OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2063 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2063 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 31 de juliol de 2012. Després de recordar les resolucions anteriors sobre el conflicte del Darfur, el Consell va acordar ampliar el mandat de l'Operació Híbrida de la Unió Africana i les Nacions Unides al Darfur (UNAMID) durant any, alhora que reduirà el component de missió en els propers 12-18 mesos i canviarà la seva atenció a les àrees d'alt risc.
La resolució fou aprovada per 14 vots a favor i cap en contra, amb l'abstenció d'Azerbaitjan, qui va argumentar que la resolució era incompleta i no coincidia amb la situació real al Darfur.

## Detalls

El Consell va instar als signants del document de Doha per la pau al Darfur a que el compleixin, condemnant els intents de derrocar el govern del Sudan i els atacs al personal humanitari. També lamenta els pocs avenços del fiscal especial designat pel Sudan per al Darfur, posant èmfasi a posar fi a la impunitat.
A més d'ampliar el mandat de la UNAMID per un any, rep el mandat de reduir el component militar de 19.555 a 16.200 homes i del component policial de 3.772 a 2.310 agents i de 19 a 17 unitats de 140 agents. Les prioritats de la UNAMID seran protegir la població i garantir-ne l'assistència humanitària.

## Referències

* ↑ «By Vote of 14 in Favour with 1 Abstention, Security Council Extends Darfur Operation for One Year, Downsizing It, Shifting Focus to High-risk Areas». United Nations, 31-07-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2069 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2069 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 d'octubre de 2012. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a l'Afganistan, en particular les resolucions 1386 (2001) i 1510 (2003), en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va acordar ampliar el mandat de la Força Internacional d'Assistència i de Seguretat (ISAF), liderada per l'OTAN, per un any més, fins al 13 d'octubre de 2013.
El Consell assenyala la importància que els serveis de seguretat afganesos estiguin reforçats i formats per assumir la responsabilitat de la seguretat i l'aplicació de la llei al seu país.

## Referències

* ↑ «Adopting Resolution, Security Council Unanimously Approves One-Year Extension For International Security Assistance Force in Afghanistan». United Nations, 09-10-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2065 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2065 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de setembre de 2012. Després de reafirmar les resolucions anteriors sobre Sierra Leone, el Consell va ampliar el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides per a la Consolidació de la Pau a Sierra Leone (UNIPSIL) fins al 31 de març de 2013.
El Consell va donar la benvinguda a la celebració de les eleccions generals de Sierra Leone de 2012, en la preparació de les quals va tenir un paper important la UNIPSIL. Li preocupava la proliferació del crim organitzat, inclòs el blanqueig de capitals, el narcotràfic, la corrupció i la circulació d'armes lleugeres. Alhora, va apreciar el treball del Tribunal Especial, que l'abril de 2012 va sentenciar l'ex president de Libèria Charles Ghankay Taylor per crims de guerra.

## Referències

* ↑ «Security Council, Stressing Sierra Leone’s November Elections ‘Benchmark’ for Peace Consolidation, Extends Mandate of United Nations Office until 31 March 2013». United Nations, 12-09-2012.
* ↑ Ex-Liberian Leader Gets 50 Years for War Crimes, New York Times, 31 de maig de 2012

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Pablo Villamar Díaz

Pablo Villamar Díaz (Narón, Galícia, 1961) és un polític gallec, vicepresident de la Diputació de Corunya des de 2007.

## Biografia

Tècnic d'organització de l'empresa Navantia, va accedir al món de la política cap a l'any 1977. Lligat al nacionalisme gallec des de jove va passar a formar part del Bloc Nacionalista Gallec, i sota aquestes sigles des de l'any 1999 va assumir càrrecs institucionals de rellevància. Primer com a regidor de Narón entre els anys 1999 i 2003, més tard obtenint l'acta de diputat per la Província de la Corunya dedicat a la sorra de turisme (2003-2007), i finalment com a vicepresident de la Diputació de la Corunya, càrrec que va adquirir en l'any 2007 i que manté en l'actualitat.
# Pablo Viotti

Pablo Viotti (Argentina, 4 de desembre de 1986) és un músic multiinstrumentista, cantautor, actor i productor musical argentí.
Fill de María Gabriela Álvarez i Rodolfo Viotti. Va estudiar música des dels 11 anys. Va actuar i musicalizó l'obra El vestido de mamá (El vestit de la mare), basada en el llibre homònim de l'escriptor i músic uruguaià Dani Umpi i Rodrigo Moraes.
Va participar de diverses obres teatrals com actor i músic.
Va compondre la banda de música de l'obra de teatre La Guiada.

## Àlbums

* 2016, El vestido de mamá
* 2017, Amores, desamores y aventuras varias de los Exis. Instrumentos voces composición y producción.5

## Teatre

* 2013, Perro mujer hombre.
* 2016, Posdata.
* 2016, El vestido de mamá.
* 2017, La guiada.
* 2018, Esta Canción.

## Referències

* ↑ https://www.lanacion.com.ar/espectaculos/el-nino-que-encontro-la-magia-en-un-vestido-de-strass-nid1945058/?outputType=amp
* ↑ http://www.alternativateatral.com/persona230183-pablo-viotti
* ↑ https://www.argentina.gob.ar/sites/default/files/programacion_tna_2019.pdf
* ↑ https://farsamag.com.ar/obras/perro-mujer-hombre/
* ↑ https://indiehoy.com/descubrir/conoce-ania-segundo-ep-posdata/
# Reeseville

Reeseville és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 703 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reeseville tenia 703 habitants, 287 habitatges, i 185 famílies. La densitat de població era de 445 habitants per km².
Dels 287 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 33,1% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.120 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.932 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 16.036 $. Aproximadament el 7,3% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reeseville» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reeseville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Octavia (Nebraska)

Octavia és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 145 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Octavia tenia 145 habitants, 47 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 373,2 habitants per km².
Dels 47 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 12,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 17,9% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 45.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 13.592 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Octavia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Octavia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Octavi Serret Guàrdia

Octavi Serret Guàrdia (Vall-de-roures, 1965), és el propietari de la Llibreria Serret de Vall-de-roures, a la comarca del Matarranya. Compta amb més de 25 anys com a llibreter i quinze venent i promocionant llibres a través internet. El 2009 va ser guardonat amb el Premi Nacional a la Projecció Social de la Llengua Catalana.

## Referències

* ↑ Subirats i Sebastià, Emigdi «Entrevista a Octavi Serret». Antena Caro [Roquetes], 16-10-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 4 abril 2010].
* ↑ La Fundació Vila Casas, Eudald Carbonell, Bienve Moya i Octavi Serret, premis nacionals de cultura, El Punt, 14-07-2009. [Consulta: 3 d'abril de 2010]
* ↑ AA.VV.. Octavi Serret: de Vall-de-roures al món. Petròpolis, 2009, p. 76. ISBN 978-84-613-7242-3 [Consulta: 29 setembre 2019]. Arxivat 2019-08-06 a Wayback Machine.
# Oreophrynella nigra

Oreophrynella nigra és una espècie d'amfibi que viu a Veneçuela i, possiblement també, a Guaiana.

## Referències

* La Marca, E. & Señaris, C. 2004. Oreophrynella nigra. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Oreophrynella weiassipuensis

Oreophrynella weiassipuensis és una espècie d'amfibi que viu al Brasil i Guaiana.

## Referències

* Stuart, S.N. 2006. Oreophrynella weiassipuensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Ricardo Mejía Hernández

Ricardo Mejía Hernández (Santiago Ihuitlán Plumas, estat de Oaxaca, 24 d'abril de 1963) és un corredor de muntanya mexicà. Va proclamar-se campió del món de curses de muntanya (Skyrunner World Series) l'any 2006, després de vèncer quatre de les cinc proves en les quals hi va participar. Pertany a l'equip Valetudo Skyrunning Italia. L'any 2009 acabà primer de la cursa Irazú SkyRace a Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Ricardo Mejía Hernández: Biografía y Palmarés» (en castellà). CarrerasDeMontana.com, 15-08-2019. [Consulta: 16 agost 2020].
* ↑ (anglès) Buff-Skyrunner World Series FSA 2006 Arxivat 2017-11-15 a Wayback Machine., buffskyrunner.com.
* ↑ (anglès) "Mejía and Mudge, new 2006 World Champions" Arxivat 2017-11-15 a Wayback Machine., buffskyrunner.com, 1 d'octubre 2006.
* ↑ (anglès) 2009 Skyrunner® World Series ranking Arxivat 2020-05-06 a Wayback Machine., 29 d'octubre 2009.

