OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1280 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1280 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 3 de desembre de 1999. Després de recordar les resolucions 1242 (1999), 1266 (1999) i 1275 (1999) sobre el Programa Petroli per Aliments el Consell, sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va ampliar les disposicions relatives a l'exportació de petroli i productes derivats de l'Iraq per a l'ajuda humanitària durant una setmana més fins a l'11 de desembre de 1999.
La resolució 1280 va ser aprovada per 11 vots a favor i cap en contra amb tres abstencions de la Xina, Malàisia i Rússia; França no va participar en la votació. En explicar els seus vots, França va dir que la resolució s'utilitzava per exercir pressió sobre altres membres del Consell i era incapaç d'aplicar-se durant una setmana; Xina va dir que la resolució actual no compliria les necessitats humanitàries del poble iraquià; Malàisia va declarar que l'extensió d'una setmana no tindria cap altre propòsit que exercir pressió sobre els membres permanents del Consell; i Rússia va dir que la resolució actual no determinaria un calendari per a una resolució completa sobre Iraq i que no abordava correctament la crisi humanitària.

## Referències

* 1 2 «Security Council extends Iraq 'Oil-for-Food' Programme for Iraq by one week, pending further consideration». United Nations, 03-12-1999.
* ↑ Niblock, Tim. "Pariah States" & Sanctions in the Middle East: Iraq, Libya, Sudan. Lynne Rienner Publishers, 2002, p. 250. ISBN 978-1-58826-107-6.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1201 a la 1300 (1998 - 2000)
* Guerra del Golf

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riu Blau

«Riu Blau» té aquests significats:
* El riu Azul, situat a l'Argentina.
* El riu Iang-Tsé rep als països castellanoparlants, a França i Itàlia, la denominació Riu Blau.
# Riu Bira

El riu Bira és un riu de la Província Autònoma dels Hebreus, a la Rússia oriental.
La seva llargada és de 424 km i la seva conca de 9580 km². És un dels afluents de l'Amur més grans.
Algunes de les ciutats a la seva riba són Birakan, Londoko, Teploozyorsk, Bira, Birobidjan i Nadezhdinsky.
# Resolució 223 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 223 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 21 de juny de 1966 després d'examinar l'aplicació de Guyana per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Guyana fos admesa.
Un representant de Veneçuela va estar present en la sessió, però no va tenir veu ni vot. La seva participació obeïa a les reserves que mantenia sobre la qüestió territorial de la Guaiana Esequiba.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2012-04-29 a Wayback Machine.
# Robert Triffin

Robert Triffin (5 d'octubre de 1911, Flobecq, Bèlgica - 23 de febrer de 1993, Oostende, Bèlgica), fou un economista belga (si bé passà bona part de la seva vida realitzant la seva activitat professional als Estats Units) reconegut fonamentalment per la seva tasca en diverses institucions internacionals en temes de política monetària. Participà també en la reforma monetària en nombrosos països d'Amèrica llatina
Entre les seves obres principals destaquen Competència monopolística i Teoria de l'Equilibri General (1940), L'Or i la crisi del dòlar: el futur de la convertibilitat (1960) i Evolució del Sistema Monetari Internacional (1964). En L'Or i la crisi del dòlar: el futur de la convertibilitat alertava del col·lapse del sistema monetari fixat a Bretton-Woods, cosa que succeí 10 anys més tard.

## Dilema de Triffin

L'any 1968, Triffin denuncià una imperfecció del model monetari internacional de Bretton-Woods que es coneix amb el nom de Dilema de Triffin. Una economia (en aquell cas els EUA) no pot crear liquiditat internacional si no és mitjançant l'endeutament amb altres països. És a dir creant i mantenint un dèficit en la balança de pagaments comprant béns, serveis i inversions a l'estranger i amb despesa militar per tal d'assegurar les possessions a l'estranger i mantenir la influència sobre els territoris ocupats.

## Llista completa d'obres

* Competència monopolística i Teoria de l'Equilibri General (Monopolistic Competition and General Equilibrium Theory), 1940.
* Europa i el desordre monetari (Europe and the Money Muddle), 1957.
* Estadístiques de fonts i aplicacions de les finances, 1948-1958 (Statistics of Sources and Uses of Finance, 1948-1958) amb Stuvel et al., 1960.
* L'Or i la crisi del dòlar: el futur de la convertibilitat (Gold and the Dollar Crisis: The future of convertibility), 1960.
* Integració econòmica europea i política econòmica (Integration economique europeene et politique monetaire), 1960, Revue Econ Politique
* Evolució del Sistema Monetari Internacional (The Evolution of the International Monetary System), 1964.
* El laberint monetari mundial: monedes nacionals en els pagaments internacionals (The World Money Maze: National currencies in international payments), 1966.
* El nostre sistema monetari internacional: ahir, avui i demà (Our International Monetary System: Yesterday, today and tomorrow), 1968.
* La força de la història en la reforma monetaria internacional (The Thrust of History in International Monetary Reform), 1969, Foreign Affairs
* L'ús de finances SDR per a finalitats d'acord col·lectiu (The Use of SDR Finance for Collectively Agree Purposes), BNLQR
* Cartes al general DeGaulle (Lettres au General de Gaulle), 1973, Espoir
# Robert VII, delfí d'Alvèrnia

Robert VII (? - 1324) fou delfí d'Alvèrnia i comte de Clarmont, successor del seu pare Robert VI, delfí d'Alvèrnia el 1282.
El 1308 va participar en la guerra entre Erard de Saint-Veran i Udard de Montaigu i es va posar al costat del segon, lluitant personalment a la batalla del dia de Sant Dionís. Va morir el 29 de gener de 1324 sent enterrat a l'abadia de Sant Andreu.
El 1279 es va casar amb Alixenta o Alix de Mercoeur (+ 15 de juliol de 1286), vídua de les seves primeres noces amb Ponç de Montlau i de les segones (el 1268) amb Aimar III de Poitiers comte de Valentinois. Va tenir quatre fills:
* Robert (+ jove abans de 1286)
* Joan I
* Guillem, senyor de Montrognon
* Una filla de nom desconegut, religiosa a Magemont
Es va casar en segones núpcies amb Isabel de Châtillon, dama de Jaligny i va tenir cinc fills més:
* Robert de Saint-Ilipise, tronc dels senyors de Saint Ilpise
* Hug, prebost de Brioude
* Isabel, casada amb Pere de Montaigu
* Beatriu
* Elisabet, religiosa

## Referències

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Rikako Kobayashi

Rikako Kobayashi (小林 里歌子, 21 de juliol de 1997) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va disputar 8 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 8 | 3 |
| Total | 8 | 3 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association

## Enllaços externs

* Rikako Kobayashi, Fitxa a Soccerway
# Resolució 2282 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2282 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 d'abril de 2016. El Consell va abordar el paper de les Nacions Unides per establir i mantenir la pau als països en conflicte.

## Contingut

La gran quantitat de conflictes armats del món exigia un elevat índex de recursos humans i esgotava els recursos de les Nacions Unides. El Consell encara estava decidida a assolir la pau duradora arreu del món. Amb aquesta finalitat, s'ha de desenvolupar una visió social conjunta, tenint en compte les necessitats de tots els rangs de la població. Calia tractar d'evitar l'esclat, l'escalada, la continuació i la represa dels conflictes, abordar els problemes subjacents i ajudar les parts a frenar les hostilitats, reconciliar-les i reconstruir-les. La pau sostenible és responsabilitat compartida dels governs i de totes les altres parts implicades i requereix una atenció internacional constant. Els tres pilars de les Nacions Unides: drets humans, pau i seguretat i desenvolupament; la responsabilitat de l'Assemblea General, del Consell de Seguretat i del Consell Econòmic i Social, respectivament, són fonamentals en totes les fases d'un conflicte.
El setembre de 2015, l'Assemblea General, amb la seva resolució 70/1, va adoptar diversos objectius per a l'any 2030, inclòs ajudar el món a sortir de la pobresa i garantir la pau a tot arreu. El 2017 l'Assemblea General tornaria a començar a debatre sobre l'enfortiment del paper de l'ONU en la construcció de la pau.
El Comitè de Construcció de la Pau és una organització intergovernamental creada el 2005 que ofereix assessorament després d'un conflicte en la construcció de la pau, la reconstrucció i el desenvolupament, i també actua com un fòrum d'experts en aquest assumpte. Aquesta experiència era important, per exemple, en establir els mandats de les operacions de les Nacions Unides i en concloure acords amb països.
Es va demanar al secretari general Ban Ki-moon que reforcés la cooperació amb el Banc Mundial en països afectats per conflictes amb l'objectiu d'obtenir més diners per al creixement econòmic, la inversió i el treball en aquests països. També es va instar a tots els països a contribuir al Fons de Consolidació de la Pau. Amb aquest fons es financen projectes per estabilitzar països que han tingut un conflicte i, per tant, evitar que hi tornin.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC unanimously adopts resolution 2282 on review of UN peacebuilding architecture», 27-04-2016.
* ↑ United Nations Peacebuilding Fund. «UNPF – Preventing a relapse into violent conflict», 03-05-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 227 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 227 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada en sessió privada el 28 d'octubre de 1966, el Consell va recomanar a l'Assemblea General que tot esperant un nou examen del Consell prorrogués el mandat del Secretari General U Thant fins al final de la 21è període ordinari de sessions de l'Assemblea General

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2284 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2284 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 28 d'abril de 2016. El Consell va ampliar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) per darrer cop fins al 30 de juny de 2017.

## Contingut

Costa d'Ivori havia fet grans progressos per assolir una pau duradora i estabilitat i prosperitat econòmica. Les reeixides eleccions presidencials d'octubre de 2015 van ser una fita important. El Consell de Seguretat també va elogiar el lideratge del president Alassane Ouattara.
El diàleg polític al país encara continuava. La situació de seguretat també va continuar millorant. Tanmateix, hi havia una necessitat de treballar més estretament amb els països veïns, especialment amb Libèria, en la seguretat de les fronteres, com ho havia demostrat l'atac de desembre de 2015 a Olodio.A més, el Consell de Seguretat va condemnar l'atac terrorista que es va cometre el 13 de març de 2016 a la ciutat costanera del sud-est de Grand Bassam. Aquí, tres guerrillers havien obert foc a una platja, amb 19 morts i 33 ferits.
Es va demanar al govern ivorià que continués fent que la reforma de l'exèrcit i la policia fos una prioritat i que els que van cometre violacions dels drets humans siguin jutjats.
El mandat de l'UNOCI es va estendre per última vegada fins al 30 de juny de 2017, alhora que s'aprovava el pla de retirada gradual del secretari general. Se li va demanar que retirés la major part de les tropes abans del 30 d'abril de 2017. Les principals tasques de la força de pau continuarien sent protegir la població, donar suport al procés polític, donar suport a l'exèrcit i la policia i donar suport al lliurament d'ajuda humanitària. L'autorització per a les tropes franceses a Costa d'Ivori per donar suport a la UNOCI també es va ampliar fins al 30 de juny de 2017.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC authorizes final extension for UNOCI, welcoming country's 'remarkable' progress», 28-04-2016.
* ↑ iJET. «Armed Attack Dec. 2 - Southwestern Cote d'Ivoire», 06-05-2016.
* ↑ Reuters Editorial. «Death toll in Ivory Coast militant attack rises to 18: government». Reuters, 14-03-2016.
* ↑ «Ivory Coast hotel shooting: Gunmen 'kill 15 including four Europeans' in Grand Bassam beach resort».
* ↑ «Ivory Coast Hotel Shooting: 12 Dead – Reports». Sky News, 13-03-2016. [Consulta: 13 març 2016].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2280 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2280 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 7 d'abril de 2016. El Consell va ampliar les sancions contra Sudan del Sud per un mes i mig.
El president del Consell de Seguretat, en aquest moment el representant xinès Liu Jieyi, també va presentar un text,on acollia amb satisfacció el progrés en la implementació dels passos establerts en el text anterior sobre Sudan del Sud, inclosos els arranjaments de seguretat i el retorn d'uns 800 soldats i agents de l'oposició a la capital, Juba. Es va instar també a dur a terme els passos restants.
El líder de l'oposició, Riek Machar, va anunciar que tornaria el 18 d'abril per formar un govern de transició amb el president Salva Kiir Mayardit.

