OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Solé

Can Solé és un edifici amb elements modernistes, emplaçat al districte de Ciutat Vella i ocupant una cantonada d'una estreta illa de cases de planta rectangular, característica de la xarxa urbana del barri de la Barceloneta. Aquesta illa es troba emmarcada pels carrers Almirall Cervera, Sant Carles, Mar i Sant Elm.

## Arquitectura

Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb façana als carrers Comte de Santa Clara, Mar i Sant Carles. Volumètricament consta de planta baixa i dues plantes pis amb coberta plana transitable. Malgrat les reformes que ha patit l'edifici original, amb l'afegitó d'una casa lateral i la remunta d'un segon pis, és apreciable a la planta baixa i el primer pis la tipologia original de planta baixa i pis de les construccions de la Barceloneta. Aquesta és fàcilment comparable amb l'original i veïna Casa de la Barceloneta 1761 (Carrer Sant Carles, 6). Des de l'any 1903 està ubicat a l'edifici el restaurant Can Solé que modificà tota la seva estructura interior.
Les façanes segueixen una mateixa composició dividida en tres trams horitzontals. Un primer tram és ocupat per la planta baixa que arribà fins l'imposta del primer pis. El seu parament es troba recobert per un esgrafiat tricolor geomètric. Un segon tram ocupa les dues plantes pis, amb el parament estucat. L'edifici és rematat per una cornisa motllurada en voladís i una balustrada que tanca el terrat.
La façana afrontada al carrer Sant Carles, la més transitada, presenta tres eixos d'obertures verticals, tot presentant una composició axial a partir del portal central d'entrada. Les altres dues façanes no presenten eixos simètrics i localitzen també portals d'accés, en ambdós casos a prop de la paret mitgera.
Totes les obertures resten emmarcades en pedra. Les de la planta baixa i la primera planta pis estan rematades per arcs escarsers i decorades a la clau per una decoració vegetal esculpida. Els balcons presenten llosana de pedra i estan tancats per una barana de ferro forjat que combina barrots llisos i helicoidals. D'aquests balcons en destaca un de corregut que ressegueix la cantonada dels carrers Sant Carles i Mar a l'altura del segon pis. A la mateixa cantonada hi ha un escut d'armes on es pot llegir el nom de la casa, amb un sol a dalt i una marmita a sota. Les obertures del primer pis que no tenen voladís presenten un ampit ornat amb una composició de rajoles ceràmiques pintades amb temàtica costumista i relacionada amb el treball del restaurant.

## Història

Els orígens del restaurant Can Solé cal buscar-los en una taverna de pescadors oberta per Josep Homs i per un establiment anterior de venda d'olis, sabons i aliments propietat de Gregorio Solé, segurament l'origen del nom. El 1939 reobre com a “Restaurant Antiga Casa Solé”. El 1947 es reforma segons un projecte de l'arquitecte Marià Romaní i s'aixeca el segon pis. Es parla de l'estucat de la façana però no es fa cap referència de l'ornamentació de la planta baixa o d'altres elements.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Solé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2017].
# Facula

En astrogeologia, facula (plural faculae; abr. FA) és una paraula llatina que significa «torxa» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un accident topogràfic sobre una superfície planetària que s'observa com una taca brillant. No correspon necessàriament a una formació geològica concreta i pot ser simplement un tret d'albedo diferenciat. És un terme regulat per la Unió Astronòmica Internacional, que assigna els noms de noves faculae en funció dels següents criteris:
* A Ganimedes: llocs associats a mites de l'antic Egipte (ex.: Abydos Facula, a partir de la ciutat d'Abidos, on s'adorava Osiris).
* A Cal·listo: déus i personatges associats amb la neu, el fred i l'aiguaneu dels mites i llegendes nòrdiques (ex.: Kol Facula, a partir de gegant islandès de la neu).
* A Tità: per a faculae individuals, noms d'illes de la Terra que no són estats independents; per a grups de faculae, noms d'arxipèlags (ex.: Elba Facula, Nicobar Faculae).

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
# John Wilson

John Wilson és el nom dels següents personatges:
* John Wilson (líder indi) (1840-1901)
* John Wilson (matemàtic) britànic (1741-1793)
* John Cook Wilson, filòsof anglés (1849-1915)
* John J. B. Wilson (nascut el 1954), fundador dels Golden Raspberry Awards, 1980
* John Wilson (músic) britànic (n. 1972)
* John Wilson (muntador)
# Casa al carrer dels Jueus, 10 (Valls)

La Casa al carrer dels Jueus, 10 és una obra de Valls (l'Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa molt estreta, entre mitgeres, i de quatre altures, planta baixa, entresòl i dos pisos. Les obertures de la planta baixa i entresòl ocupen pràcticament l'amplada de la façana. El primer pis presenta una finestra balconera amb una petita volada, i tota la façana es culminada per una balustrada. Les dimensions de la casa, estreta i molt vertical, són típiques dels edificis del nucli antic de Valls, concretament del call jueu.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer dels Jueus, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Fàbrica Giró Hnos. de productes tèxtils

La Fàbrica Giró Hnos. de productes tèxtils és una obra de Badalona (Barcelonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Extensa implantació industrial, de planta poligonal irregular. el nucli bàsic, les naus de fabricació de filatures i els magatzems consten d'una retícula amb coberta dentada, o shed, que proveeix la il·luminació zenital. Annexos hi ha els sectors d'administració. Hi ha una cura pels materials en detalls com les llindes de bigues de ferro. Hi destaca la marquesina del moll de descàrrega, feta de piràmides de plàstic.

## Història

Projecte de 1969 realitzat el 1970-72. Aquesta fàbrica substitueix l'antiga fàbrica Giró, al centre de la ciutat, que havia estat construïda en diverses etapes (1907-1913-1920) per Joan Amigó i Barriga.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica Giró Hnos. de productes tèxtils». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 novembre 2017].
# Calahorra de Boedo

Calahorra de Boedo és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 166 | 155 | 126 | 125 |
# Physalaemus maximus

Physalaemus maximus és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nascimento, L.B. & Pimenta, B. 2004. Physalaemus maximus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Blue1

Blue1 (Codi IATA: KF, ICAO: BLF) és una aerolínia finlandesa radicada a l'aeroport de Hèlsinki-Vantaa. És una companyia regional dependent de Scandinavian Airlines System (SAS) que realitza les seves connexions entre Hèlsinki, Estocolm i Copenhaguen. També duu a terme vols nacionals i altres destinacions a Europa. A més de la base a Vantaa, també compta amb hubs als aeroports de Copenhaguen-Kastrup i Estocolm-Arlanda. Blue1 és el primer membre regional de Star Alliance.

## Història

L'aerolínia es va instaurar el 1987 i va començar a operar el 1988 sota el nom de Air Botnia. Va ser comprada el 1998 per Scandinavian Airlines System (SAS). El gener de 2004, quan la companyia de baix cost Flying Finn es va anar a la fallida, l'aerolínia va ser reanomenada com Blue1. Va començar amb vols de Flying Finn i la primera destinació va ser Oulu, després van venir Kuopio, Rovaniemi o Turku. Pertany a Star Alliance des del 3 de novembre de 2004.

## Flota

La flota de Blue1 consta dels següents avions (maig de 2006):
* 7 Avro RJ85, 84 passatgers
* 2 Avro RJ100, 99 passatgers
* 3 McDonnell Douglas MD-90, 166 passatgers
* 5 Saab 2000, 47 passatgers

## Enllaços externs

* Blue1 - Lloc web oficial
* Web oficial de Scandinavian Airlines System Arxivat 2006-09-25 a Wayback Machine.
* Web oficial de Star Alliance
Viccionari
# Can Sorna

Can Sorna és una masia de Sant Martí de Llémena (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici de planta baixa i un pis, de planta rectangular amb una ala sobresortida al costat dret. Aquesta masia forma un conjunt amb la pallissa, al voltant de l'era.
Pel costat esquerre de la masia s'afegí una ampliació que continua el pendent del teulat. S'hi accedeix per una porta semidovellada de pedra, flanquejada per finestres de llinda planera de pedra amb una creu gravada. La façana lateral dreta té una porta d'accés al pis que comunica l'era i la pallissa. En aquest punt, el primer pis i l'era són al mateix nivell. La façana posterior està penjada damunt el marge, guanyant el desnivell i tancant l'era. El teulat és a dues aigües i amb carener perpendicular a la façana principal. Cal esmentar un pou rodó de pedra a l'entrada del conjunt.
La pallissa és l'edifici que tanca l'era de la masia de Can Sorna. És de planta rectangular, de planta baixa i pis i una nau, amb teulat a dues aigües i carener perpendicular a façana. Té un pilar rodó central que aguanta l'enteixinat i està coberta de cairats de fusta. El ràfec, molt volat, aixopluga l'entrada, formada pel mateix teulat aguantat per escaires de fusta. Realitzada en pedra sense arrebossar, amb una escala de pedra el costat dret i que puja al primer pis.

## Referències

* 1 2 3 «Can Sorna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Josep Cervera

Josep Cervera és el nom dels següents personatges:
* Josep Cervera i Grifol (1921-1981), escriptor i poeta valencià
* Josep Cervera i Rocalba (1830 - 1910), músic
* Josep Cervera i Bret (1883 - 1969), contrabaixista i compositor de sardanes
* Josep Maria Cervera i Berta (1904-1998), sacerdot, escriptor i músic.
# Casa al carrer del Roser, 4 (Berga)

La Casa al carrer del Roser, 4 és una obra modernista de Berga inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge que ocupa tota una illa de cases, estructurat en semisoterrani, planta baixa i tres pisos superiors coberts amb teula àrab. Les façanes són arrebossades, destacant sobretot el gran nombre d'obertures de la façana del carrer Roser. A la planta baixa trobem dues portes i dues finestres, tots arcs escarsers amb llindes i muntants de pedra vista. Al primer pis hi ha dos balcons flanquejant una tribuna tota feta de vidre que aprofita el pis superior per ubicar-hi un balcó. El tercer pis té tot d'obertures, algunes d'elles cegades en algun moment, que són arcs deprimits convexos amb baranes de pedra i enmig de cada obertura, baixos relleus amb flors.

## Història

A principis dels vuitanta del segle xx va anar perdent progressivament el sentit representatiu originari en favor de l'actual, de serveis, preponderant. El pis principal ha passat a funcionar com a oficina.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer del Roser, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Fàbrica Gallart (Palafrugell)

La Fàbrica Gallart és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa cantonera de planta trapezoidal amb de tres plantes situada al final del carrer de les Botines a la confluència amb els carrers de l'Hortal d'en Pou i de Picasso i amb el camí Fondo. L'entrada es troba en el mur del xamfrà i el portal hi ha la data 1826. Les obertures estan emmarcades amb pedra i algunes tenen trencaaigües de rajol sobre la llinda.
A la façana de llevant té una galeria d'arcs de mig punt a sobre la tercera planta. El mur posterior dona a un pati envoltat de magatzems i naus industrials afegits posteriorment.
L'interior de l'immoble ha estat modificat per a usos industrials.
La façana ha estat restaurada sense encert.

## Història

L'edifici inicialment era una casa que posteriorment es va transformar en una fàbrica.
La fàbrica Gallart es dedicava a la producció de maquinària per a la indústria surera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Fàbrica Gallart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Physalaemus kroyeri

Physalaemus kroyeri és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Arzabe, C. & Silvano, D. 2004. Physalaemus kroyeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Mina de la Caramella

La Mina de la Caramella és una obra de Roquetes (Baix Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Mina de la Caramella està situada a uns 150 metres en direcció Sud (200 graus) de la Casa de Carvallo, al final de la pista. Travessant el torrent agafem el camí que va cap a la Selleta, en una de les corbes trobarem restes de mineral (hematites, òxid de ferro), i en una altra corba més amunt tornarem trobar restes d'òxid de ferro (escombrera). En aquest punt ens endinsem dins el matissar per trobar una trinxera que condueix a la boca de la mina de considerables dimensions.Aquesta sembla estructurada damunt d'una falla (mirall de falla). Baixem per un fort pendent de 8 metres. de fondària agafats d'una arrel de figuera fins a arribar al fons on la galeria s'aplana. En la galeria d'uns 25 metres. de recorregut hi trobem amuntegaments laterals de pedra en feixa, senyals de barrenatge fruit del treball d'explotació, així com restes de mineral.
Al exterior hi podem trobar restes d'una barraca de planta rectangular, molt possiblement relacionada amb l'explotació minera. També es pot trobar a pocs metres i amagada entre la matissa una altra boca de mina de pocs metres.

## Referències

* 1 2 «Mina de la Caramella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Jacques Clément

Jacques Clément OP (1567, Serbonnes - 1 d'agost de 1589, Saint-Cloud) fou un frare dominic francès, responsable de l'assassinat d'Enric III de França.

## Vida

Durant les Guerres de religió a França, Clément destacà per la seva extremista defensa del partit catòlic de la Santa Lliga de París. Després de l'assassinat del duc de Guisa, fundador de la Lliga, els lliguistes de tot el país cercaren acabar amb el rei Enric III de França. Durant els preparatius d'aquest atac al castell de Château de Saint-Cloud, Clément aconseguí apunyalar-lo amb l'excusa de fer-li arribar un missatge personal, i el rei francès només pogué dir abans de morir:
| « | Méchant moine, tu m'as tué! (Maleït monjo, m'has matat!) | » |
Els crits del rei alertaren els seus guàrdies armats, que mataren Clément, el qual, un cop mort, l'esquarteraren i el cremaren. L'acció de Clément rebé el suport a Europa dels partidaris catòlics.
S'han conservat els documents del procés en què es jutjà el cadàver de Clément (Collection des meilleurs dissertations, volum XVIII). Cridaren nou testimonis a declarar, i tots declararen sota jurament que Jacques Clément havia apunyalat el rei, i que llavors els guàrdies reials i els cortesans se li havien llançat al damunt, matant-lo poc després. Es llegí la sentència en nom d'Enric IV, successor del monarca assassinat, que establia el següent: «Sa Majestat, desp´res d'escoltar la recomanació del Consell Judicial, ordenà que el cadàver del mencionat Clément sigui esquarterat, lligat a quatre cavalls als quatre membres, i després cremat, i les cendres llançades al riu, per destruir tot rastre del seu record. Fet a Saint Cloud el 2 d'agost de 1589. Signat: Enric».

## Bibliografia

* 1911 Encyclopedia Britannica, Volum V06, pàgina 490. Disponible a JACQUES CLEMENT (1567-1589) Arxivat 2007-04-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Docteur Cabanès. Les éditions de l'Opportun. Les morts mystérieuses de l'histoire de France (en francès), p. 250-241.
# Sussànine

Sussànine (en (ucraïnès): Сусаніне, en rus: Сусанино) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 800 habitants. Pertany al districte rural de Pervomàiske.

## Referències

* ↑ «Телефонные коды городов Крыма после присоединения». Предложения по отдыху в Крыму. Arxivat de l'original el 2016-06-05. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Jetpur Sanala

Jetpur Sanala (també Jetpur Vala i Jetpur Hipa) fou una de les branques en què estava dividit el principat de Jetpur al segle xx, abans de ser abolit el 9 d'agost de 1937 pel seu excessiu fraccionament. Estava governat per V. S. Gia Hipa que li donava nom. La superfície era de 20 km² i la població de 6444 habitants.

## Referències

* Imperial Gazetteer 1931
# Carville-Pot-de-Fer

Carville-Pot-de-Fer és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 101 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Carville-Pot-de-Fer era de 101 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Carville-Pot-de-Fer el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 12 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 43 eren actives i 15 eren inactives. De les 43 persones actives 40 estaven ocupades (23 homes i 17 dones) i 3 estaven aturades (3 homes). De les 15 persones inactives 9 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Carville-Pot-de-Fer hi havia 12 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Carville-Pot-de-Fer a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Carville-Pot-de-Fer a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Bülent Polat

Bülent Polat (Tunceli, 8 de març de 1979) és un actor de teatre, sèrie de televisió i cinema turc nascut a Zaza.