## Enllaços externs

* Més resultats (castellà)
# Ricardo Mella Cea

Ricardo Mella Cea (Vigo, 1861 - Vigo, 1925) fou un teòric anarquista gallec. Havia estat membre del Partit Republicà Federal, i el 1881 fundà a Vigo, el periòdic obrerista La Propaganda. El 1882 assistí al congrés de la Federació de Treballadors de la Regió Espanyola a Sevilla i hi fundà el diari La Solidaridad (1888-1889), des d'on defensà l'anarcocol·lectivisme.
Per la seva participació en els certàmens socialistes de Reus (1885) i Barcelona (1889) i les col·laboracions a les revistes Acracia (1886-88) i El Productor (1887-1893), es convertí en el teòric anarquista espanyol més original. Influït successivament pel federalisme de Francesc Pi i Margall, el socialisme llibertari de Pierre-Joseph Proudhon, el positivisme de Herbert Spencer i l'individualisme de Max Stirner, intentà vincular l'anarquisme a la ciència experimental. Definí l'anarquisme sense adjectius (socialisme anarquista) per a intentar de superar la polèmica entre col·lectivistes i comunistes, i s'adheriren la majoria dels anarquistes espanyols quan fou adoptat en l'ideari de la CNT.
Fou el pare de l'activista feminista Urania Mella Serrano, represaliada juntament amb el seu marit Humberto Solleiro Rivera pels militars insurrectes a l'inici de la Guerra Civil espanyola, i del polític Ricardo Mella Serrano.

## Obres

* La coacción moral (1893)
* La ley del número (1895)
* Lombroso y los anarquistas (1896)
* La Barbarie gubernamental en España (1897)
* Ideario (1926)
* Ensanyos y conferencias (1934)

## Referències

* ↑ Romero Maura, Joaquín. La romana del diablo: ensayos sobre la violencia política en España, 1900-1950 (en castellà). Marcial Pons Historia, 2000, p. 16. ISBN 8495379171.

## Enllaços externs

* Ricardo Mella Cea - Lloc web oficial
# Retaule de Sant Esteve de Gualter

El Retaule de Sant Esteve de Gualter és un retaule italo-gòtic pintat per Jaume Serra el 1385 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya, provinent del monestir de Gualter, a la Baronia de Rialb.

## Definició formal

Aquest retaule és un conjunt pictòric realitzat amb la tècnica del tremp sobre fusta i estructurat en tres taules unides verticalment -tríptic- i dividides en compartiments quadrangulars separats per sanefes de brodadura picada; les escenes o seqüències superiors estan rematades per arcs lleugerament apuntats i cimats per uns elegants florons i cresteries; els bastiments externs i interns que emmarquen les taules són ornamentades a base d'estilitzades sanefes daurades i rematats amb agulles perlejades. Fa 186 × 185 cm. i, tot i que està mancat de la predel·la i el guardapols, es conserva en bon estat a la secció d'art gòtic del Museu d'Art de Catalunya, on hi ingressà el1932 com a part de l'adquisició de la col·lecció Plandiura. Des de mitjan segle xiv, havia format part del patrimoni artístic del monestir de Santa Maria i ocupava un dels altars laterals de la capçalera de l'església basilical. Els experts apunten que la cronologia d'execució del retaule pot ser entre 1360 i 1370.

## Autoria

Com a objecte de culte és l'exponent d'un estil i d'una estètica artística de caràcter internacional, portat a terme per un artista català completament consagrat a la seva època. Es tracta de Jaume Serra, el segon dels germans Serra, el qual apareix documentat l'any 1358, quan contractà un retaule per la catedral de Girona. Les seves obres, com la del retaule de Gualter, resulten sempre atractives gràcies a la perfecció de la tècnica pictòrica utilitzada, a la delicadesa dels colors i a la correcció del dibuix.

## Vegeu també

* Retaule de Sant Iscle i Santa Victòria de la Torre de Rialb
* Festes populars i religioses a la Baronia de Rialb

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra 003947-CJT al web del Museu Nacional d'Art de Catalunya.
* ↑ Bach i Riu, Antoni; Gabriel i Forn, Manel. La Baronia de Rialb: un esbós històric. Diputació de Lleida, 1995 (Viles i Ciutats; 24). ISBN 84-87029-70-1.

