglès)
# Maria Aurora Casanovas i Puig

Maria Aurora Casanovas i Puig (Barcelona, 21 de novembre de 1913 – 28 de desembre de 1968) va ser una historiadora del gravat catalana.
Filla del farmacèutic Pere Casanovas i Martí (+1951) i Maria dels Àngels Puig i Deulofeu, acabà el Batxillerat el 1930. L'any 1953, quan ja treballava, va iniciar els estudis superiors a la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat de Barcelona, tot i que no consta que els acabés. La seva formació, gairebé autodidacta, es completà amb estades formatives als centres i les biblioteques europees més especialitzades. El 1958 obtingué la beca Germain Bazin, que li va permetre conèixer els fons de gravats i els sistemes de classificació de la Biblioteca Nacional de França i del Museu del Louvre, al costat del seu conservador en cap. L'aprenentatge d'aquests models de gestió més rigorosos la va ajudar en la capacitació tècnica d'una especialitat en procés de formació, de la qual fou pionera i esdevingué després un referent.
El mes de gener del 1950 va començar la seva activitat professional a la secció de gravats del Museu d'Art Modern de Barcelona, on dugué a terme tasques de classificació i sistematització, així com de la gestió del fons d'estampes i gravats. Col·laborà en l'obra L'art català –dirigida per Joaquim Folch i Torres i publicada per Aymà el 1955– en l'apartat dedicat a la història del gravat català; hi proporcionava dades documentals sobre molts gravadors molt poc coneguts aleshores i establia fonaments metodològics pioners. Però la seva obra més important són els dos volums del Catálogo de la colección de Grabados de la Biblioteca de El Escorial, apareguts en sengles números de la revista Anales. Boletín de los Museos de Arte de Barcelona [16 (1963-1964); 17 (1965-1966)].

## Obra

* «Catálogo de la colección de grabados de la Biblioteca de El Escorial». Anales. Boletín de los Museos de Arte de Barcelona XVI (1963-1964) p. 1-397; XVII (1965-1966) p. 1-303.. Arxivat de l'original el 2019-08-31. ISSN: 0211-7266 [Consulta: 13 setembre 2019].

## Referències

* ↑ «esquela de Mª Aurora Casanovas i Puig». La Vanguardia, 29-12-1968, pàg. 33.
* 1 2 «Maria Aurora Casanovas i Puig». Gran Enciclopèdia Catalana (GEC). [Consulta: setembre 2019].
* 1 2 Quílez i Corella, Francesc M. «Casanovas Puig, Maria Aurora». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear (DHAC). Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ «esquela de Pedro Casanovas Marti farmacéutico». La Vanguardia, 30-01-1951, pàg. 14.
* ↑ «Entrega de la Beca Germain Bazln, en el Instituto Francés». La Vanguardia, 18-05-1958, pàg. 27.
# Paul Young

Paul Antony Young (Luton, 17 de gener de 1956) és un cantant de Pop i músic britànic. A més de cantar, toca el baix. Es feu famós el 1985 amb la cançó Everytime you go away (Cada vegada que t'allunyes) i aleshores el seu àlbum No Parlez arribà a ser disc de platí a molts països. La seua carrera es revifà el 1991 quan va cantar en duo amb el cantant italià Zucchero la balada-pop "Senza una Donna" (Sense una dona) que va ser un èxit internacional.

## Biografia

Paul Young nasqué a Luton, a la regió anglesa de Bedfordshire, el 1956 al si d'una família modesta. Durant la seua joventut jugava al futbol per a la fàbrica Vauxhall Motors i alhora tocava el baix amb diversos grups.
El seu primer grup, del qual fou el cantant principal, es deia Kat Kool & The Kool Kats. Més endavant al tombant dels anys 1970 integrà una altra banda, Streetband, que aconseguí entrar als amb la cançó "Toast". L'èxit fou efímer i la formació es dissolgué al desembre de 1979.
En 1992 va participar en el Tribut a Freddie Mercury juntament amb els membres restants de Queen interpretant la cançó "Radio Ga Ga".
Va llançar una col·lecció de les seues cançons més famoses. No obstant això, sa major popularitat la va obtenir fent noves interpretacions de cançons conegudes com a "Wherever I lay may hat (that's my home") de Marvin Gaye, o "Everytime you go away" de Daryl Hall i John Oates. El seu últim disc de versions i cançons escrites per ell es va editar el 1997 sota el títol "Paul Young".
En l'actualitat participa regularment en una sèrie de concerts - nostàlgia dels 80 a Gran Bretanya anomenats "Here and Now" amb estrelles del tipus Martin Fry ("ABC"), Peter Cox (Go West), Kim Wilde, Tony Hadley (Spandau Ballet) i també participa en la SAS BAND formada per músics britànics dels 70 i 80.

## Àlbums

* No Parlez (1983)
* The Secret of Association (1985)
* Between Two Fires (1986)
* Other Voices (1990)
* From Time To Time - The Singles Collection (1990)
* The Crossing (1993)
* Reflections (1994)
* Paul Young (1997)
* The Essential Paul Young (2003)
* Rock Swings - On the Wild Side of Swing (2006)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial