OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Erixum III

Erixum III o Erišum III va ser un rei d'Assíria que formava part de l'anomenada Dinastia d'Adasi.
Era fill de Xuninua i segons la Llista dels reis d'Assíria va governar uns 13 anys, a l'entorn del 1598 aC i fins al 1585 aC. El final de la primera dinastia de Babilònia o Imperi paleobabilònic que va caure cap al 1595 aC o 1594 aC, hauria suposat el final del vassallatge que Assíria tenia amb aquest regne.
El va succeir el seu fill Xamxi-Adad II.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ Radner, Karen (ed.). The prosopography of the Neo-Assyrian empire: vol. 1, part II. B -G. Helsinki: The Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1999, p. 278. ISBN 9789514586453.

## Bibliografia

* A. Poebel. "The Assyrian King List from Khorsahabad". A: Journal of Near Eastern Studies, 1, 4.
* Assíria
# Artur Steinwenter

Artur Steinwenter (Maribor, 17 de maig de 1888 - Graz, 14 de març de 1959) va ser un historiador del dret austríac. Era el fill de l'historiador Arthur Steinwenter.

## Referències

* ↑ Wesener, Gunter. «Steinwenter, Artur». A: Neue deutsche Biographie, 1953. ISBN 978-3-428-00181-1.
# Pica-soques del Canadà

El pica-soques del Canadà (Sitta canadensis) és una espècie d'ocell de la família dels sítids (Sittidae) que habita boscos de coníferes d'Amèrica del Nord, des del sud d'Alaska cap al sud, a través del Canadà fins al nord-est i el sud-oest dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Pica-soques del Canadà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/11/2021(català)
# Kobeïta-(Y)

La kobeïta-(Y) és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de l'euxenita. Rep el nom de la localitat on va ser descoberta, Kobe, a la prefectura de Kyoto (Japó).

## Característiques

La kobeïta-(Y) és un òxid de fórmula química (Y,U)(Ti,Nb)₂(O,OH)₆. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kobeïta-(Y) pertany a «04.DG: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: euxenita-(Y), fersmita, loranskita-(Y), policrasa-(Y), tanteuxenita-(Y), uranopolicrasa, itrocrasita-(Y), fergusonita-(Y)-β, fergusonita-(Nd)-β, fergusonita-(Ce)-β, itrotantalita-(Y), foordita, thoreaulita i raspita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat japonesa de Kobe, a la prefectura de Kyoto, dins la regió de Kinki. També ha estat descrita en altres indrets del país oriental així com a Nova Zelanda, Àustria, Noruega i Mèxic.

## Referències

* ↑ «Kobeite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 febrer 2018].
* ↑ «Kobeita-(Y). Minerales» (en castellà). [Consulta: 23 setembre 2021].
# Tractat de Basilea

«Tractat de Basilea» té aquests significats:
* Pau de Basilea (1795): conjunt de tres tractats firmats respectivament entre la França i Prússia, entre França i el Regne d'Espanya i entre els revolucionaris francesos
* Tractat de Basilea (1989) Tractat internacional sobre el control dels moviments transfronterers de residus tòxics i llur eliminació
# Ermenquilda

Ermenquilde és el nom de la dona del rei Khildebert l'Adoptat en un document del segle XII: Gesta Episcoporum Tullensis. Aquest document és massa tardà per ser autoritat sobre la qüestió, però com aquesta informació és donada gratuïtament sense intentar assentar una pretensió, pot ser considerada com vàlida, doncs l'autor de l'obra podria haver consultat cartes avui desaparegudes.

## Referències

* ↑ Christian Settipani, La Préhistoire des Capétiens (Nouvelle histoire généalogique de l'auguste maison de France, vol. 1), éd. Patrick van Kerrebrouck, 1993 (ISBN 2-9501509-3-4)
# Bon dia, món!

Bon dia, món! (originalment en francès, Bonjour le monde!) és una pel·lícula d'animació francesa dirigida per Anne-Lise Koehler i Éric Serre, estrenada el 2019.
Està basada en una sèrie d'animació el pilot de la qual va ser premiat al Festival de Cinema d'Animació d'Annecy l'any 2015. El llargmetratge es va presentar per primera vegada en aquest mateix festival durant l'edició del 2019. El 24 de setembre de 2021 es va estrenar el doblatge en català a les sales de cinema.

## Sinopsi

Fets amb paper maixé, els delicats titelles cobren vida en stop-motion, en uns escenaris de colors per explicar la vida de la fauna i la flora del camp i sensibilitzar als espectadors sobre la preservació de la natura i l'equilibri dels ecosistemes. Una obra on titelles, escultures, pintura i animació reinterpreten la natura.

## Repartiment

Veus originals:
* Kaycie Chase: el mussol banyut
* Boris Rehlinger: el cabussó emplomallat i el bitó comú
* Julien Crampon: el blauet comú
* Magalie Rosenweig: la tortuga d'estany
* Fily Keita: el nòctul petit
* Jérôme Pauwels: el castor europeu
* Brigitte Virtudes: la salamandra
* Josy Bernard: el lluç de riu
* Pierre-Alain de Garrigues: l'emperador blau
* Valérie Alane: la naturalesa
* Jean Chevallier: veus addicionals

## Referències

* ↑ «Bon dia, món!». Cinema en Català. [Consulta: 18 abril 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial al web de Gebeka Films (francès)
* Tràiler en català
* Bon dia, món! a Pack Màgic
# Kenjutsu

El Kenjutsu (剣術) és una art marcial japonesa tradicional o koryu budo. Existeixen diferents escoles. Era la pràctica per excel·lència dels samurais amb la finalitat d'adquirir la major habilitat i destresa en l'ús del sabre, ja que en el Japó tradicional hi depenia la seva vida i l'honor.
La "katana" o sabre, era considerat l'ànima del samurai. La casta dels "guerrers samurais" sorgí al Japó dal s.XII i tota la seva vida estava regida per un estricte codi d'honor conegut com a "Bushido", que recull les normes i tradicions establertes a l'època.
El Kenjutsu és una art marcial anomenada absolut, ja que la majoria de les seves tècniques, en aplicar-les adequadament acaben amb la mort de l'oponent.
La pràctica es desenvolupa principalment mitjançant les kates, tots realitzant talls sobre màrfegues enrotllades i humides, així com amb troncs gruixuts de bambú. A les pràctiques, s'empren tant el bokken (un sabre de fusta, sovint de roure, alzina o faig), com el shinai (sabre d'entrenament de bambú), o bé el iaito (sabre de metall però sense tall) o el "shinken" (un sabre de debò), així com la "katana" i el "tachi" entre d'altres.
Actualment existeixen antigues escoles, com ara la Katori Shinto Ryu, la Kashima Shinto Ryu i la Kashima Shin Ryu. Com en d'altres koryu budo, no existeixen pas els cinturons de colors per determinar el nivell dels practicants, sinó que s'empra, en comptes dels graus, el lliurament de llicències com ara la menkyo kaiden.
Hi estan íntimament relacionats amb l'art del sabre el "Kendo" i el "Iaido" o "Iaijutsu".

## Apunts d'història de les escoles de kenjutsu

El dàimio, el senyor, enviava al jove samurai a una escola d'armes per tal que fos ensinistrat en les arts de "kenjutsu", "kyudo", "jujutsu", "shodo" o "ikebana" entre d'altres.
A finals del segle xiii el cèlebre mestre Shignobu Heyashizashi ensenyava a desembeinar i tallar de manera tan ràpida que l'adversari no tenia temps de posar-se en guàrdia... era el descobriment del "iai", la tècnica que algunes incorporaren, des de llavors, al seu estil propi.
Durant l'era Tokugawa aparegué l'escola Itto-Ryu (escola del sabre únic). I a finals del segle xvi el famós Miyamoto Musashi va crear l'escola Enmei (escola dels dos sabres) i va escriure un tractat (el llibre dels cinc anells) sobre l'esgrima i l'estratègia de combat tot recollint la seva extensa experiència.
Cap al segle xviii els experts del daito (sabre llarg) amb la voluntat d'evitar els freqüents accidents amb ferides greus que es produïen als entrenaments a les escoles, introduïren la pràctica amb armadura protectora. Pocs anys més endavant es va substituir la pràctica amb la "datana" pel "shinai" de bambú o el "bokken" de fusta, cosa que no va agradar gaire entre els samurais... que ho consideraren una covardia.
Finalment i ja amb la "decadència" dels samurais, del Kenjutsu sorgí una pràctica més convencional i esportiva, nasqué el "Kendo", però els entesos consideren que les seves tècniques s'allunyen notòriament de la realitat d'un combat amb sabre.
# Kenji Tomiki

Kenji Tomiki (1900-1979) va ser un professor japonès d'aikido, fundador de l'Aikido Shodokan, també conegut com a Aikido Tomiki, que entre altres diferències respecte d'altres escoles inclou la competició.

## Referències

* ↑ Adams, Andy «Maverick of the martial arts» (en anglès). Black Belt, 01-01-1969, pàg. 41.
# Kenken

Kenken (japonès 賢 Ken, Kashiko), també denominat Kenko o KenDoku (versions no autoritzades es denominen de vegades Mathdoku o Calcudoku) és un trencaclosques creat per Tetsuya Miyamoto amb l'objectiu d'exercitar la ment.
Les regles són no repetir cap número en files o columnes i les regions marcades de formes diverses han d'estar ocupades per números que formin la xifra exacta mitjançant les operacions indicades: suma, resta, multiplicació o divisió. Si no s'indica el contrari, generalment els dígits poden repetir-se dins d'una regió, sempre que no es trobin en la mateixa fila o columna.
Kenken és una variant del Sudoku; la diferència és que en el Sudoku els dígits no tenen un ordre lògic i poden ser intercanviats per dibuixos o lletres, mentre que en aquest cas sí que es fa ús del valor assignat a cada cel·la.

## Variants

Inshi no heya és una variant del Kenken creada per Nikoli, on totes les operacions són multiplicacions. També hi ha versions on el símbol de l'operació correcta no està descrit a algunes de les regions, i s'ha de determinar. Alguns autors també poden incloure operacions més complexes, incloent l'exponenciació, el mòdul i operacions binàries. Finalment també hi ha variants amb un rang de valors més ampli, incloent el zero o valors negatius.

## Referències

* 1 2 A New Puzzle Challenges Math Skills, New York Times, February 8, 2009
* ↑ «KenDoku renamed to CalcuDoku». Conceptis Puzzles.
* ↑ «Puzzle Madness: Frequently asked questions». Arxivat de l'original el 2021-01-19. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ Tetsuya Miyamoto creates KenKen. Train your brain Arxivat 2011-05-17 a Wayback Machine., The Times, 21 March 2008

## Enllaços externs

* (anglès) El lloc web oficial
* (anglès) Pàgina sobre Kenken al lloc web del New York Times
* (anglès) Yukendo.com
* (català) Kenken al bloc de matemàtiques de l'XTEC Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Kenjiro Shinozuka

Kenjiro Shinozuka (japonès: 篠塚建次郎) (Ōta, 20 de novembre de 1948 - Suwa, 18 de març de 2024) va ser un pilot de ral·lis japonès, guanyador del Ral·li Dakar del 1997 amb l'equip Mitsubishi, després de finalitzar tercer el 1987 i segon el 1988.
Va començar la seva carrera esportiva en 1968, essent el primer pilot japonès a acabar el Ral·li Safari, el 1976. El 1991 es va convertir en el primer japonès a guanyar una prova del Campionat del Món de Ral·lies, en guanyar el Ral·li de Costa d'Ivori.

## Referències

* 1 2 «Muere a los 75 años Kenjiro Shinozuka, el primer japonés en ganar el Rally París-Dakar» (en castellà), 18-03-2024. [Consulta: 20 març 2024].
Vencedors del Ral·li Dakar - Automòbils :
1979 - Génestier
1980 - Kottulinsky
1981 - Metge
1982 - Marreau
1983 - Ickx
1984 - Metge
1985 - Zaniroli
1986 - Metge
1987 - Vatanen
1988 - Kankkunen
1989 - Vatanen
1990 - Vatanen
1991 - Vatanen
1992 - Auriol
1993 - Saby
1994 - Lartigue
1995 - Lartigue
1996 - Lartigue
1997 - Shinozuka
1998 - Fontenay
1999 - Schlesser
2000 - Schlesser
2001 - Kleinschmidt
2002 - Masuoka
2003 - Masuoka
2004 - Peterhansel
2005 - Peterhansel
2006 - Alphand
2007 - Peterhansel
2008
2009 - De Villiers
2010 - Sainz
2011 - Al-Attiyah
2012 - Peterhansel
2013 - Peterhansel
2014 - Roma
2015 - Al-Attiyah
2016 - Peterhansel
2017 - Peterhansel
2018 - Sainz
2019 - Al-Attiyah
2020 - Sainz
2021 - Peterhansel
2022 - Al-Attiyah
2023 - Al-Attiyah :
# Gasodomèstic

Un gasodomèstic és un aparell domèstic que funciona directament amb gas natural. La seva eficiència energètica és més alta que la dels electrodomèstics, que funcionen amb electricitat (part d'ella obtinguda també a partir de gas natural i la resta de centrals nuclears, petroli, etc.), perquè el gas natural és una energia primària, al contrari que l'electricitat, i per això abans del seu ús s'ha vist sotmesa a menys transformacions, amb les pèrdues d'energia i el cost econòmic que suposa cada una d'elles.
Els més habituals són estufes per a exteriors (terrases de bars, jardins, etc.), fogonets portàtils, cuines, forns i escalfadors d'aigua (dutxa i llar, piscines, etc.), però també hi ha per exemple rentadores, rentavaixelles, secadores, vitroceràmiques, frigorífics, arcons congeladors, luminàries, termos, barbacoes i falsos llenys per a llars de foc.
Antigament a Espanya s'havien usat també gasodomèstics de gas propà, aquests aparells poden ser adaptats a gas natural. En canvi, està prohibit adaptar un electrodomèstic a gasodomèstic, tot i que tècnicament és possible, com a mesura de seguretat per al treballador que ho ha de fer, ja que, especialment al cas de les estufes, pot ser perillós.

## Referències

* ↑ Trucos Para El Ahorro, Pedro Palao Pons, Óscar Vallet, Edimat Libros, 2005, ISBN 9788497645249 (castellà)
* ↑ ¿Qué son los gasodomésticos? Arxivat 2013-02-17 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Qué pasa, pàg. 66, Segunda Editorial Portada, 2003 (castellà)
* ↑ Recomendaciones de seguridad en gasodomésticos (castellà)
# L'Aldosa

«Aldosa o L'Aldosa» té aquests significats:
* L'Aldosa de Canillo, localitat de la parròquia d'Andorra de Canillo.
* L'Aldosa de la Massana, localitat de la parròquia d'Andorra de la Massana.
* Aldosa, tipus de carbohidrat monosacàrid
# Katerina Gogou

Katerina Gogou (grec: Κατερίνα Γώγου) (Atenes, 1 de juny de 1940 - Exàrkhia, Atenes, 3 d'octubre de 1993) va ser una poeta i actriu grega. Abans del seu suïcidi per sobredosi de pastilles a l'edat de 53 anys, Gogou va aparèixer en més de trenta pel·lícules gregues.

## Vida primerenca

Gogou Va néixer a Atenes, Grècia. De ben jove va viure l'ocupació nazi de Grècia, que va començar el 1941.
Un dels seus llibres, Three Clicks Left, es va traduir a l'anglès el 1983 per Jack Hirschman i publicat per Night Horn Books a San Francisco. El títol grec era Τρία κλικ αριστερά i el va publicar per primera vegada Kastaniotis el 1978. La poesia de Gogou va ser coneguda pel seu contingut rebel i anarco-comunista.
Nombrosos poemes escrits per Gogou van aparèixer en Parangelia (παραγγελιά), una pel·lícula grega sobre la vida de Nikos Koemtzis, que el 1973 va matar a tres individus –dos dels quals eren policies– i en va ferir vuit més en un club bouzouki a Atenes sobre un ball.

## Referències

* ↑ «Katerina Gogou». [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Gogou, Katerina: Athens' anarchist poetess, 1940-1993». [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ Traducció de Jack Hirschman de Three Clicks Left

## Enllaços externs

* Imdb.com bio
* Libcom.org bio
# Kitti Katz

Kitti Katz és una sèrie d'animació infantil del 2023 creada per Ed Bignell a l'estudi britànic KidsCave Studios. L'estrena de la sèrie va tenir lloc el 18 de maig de 2023 a la plataforma Netflix. S'ha doblat i subtitulat al català.
Un antic guarda del coneixement dona a tres adolescents superpoders que les converteixen en superheroïnes gats. Les noies intenten salvar el món d'una malvada deessa egípcia i juguen a futbol.
El creador de la sèrie Ed Bignell va crear anteriorment les populars sèries d'animació King Arthur's Disasters (2005) i Robozuna (2018).

## Referències

* ↑ Milligan, Mercedes. «KidsCave's 'Kitti Katz' Purr with S2 Netflix Order, Julian Scott Joins as COO & MD» (en anglès americà), 20-04-2023. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Kitti Katz». Goita què fan, ara!. [Consulta: 20 maig 2023].
# Kjerstin Askholt

Kjerstin Askholt (Oslo, 7 de maig de 1962) és una política i funcionària noruega. Del 2015 al 2021 va ser governadora de Svalbard.
Askholt va ser la subdirectora de la presó de Bredtveit entre el 1990 i el 1991, sotsdirectora del Ministeri Noruec de Justícia del 1996 al 1999, i va ser a partir del 2003, adjunt sots-secretària d'Estat al Departament Polar del Ministeri de Justícia. Va ser nomenada governadora de Svalbard l'1 d'octubre de 2015.

## Referències

* ↑ «Dagens sysselmann». Sysselmannen. Arxivat de l'original el 2016-03-05 [Consulta: 30 octubre 2016].
# Esclusa Vell

Esclusa Vell és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 583.
# Arisemus woodi

Arisemus woodi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Pica-soques de ventre castany

El pica-soques de ventre castany (Sitta cinnamoventris) és un ocell de la família dels sítids (Sittidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i matolls a turons i terres baixes de Myanmar, sud-oest de la Xina, nord-oest i nord-est de Tailàndia i nord del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Pica-soques de ventre castany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Cal Terrerol

Cal Terrerol és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 225
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC, al padró municipal i al llibre Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pág. 225
# Cal Tonipal

Cal Tonipal és una casa situada a la N-260 (km 228) passant Castellciutat a l'altura de l'Hotel del Alto Segre. Es troba dintre el terme de la Seu d'Urgell a l'Alt Urgell protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificacions aïllades, situades a un costat de la carretera en direcció a Castellciutat. Es tracta d'una borda amb diverses construccions annexes, totes de pedra i fusta. Es troba edificada a una certa altura, al costat del rec, per tal d'aprofitar les pastures.

## Referències

* ↑ «Cal Tonipal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Can Vilardanó

Can Vilardanó és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És una casa de pagès impressionant pel seu volum i notable pel caràcter atípic de la seva estructura que recull en un mateix pla de façana el mur de pedra i la galeria. Està complementada amb campanar d'espadanya i unes pallisses que mostren interessants elements constructius.

## Història

Corresponent a una antiga vila rural propietat d'un magnat dit Daniel.

## Referències

* 1 2 «Can Vilardanó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Can Vilar de Baix

Can Vilar de Baix és una masia al sud del nucli de població de Cabanelles (a l'Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'hi accedeix per la carretera GIP-5121, a poca distància de la N-260. Segons el Pla Especial d'identificació i regulació de masies i cases rurals de l'Ajuntament de Cabanelles Can Vilar de Baix es va construir vers el 1650, encara que presenta reformes i ampliacions posteriors.
Masia formada per tres grans cossos adossats que li proporcionen una planta irregular. Presenten dos tipus de coberta, de dues vessants i plana, i estan distribuïts en planta baixa i pis. L'habitatge principal presenta la façana orientada a migdia, amb un portal d'accés d'arc de mig punt bastit amb grans dovelles. Damunt seu hi ha una finestra rectangular emmarcada en pedra. A l'extrem de llevant del parament hi ha una gran arcada de mig punt que dona accés a les antigues quadres. Damunt seu hi ha tres badius d'arc de mig punt i de grans dimensions. A ponent d'aquest edifici hi ha un altre gran cos estructural adossat, unit per un volum més alt en forma de torre, que presenta la coberta d'un sol vessant i del que destaca una gran obertura d'arc rebaixat a la façana de llevant, que comunica amb la porta d'accés de l'edifici principal. Aquest segon cos presenta la façana principal orientada a l'oest, davant del camí, i està delimitada per una tanca. Presenta un portal d'accés rectangular, amb els brancals bastits amb carreus de pedra ben desbastats. No s'observa amb claredat si també hi ha llinda, donat que se li va afegir un petit voladís de teula àrab que no deixa veure bé la peça. La resta d'obertures de la façana són finestres rectangulars bastides en maons, algunes d'elles reformades, ja que conserven els ampits de pedra motllurats originals. La façana de tramuntana presenta tres finestres rectangulars al pis, la de l'extrem de llevant emmarcada en pedra i les altres dues reformades. El darrer gran edifici està adossat a migdia de l'anterior. Presenta, a la planta baixa, una galeria d'arcs apuntats bastits en maons i està cobert amb una terrassa descoberta al nivell del pis. A l'extrem sud-est de la galeria hi ha una petita torre quadrada amb la coberta d'un sol vessant, bastida en pedra i maons.
La construcció està bastida en pedra desbastada de diverses mides i fragments de maons, lligat amb abundant morter de calç.

## Referències

* 1 2 3 «Can Vilà de Baix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Vilaró

«Can Vilaró» té aquests significats:
* Can Vilaró (Montornès del Vallès), masia
* Can Vilaró (Rubí), edifici del municipi de Rubí (Vallès Occidental)
# Cabanillas del Campo

Cabanillas del Campo és un municipi d'Espanya pertanyent a la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa.

## Govern i administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Ramiro Almendros Monge | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jesús Miguel Pérez | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús Miguel Pérez | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Població

Evolució demogràfica de Cabanillas del Campo 1842-2008 :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 |
| 416 | 530 | 481 | 502 | 599 | 561 | 591 | 664 | 700 | 760 |
| 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2003 | 2008 | 2010 |
| 945 | 867 | 983 | 1.041 | 927 | 1.068 | 4.987 | 5.664 | 8.905 | --- |