OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit Republicà per la Independència i el Desenvolupament

El Partit Republicà per la Independència i el Desenvolupament (portuguès: Partido Republicano para a Independência e Desenvolvimento, PRID) és un partit polític de Guinea Bissau dirigit per António Afonso Té.

## Història

El partit va ser establert el març de 2008 com una escissió del Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd, que va donar suport al president João Bernardo Vieira. Dirigit per Aristides Gomes, va acabar tercer en vots populars a les eleccions parlamentàries de 2008, obtenint tres escons a l'Assemblea Nacional Popular. El partit va formar part del govern de coalició.
A les eleccions generals de 2014 el PRID va perdre tots els seus escons, mentre que Antonio Afonso Té va acabar setè en les eleccions presidencials amb un 3% dels vots.

## Referències

* ↑ Republic of Guinea-Bissau IFES
* ↑ «Líder do Partido Republicano para a Independência e Desenvolvimento chama atenção para abordagem da sua direção». Arxivat de l'original el 2016-08-15. [Consulta: 2 agost 2016].
* 1 2 Last elections IPU
* ↑ Elections in Guinea-Bissau African Elections Database
* ↑ Seats by party Arxivat 2014-04-19 a Wayback Machine. CNE
# Parc Nacional de l'Stelvio

El Parque Nacional de l'Stelvio (en italià, Parco nazionale dello Stelvio; en alemany, Nationalpark Stilfser Joch) és un dels parcs naturals italians més antics. Va néixer amb la finalitat de protegir la flora, la fauna i la bellesa natural del paisatge del grup muntanyós de l'Ortles-Cevedale, i per a promoure el desenvolupament d'un turisme sostenible a les valls alpines de la Llombardia, el Trentino i l'Alto-Adige.
S'estén sobre un territori de 24 municipis i de 4 províncies i està en contacte directa al nord amb el Parc Nacional Suís, al sud amb el Parc Natural Provincial de l'Adamello-Brenta i amb el Parc Regional de l'Adamello: tots aquests parcs junts, constitueixen una grandíssima àrea al cor dels Alps que gairebé arriba a les 400.000 ha.

## Referències

* ↑ Elenco ufficiale delle aree protette (EUAP) 6º Aggiornamento approvato il 27 aprile 2010 e pubblicato nel Supplemento ordinario n. 115 alla Gazzetta Ufficiale n. 125 del 31 maggio 2010.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del parc
# Rozendaal

Rozendaal és un municipi de la província de Gelderland, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2021 tenia 1.726 habitants repartits sobre una superfície de 27,95 km² (dels quals 0,03 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Apeldoorn i Brummen i al sud amb Arnhem i Rheden.

## Centres de població

* Imbosch
* Rozendaal
* Terlet

## Administració

El consistori consta de 9 membres, compost per:
* Belangengemeenschap Rozendaal, 4 regidors
* Rosendael74, 3 regidors
* Progressief Akkoord Rozendaal, 2 regidors

## Enllaços externs

* www.rozendaal.nl
# Partit del Nou Poder

El Partit del Nou Poder (en xinès: 時代力量) és un partit polític liberal i progressista de la República de la Xina. El partit va ser fundat el 2015. La dirigent actual és Kao Yu-ting.

## Referències

* ↑ Rodríguez, Dolors. «New Power Party announces leadership structure», 14-09-2015.
# Rostanh Berenguier de Marselha

Rostanh Berenguier de Marselha (fl....finals s. XIII o inicis del s. XIV...) fou un cavaller de l'orde de l'Hospital i trobador occità.

## Vida

Se'n tenien notícies a través de Joan de Nòstra Dama, que no és una font fiable. Però n'aparegueren una sèrie de poesies en el cançoner Giraud (cançoner "f"). Rostanh Berenguier era amic del mestre de l'Hospital Foulques de Villaret a qui dedica grans lloances en una composició (427,6 Si com trobam clar el vielh Testamen) comparant-lo a diversos personatges de l'antic testament. És conegut per ser un dels tres únics autors d'estampides en occità: 427,3 La dousa paria és una estampida; les altres cinc estampides conservades són la famosíssima Kalenda Maia de Raimbaut de Vaqueiras i les altres quatre foren obra de Cerverí de Girona. De les restants composicions de Rostanh Berenguier, tres, i encara una quarta sense resposta, són intercanvis poètics amb El bord del rei d'Aragó.

## Obra

* (427,1) Ab dous dezir ay desirat (és una resposta a la petició del Bord del Rei d'Aragó 103,3 Un juoc novell ay entaulat)
* (427,2) D'amor de joy genitiva (és una resposta a la petició del Bord del Rei d'Aragó 103,2 Midons m'es enperativa)
* (427,3) La dousa paria (estampida)
* (427,4) Pos de sa mar man cavalier del Temple (apel·la també a el Bord, però o bé no escrigué cap poema en resposta o bé s'ha perdut).
* (427,5) Quant tot trop tart, tost quant plac trop (respost per El Bord del Rei d'Aragó Mesier G. pensan en prop)
* (427,6) Si com trobam clar el vielh Testamen (sirventès)
* (427,7) Tant es plasent nostr' amia (cançó)
* (427,8) Tot en aisi con es del balasicz (cançó amorosa dedicada a una dama amb el senhal de Bel conort)

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Paul Meyer, Les derniers troubadours de la Provence d'après le chansonnier donné à la Bibliothèque Impériale par M. Ch. Giraud, París, Francke, 1871, pp. 73-95.

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Rostanh Berenguier és el número PC 427]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-427/427%20-%20Rostanh%20Berenguier.htm
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Rostaing%20Berenguier%20de%20Marseilla
# Rosta

Rosta és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 20 quilòmetres a l'oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 4.957 habitants.
Rosta limita amb els següents municipis: Buttigliera Alta, Caselette, Reano, Rivoli i Villarbasse.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 31 març 2020].
# Paita

Paita és una ciutat de l'extrem nord-est del Perú, capital de la Província de Paita (Piura), ubicada en la costa de l'oceà Pacífic, a 57 km de la ciutat de Piura. És el segon port més important del Perú, després de El Callao. Degut a la seva situació geogràfica, té un clima càlid i humit durant tot l'any amb temperatures pro-mitges anuals de 25 °C.
Paita fou fundada pels espanyols el 30 de març de 1532 amb el nom de San Francisco de Paita de la Buena Esperanza pel conquistador Francisco Pizarro. Conserva l'estil colonial amb vells casals i esglésies antigues. El turisme és una important font d'ingressos per la ciutat.
# Pascual Nicolás Pérez

Pascual Nicolás Pérez (4 de març de 1926 – 22 de gener de 1977) va ser un boxejador argentí guanyador de la medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu de 1948 en la categoria de pes mosca. Va obtenir la seva medalla d'or olímpica després d'una victòria sobre el boxejador italià Spartaco Bandinelli.
El 1954 es va convertir en el campió del món dins de la categoria de pes mosca. Va conservar aquest títol de l'Associació Mundial de Boxa fins a l'any 1960.
Pérez tenia un palmarès de 84 victòries (58 per K.O.), 7 derrotes i 1 empat. Va morir el 22 de gener de 1977 als 50 anys i es troba enterrat a Buenos Aires.

## Reconeixements

* Pascual Pérez forma part de l'International Boxing Hall of Fame des de 1995.

## Referències

* 1 2 3 Registre professional de Pascual Pérez a BoxRec.com (anglès)
* ↑ Pascual Pérez (boxejador) a Find a Grave (anglès)

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2008-09-20 a Wayback Machine. a la pàgina web http://www.redargentina.com (castellà)
# Palau Episcopal (Lleida)

Palau Episcopal és un edifici de Lleida protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici aïllat de planta baixa i pis. Planta quadrada amb pati jardí interior. Accés a través d'un pati exterior. La façana principal està composta amb torrasses laterals i elements neogòtics com finestrons amb trenca-llums. Porta d'accés adovellada. Vestíbul d'accés d'ambientació neogòtica. Al sostre del mateix, al primer pis, hi ha un enteixinat pintat de gran cromatisme.
Fàbrica de maó arrebossat, elements de pedra, murs de càrrega i forjats isostàtics.

## Història

Està construït sobre el solar de l'antic palau episcopal, que fou destruït l'any 1936.

## Referències

* 1 2 3 «Palau Episcopal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Palau El Badi

El Palau El Badi (àrab: قصر البديع, Qaṣr al-Badīʿ) de Marràqueix fou edificat a finals del segle xvi pel soldà sadita Ahmad al-Mansur per celebrar la victòria sobre l'exèrcit portuguès el 1578 en la batalla coneguda amb el nom de la Batalla dels Tres Reis. Segons els cronistes de l'època, era la meravella del món musulmà.
La construcció d'aquest fastuós palau va durar del 1578 al 1603 i s'hi varen utilitzar els materials més rics per a decorar les 360 habitacions del complex principesc.
Avui, no queda més que una immensa esplanada cavada de jardins, plantada amb tarongers i envoltada d'alts murs. En efecte, el 1696, el soldà alauita Mulay Ismail va prendre les seves riqueses per construir la ciutat imperial de Meknès.
Els plànols d'aquesta joia de l'art islàmic van estar influenciats pels de l'Alhambra de Granada.
# Ruth (Carolina del Nord)

Ruth és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ruth tenia 329 habitants, 137 habitatges i 96 famílies. La densitat de població era de 288,7 habitants per km².
Dels 137 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.083 $ i la renda mediana per família de 41.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.688 $ mentre que les dones 20.250 $. La renda per capita de la població era de 16.402 $. Entorn del 5,8% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ruth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ruth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Marie Smith Jones

Marie Smith Jones (Còrdova, 1918 - Anchorage, 2008) fou l'últim parlant que sobrevivia de la llengua eyak, de l'Alaska Sud-central.
Va néixer el 14 de maig de 1918 a la ciutat estatunidenca de Còrdova, a l'estat d'Alaska, i era la cap honorífica de la nació eyak i l'última eyak de sang pura. En una entrevista de 2005, Jones explicava que el seu nom en eyak és Udach' Kuqax*a'a'ch que, deia, es tradueix com "un so que crides a la gent des de lluny".
Jones va casar-se amb un pescador, William F. Smith, el 5 de maig de 1948. Tot i que va tenir nou nens amb Smith, no els varen parlar eyak a causa de l'estigma social que s'hi associava a l'època. Es va traslladar a Anchorage durant els anys 70.
Per tal que sobrevisqués un record de la llengua eyak, va treballar amb el lingüista Michael E. Krauss, que en compilava un diccionari i gramàtica. El seu últim germà més vell morí durant els anys 90. Després, Jones es tornà políticament activa, i en dues ocasions va parlar a les Nacions Unides sobre els temes de la pau i les llengües indígenes. Era també activa quant als problemes del medi ambient. Jones va patir l'alcoholisme al començament de la seva vida, però va deixar de beure als 50 anys; Va romandre com una fumadora empedreïda fins a la seva mort, per causes naturals el 21 de gener de 2008, a l'edat de 89 anys, a la seva casa d'Anchorage.