## Contingut

El 17 de març de 2016 el Consell de Seguretat va expressar la seva preocupació perquè el govern i l'oposició al Sudan del Sud no complien el seu acord per resoldre el conflicte polític al seu país. Per això, el Consell de Seguretat va exigir els següents passos:
* Compliment de l'alto el foc;
* Participació en la plena implementació de les normes de seguretat a la capital Juba;
* El president, primer vicepresident i vicepresident ocuparan els càrrecs del govern a Juba;
* No es prendrà cap acció contra el comunicat de la IGAD del 30-31 de gener de 2016.
* Protegiran la població i rebrà ajuda humanitària;

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC renews sanctions against those blocking peace in South Sudan, authorizes mandate extension for panel of experts overseeing them», 07-04-2016.
* 1 2 Reuters. «South Sudan's opposition leader Machar to return to Juba in mid-April», 07-04-2016.
* ↑ IGAD. «Communiqué of the 55th extra-ordinary session of the IGAD council of ministers», 31-01-2016.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rodolf Figuerola Bargalló

Rodolf Figuerola Bargalló (Reus, 1931 - 2007) va ser un artista i pintor català.
El seu pare, Bonaventura Figuerola, era nascut a Mataró, i, casat amb una reusenca, s'instal·là a Reus cap el 1929. Estudià a l'Escola del Treball a Reus, i es vinculà amb diversos artistes locals, fent un aprenentatge autodidacta que perfeccionà més endavant a l'Escola d'Art de la Diputació de Tarragona. El 1955 va obtenir el primer premi en el II concurs provincial d'art organitzat per la Diputació amb el quadre "Racó d'estudi", i participa en la II Biennal Hispana-Americana a Barcelona. El 1956 comença a fer exposicions individuals al Centre de Lectura de Reus. El 1960 va ser un dels fundadors del Grup ARA (Artistes Reusencs Actuals) del qual formaven part Ramon Ferran, Josep Nosàs, Mercè Vallverdú, Jaume Estadella, Vicenç Ferré i Josep Piqué, els quals van realitzar diverses exposició col·lectives a la ciutat i a Tarragona. El poeta Antoni Correig, que feia crítica d'art al Semanario Reus, va dir d'ell que significava "el ideal renovador en consonancia de las inquietudes artísticas del mundo de hoy". El 1961 va participar en la publicació Antologia de la poesia reusenca, que aquell any va dirigir Josep Maria Arnavat per delegació del doctor Vallespinosa, amb il·lustracions de diversos poemes. Ja havia il·lustrat alguns llibres de poemes d'Arnavat, com 6 poemes del somni i del turment, el 1957. Seguí fent exposicions individuals i el 1977 va guanyar el primer premi en el concurs de la Medalla Fortuny, de l'Ajuntament de Reus. Exposava sovint a Andorra, a diverses galeries d'art, i va viatjar per Europa i amb freqüència a Kuwait, país que li va comprar diverses obres que estan exposades al seu museu nacional. El Museu d'Art Modern de Tarragona també té obres de Figuerola al seu fons. Conreava la pintura a l'oli amb una visió objectiva de la naturalesa. Professionalment, també es va dedicar a la pintura decorativa.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 264.
* ↑ Correig, Antoni «Arte actual». Semanario Reus, 28-V-1960, pàg. 4.
# Rodolf Guerra i Fontana

Rodolf Guerra i Fontana (Madrid, 21 de maig de 1935) fou un advocat polític català.