## Biografia

La seva vida teatral professional, que va començar amb "Do Not Show" el 1993, va continuar el 1994 amb el paper de "passant" a l'obra "Street Cat", al mateix teatre. Després de renovar el contracte, Polat va actuar en obres com "Forests' Peace Fire", Sobrenom Goncagül i "Keloğlan". Està en maduresa a l'obra "Enfront dels ulls de tothom" dirigida per Orhan Oğuz.
Més tard, Polat va decidir prendre una nova direcció en la seva carrera; Va actuar a "Snake Story" i a la pel·lícula de televisió "Son Oyun", dirigida per Orhan Oğuz. Després va participar en els sketches on dibuixava personatges extraordinaris al programa anomenat "Cafè nocturn". El 2004, va aparèixer amb Engin Günaydın al programa Zaga, presentat per Okan Bayülgen, amb esquemes curts anomenats Grooms als episodis setmanals. Va guanyar la seva autèntica fama amb el personatge de Şehsuvar (Şesu), que va interpretar durant 3,5 anys a la sèrie de televisió European Side.

## Privadesa

Bülent Polat està casat amb Duygu Polat, amb qui va tenir una filla anomenada Doğa Polat.

## Carrera com actor

Bülent Polat va participar en el concurs anomenat Dance on Ice. Després va marxar als EUA i va començar a estudiar primer idioma i després interpretació. Primer, va assistir al taller d'actuació de Stella Adler a Los Angeles. Després es va traslladar a Nova York. Mentre hi estudiava, va començar a dirigir un bar amb la iniciativa d'un amic per guanyar-se la vida. Polat, que regentava un bar a Manhattan durant la seva estada als EUA, va tornar a Turquia el 2011.
Va interpretar el paper de "Sansar" a la sèrie de televisió anomenada İnadına Yaşamak, que es va emetre a Kanal D entre 2013 i 2014. Avui, interpreta el personatge de Gaffur a la sèrie de televisió Bir Zamanlar Çukurova, que s'emet a ATV.

## Pel·lícules

* 2003 - Amaga
* 2004 - Balanç i maniobra (Zagor)
* 2005 - Keloğlan contra el Príncep Negre (Cankuşoğlan)
* 2008 - Punt Zero
* 2014 - Compliu la vostra promesa

## Seqüències

* 1985 - Novè barri estranger (soldat Mehmet)
* 1986 - El meu colom
* 1987 - L'home del pot
* 1989 - Carrusel
* 1991 - Vincles familiars
* 1995 - Taxi de flors
* 1999 - The Snake Story (Mahmut)
* 2001 - Nanny (Hursit)
* 2001 - Yeditepe Istanbul
* 2002 - Nus de bressol
* 2002 - El meu estimat marit
* 2002 - Ah, hi ha per viure!
* 2002 - Lahmacun i Pizza (Takıyettin)
* 2003 - Estagfurullah Yokusu (Osman)
* 2003 - For My Son (Bülent)
* 2004 - Kadirşinas (advocat Vahit)
* 2005 - Gos (aparició de convidat)
* 2004-2006 - Bàndol europeu (Şehsuvar)
* 2006 - Ens trobem en somnis (Halil)
* 2007 - Del collar dels somnis (Ozi)
* 2010 - Hanes (Director, un episodi)
* 2012 - Behzat C. (Bulent Polat)
* 2012 - Històries estranyes (dreta)
* 2012 - Isler Gucler (Boiler Master)
* 2013 - Karagul (Sabri)
* 2014 - Aquells a l'ombra (Ali)
* 2016 - Llangardaix: Renaixement (Yılmaz)
* 2017 - Çukur (propietari del bar)
* 2018-2021- Bir Zamanlar Çukurova (Gaffur Taşkın)
# Physalaemus nattereri

Physalaemus nattereri és una espècie de granota que viu al Brasil, Bolívia i Paraguai.

## Referències

* Aquino et al (2004). Physalaemus nattereri. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 17 de gener de 2008. (en anglès).