## Referències

* ↑ «Language dies with chief». Associated Press, 24-01-2008 [Consulta: 29 març 2020].
* 1 2 Elizabeth Kolbert: "Last Words" Arxivat 2008-02-08 a Wayback Machine., The New Yorker, 6 de juny de 2005. (anglès)
* ↑ «Last full-blooded Eyak, speaker of language, dies». Monterey Herald, 24-01-2008. [Consulta: 29 març 2020].
* ↑ "Last Alaska language speaker dies", BBC News, 24 de gener de 2008. (anglès)

## Vegeu també

* Genocidi lingüístic
* Llista dels darrers parlants coneguts de llengües
# Valens Ndayisenga

Valens Ndayisenga (1 de gener de 1994) és un ciclista ruandès professional des del 2016 i actualment a l'equip Tirol Cycling Team.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda
* 2014
** Campió de Ruanda en ruta
** Campió de Ruanda en contrarellotge
** 1r al Tour de Ruanda i vencedor d'una etapa
* 2015
** Campió de Ruanda en contrarellotge
** Campió de Ruanda sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Egipte
* 2016
** Campió de Ruanda sub-23 en ruta
** Campió de Ruanda sub-23 en contrarellotge
** Campió d'Àfrica sub-23 en contrarellotge
** 1r al Tour de Ruanda i vencedor de 2 etapes
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Leiarius pictus

Leiarius pictus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 60 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Essequibo i Orinoco.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Tom II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Müller, J. & Troschel, F. H., 1849. Horae Ichthyologicae. Beschreibung und Abbildung neuer Fische. Berlin. Horae Ichthyologicae. Beschreibung und Abbildung neuer Fische. Die Familie der Characinen. Núm. 3: 1-27 + additional p. 24, Pls. 1-5.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Llista de comtats de Utah

L'Estat de Utah, als Estats Units d'Amèrica, s'organitza en 29 counties (comtats), que són els següents, per ordre alfabètic:
* Beaver Capital: Beaver
* Box Elder Capital: Brigham City
* Cache Capital: Logan
* Carbon Capital: Price
* Daggett Capital: Manila
* Davis Capital: Farmington
* Duchesne Capital: Duchesne
* Emery Capital: Castle Dale
* Garfield Capital: Panguitch
* Grand Capital: Moab
* Iron Capital: Parowan
* Juab Capital: Nephi
* Kane Capital: Kanab
* Millard Capital: Fillmore
* Morgan Capital: Morgan
* Piute Capital: Junction
* Rich Capital: Randolph
* Salt Lake Capital: Salt Lake City
* San Juan Capital: Monticello
* Sanpete Capital: Manti
* Sevier Capital: Richfield
* Summit Capital: Coalville
* Tooele Capital: Tooele
* Uintah Capital: Vernal
* Utah Capital: Provo
* Wasatch Capital: Heber City
* Washington Capital: St. George
* Wayne Capital: Loa
* Weber Capital: Ogden
# Llista de comtats de Vermont

L'Estat de Vermont, als Estats Units d'Amèrica, s'organitza en 14 counties (comtats), que són els següents, per ordre alfabètic:
* Addison Capital: Middlebury
* Bennington Capitalitat compartida per: Bennington i Manchester
* Caledonia Capital: St. Johnsbury
* Chittenden Capital: Burlington
* Essex Capital: Guildhall
* Franklin Capital: St. Albans
* Grand Isle Capital: North Hero
* Lamoille Capital: Hyde Park
* Orange Capital: Chelsea
* Orleans Capital: Newport
* Rutland Capital: Rutland
* Washington Capital: Montpelier
* Windham Capital: Newfane
* Windsor Capital: Woodstock
# Lesenice

Lesenice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# Lliura sud-sudanesa

La lliura sud-sudanesa (anglès: South Sudanese Pound) és la unitat monetària del Sudan del Sud. El codi ISO 4217 és SSP i se subdivideix en 100 piastres. Fou aprovada per l'Assemblea Legislativa del Sudan del Sud el 9 de juliol del 2011, abans de la secessió del Sudan, i es va introduir el 18 de juliol. Va substituir la lliura sudanesa (SDG) en termes paritaris (1 SDG = 1 SSP).