## Biografia

El 1940 es traslladà amb la seva família a Barcelona. Estudià batxillerat a l'Institut Balmes i es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona, on es doctorà en criminologia. En 1958 formà part dels comitès executius de Nova Esquerra Universitària i de l'Associació Democràtica Popular. El 1960 formà part del Front Obrer de Catalunya. El 1962 fou detingut i condemnat en consell de guerra a tres anys de presó. En 1965 s'integrà en el Moviment Socialista de Catalunya, alineant-se amb Josep Pallach.
membre del Col·legi d'Advocats de Barcelona, durant finals dels anys seixanta s'encarregà de la defensa de treballadors i de processats pel Tribunal d'Ordre Públic i pels tribunals militar. Ingressà en la UGT i el 1974 en el Reagrupament Socialista i Democràtic de Catalunya, transformat posteriorment en Partit Socialista de Catalunya-Reagrupament, defensant la unitat de tots els grups socialistes catalans.
Quan va morir Josep Pallach el 1977 es va integrar en el PSC-Congrés i després en el PSC-PSOE, partit amb el qual fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1977, 1979 i 1982. Per motius de salut el 1986 no es va presentar a la reelecció i és membre de la Fundació Taller Escola de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Llista dels catalans més vigilats pel franquisme». Arxivat de l'original el 2012-06-29. [Consulta: 6 abril 2015].
* ↑ Biografia al web de la Fundació Rafael Campalans
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Roger Grenier

Roger Grenier (Caen, 19 de setembre de 1919 - París, 8 de novembre de 2017) fou un escriptor i periodista francès. Treballà a Combat fins al 1947 i posteriorment a France-Soir i el 1963 esdevingué assessor literari de Gallimard. El 1985 guanyà el premi de l'Acadèmia Francesa.

## Obres

* Le rôle d'accusé (1949)
* Les embuscades (1958)
* Le palais d'hiver (1965)
* Ciné-roman (1972)
* La salle de rédaction (1977)
* La follia (1980)
* Il te faudra quitter Florence (1985)

## Referències

* ↑ «Roger Grenier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Riu Muni

El Muni és un estuari al sud de la part continental (Mbini) de Guinea Equatorial. Part de la seva longitud formen part de la frontera amb el Gabon. Aquest estuari va donar el nom a aquesta part de la Guinea Equatorial quan fou colònia espanyola, Río Muni.

## Referències

* ↑ Equatorial Guinea.Encyclopædia Britannica Online.
* ↑ A directory of African wetlands By R. H. Hughes, J. S. Hughes, p. 501 (a Google Books: )
# Roosevelt (Nova Jersey)

Roosevelt és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 907 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roosevelt tenia 933 habitants, 337 habitatges, i 258 famílies. La densitat de població era de 183,8 habitants/km².
Dels 337 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,1% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.979 $ i la renda mediana per família de 67.019 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.417 $ mentre que les dones 38.229 $. La renda per capita de la població era de 24.892 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roosevelt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roosevelt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Roosevelt Gardens

Roosevelt Gardens és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.923 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roosevelt Gardens tenia 1.923 habitants, 661 habitatges, i 427 famílies. La densitat de població era de 2.320,2 habitants/km².
Dels 661 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 23,4% hi vivien parelles casades, en un 34,5% dones solteres, i en un 35,4% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,61.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.423 $ i la renda mediana per família de 20.536 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.760 $ mentre que les dones 22.796 $. La renda per capita de la població era de 9.559 $. Entorn del 31,4% de les famílies i el 33,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roosevelt Gardens». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roosevelt Gardens». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.