## Monedes i bitllets

Emesa pel Banc del Sudan del Sud (Bank of South Sudan), en circulen monedes d'1, 5, 25 i 50 piastres, i bitllets d'1, 5, 10, 25, 50 i 100 lliures, que porten l'efígie de John Garang, el líder del moviment independentista sud-sudanès.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 149,30 SSP (11 de novembre del 2021)
* 1 USD = 130,26 SSP (11 de novembre del 2021)

## Vegeu també

* Lliura

## Enllaços externs

* Imatges dels bitllets sud-sudanesos a BanknoteNews.com Arxivat 2012-03-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Leszek Lubicz-Nycz

Leszek Lubicz-Nycz (Brzesko, 20 d'agost de 1899 - Buraków, 22 de setembre de 1939) fou un tirador d'esgrima polonès, especialista en el sabre, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1932 va prendre part al Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze en la prova de sabre per equips del programa d'esgrima. En el seu palmarès també destaquen dues medalles de bronze al Campionat del món d'esgrima, el 1930 i 1934, així com dos campionats nacionals d'esgrima, el 1931 i 1934.
Va servir a l'exèrcit polonès entre 1918 i la seva mort, el 1939. Va morir en acció de guerra prop de Varsòvia durant la campanya de setembre, el començament de la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Leszek Lubicz-Nycz». [Consulta: 1r setembre 2023].
* 1 2 3 «Leszek Lubicz-Nycz (1899-1939) – Polski Komitet Olimpijski» (en polonès). [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 April 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ «LUBICZ - Nycz Leszek Wladyslaw (1899-1939)». pkol.pl. [Consulta: 3 maig 2010].
# Livorno (desambiguació)

«Livorno» té aquests significats:
* Livorno (italià) o Liorna (català), ciutat de la província de Livorno a l'oest de la Toscana a la riba del mar Tirrè
* Bisbat de Livorno
* Província de Livorno, part de la regió de Toscana dins Itàlia
* Associazione Sportiva Livorno Calcio, club de futbol d'Itàlia de la ciutat de Livorno a Toscana
# Lluís I de Portugal

Lluís I de Portugal, dit el Popular (Lisboa, 1838 - Cascais, 1889) fou rei de Portugal (1861-1889).

## Orígens familiars

Fill segon de la reina Maria II de Portugal i el seu marit, i rei consort, Ferran de Saxònia-Coburg Gotha (Ferran II de Portugal). Nasqué a la cort portuguesa de Lisboa el 31 d'octubre de 1838 sent el germà petit del també rei Pere V de Portugal.

## Ascens al tron

Lluís fou un home culte, afeccionat a escriure poesia, però les seves qualitats polítiques eren mínimes. Aconseguí ascendir al tron de Portugal per la mort, sense descendents, del seu germà gran Pere V de Portugal el 1861 a causa del còlera.
El seu regnat es va caracteritzar per una sèrie de canvis de govern, formats per l'alternança entre liberals i conservadors. Duran el seu regnat, Portugal es va endarrerir respecte a altres països europeus en qüestions tan importants com l'educació, la política, l'estabilitat econòmica i el progrés tecnològic. En temes colonials, la badia de Delgoa es va confirmar com a possessió portuguesa el 1875, alhora que les activitats belgues al Congo negaven a Portugal un terreny entre Angola i Moçambic.
Lluís I va ser un home de ciència, amb especial passió per l'oceanografia. Va invertir gran part de la seva fortuna personal a finançar vaixells d'investigació dedicats a recollir espècimens als oceans del món. Així fou el responsable de la creació d'un dels primers aquaris del món, l'Aquari Vasco de Gama a Lisboa.

## Núpcies i descendents

Es casà el 6 d'octubre de 1862 a Lisboa amb la princesa Maria Pia d'Itàlia, filla del rei Víctor Manuel II d'Itàlia i de l'arxiduquessa Adelaida d'Àustria. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Carles I de Portugal (1863-1901), rei de Portugal
* l'infant Alfons Enric de Bragança (1865-1920), duc de Porto
Lluís I morí a Cascais, prop de Lisboa, el 19 d'octubre de 1889, sent succeït pel seu fill gran.