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# Ombra Films

Ombra Films és una productora de cinema amb seu a Barcelona impulsada per Jaume Collet-Serra. L'any 2011 signà un acord de finançament i distribució amb la companyia francesa StudioCanal.

## Llargmetratges

* Retribution (en desenvolupament)
* Feedback (2018) (en preproducció)
* The Commuter (2018)
* The Shallows (2016)
* Curve (2015)
* Eden (2015)
* Extinction (2015)
* Hooked Up (2013)
* Mindscape (2013)

## Enllaços externs

* Ombra Films - Lloc web oficial
# Omaya Malaeb

Omaya Malaeb (Líban, segle XX) és una actriu, arquitecta i música libanesa, coneguda per formar part del grup Mashrou' Leila.

## Biografia

Omaya Malaeb, que vivia a Beirut i estudiava arquitectura a la Universitat Americana de Beirut, fou el 2008 una de les fundadores de Mashrou' Leila, formació en la qual va exercir de teclista. La banda va rebre ressò i seguiment de culte pel fet de parlar obertament de temàtiques poc visibles a certs països musulmans, com puga ser l'homosexualitat.
Com a actriu, ha sigut coprotagonista de la pel·lícula Birket El Arous, dirigida per Bassem Breche. Al film, interpreta a Thuraya, la filla embarassada del personatge interpretat per la veterana actriu Carol Abboud. Tot i que Omaya no tenia molta experiència interpretant, el director de la pel·lícula, Bassem Breche, va optar per no fer molts assajos, sinó que va apostar per aprofundir en la psique i la ment dels personatges.
Birket El Arous va rebre el premi especial del jurat al Festival Internacional de Cinema del Caire, i la Palmera d'or en la XXXVIII edició de la Mostra de València, on la pel·lícula fou presentada per l'actriu mateixa.

## Referències

* 1 2 «Omaya Malaeb» (en anglès americà). [Consulta: 29 novembre 2023].
* 1 2 «La banda sonora de la Primavera Árabe». El Mundo, 28-09-2012. [Consulta: 29 novembre 2023].
* 1 2 «'Riverbed': la cara oculta del modelo de familia tradicional libanesa». Culturplaza. [Consulta: 29 novembre 2023].
* 1 2 «Two women with a silent mountain between them». L'Orient Today, 19-11-2022.
* ↑ «'Riverbed': el terror en el Líbano impide a su director estar presente en el pase de prensa». Nueva Tribuna, 20-10-2023. [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ «"La mujer libanesa tradicional debe mostrarse satisfecha. Los silencios de ‘Riverbed’ representan lo que hay detrás"». Mostra de València, 20-10-2023. [Consulta: 30 novembre 2023].
* ↑ Balaga, Marta. «Bassem Breche Creates Controversy in Egypt With Mother-Daughter Melodrama ‘Riverbed’» (en anglès americà). Variety, 23-11-2022. [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ Bas, María. «La película libanesa 'Riverbed' se alza con la Palmera de Oro de Mostra de València 2023». Levante-EMV, 28-10-2023. [Consulta: 28 octubre 2023].
# Roberts

«Roberts» té aquests significats:
* Topònims:
** Roberts (Idaho), població dels Estats Units a l'estat d'Idaho
** Roberts (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** Roberts (Wisconsin), població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin
** Point Roberts, comunitat no-incorporada del comtat de Whatcom a l'Estat de Washington, EUA
* Biografies:
** Alice Roberts
** Ashley Roberts (Phoenix, Arizona, 1981), cantant i ballarina
** Julia Roberts (Smyrna, Geòrgia, 1967), actriu estatunidenca
** Justin Roberts (1979), anunciador de lluitadors nord-americà
** Kenny Roberts (Modesto, Califòrnia, 1951), pilot de motociclisme estatunidenc
** Kenny Roberts Jr. (Mountain View, Califòrnia, 1973), pilot de motociclisme estatunidenc, fill de l'anterior
** Lawrence Roberts (Connecticut, 1943), científic estatunidenc
** Luke Roberts (Adelaida, 1977), ciclista australià
** Lewis Roberts Binford (1930, Norfolk, Virgínia), arqueòleg estatunidenc
** Richard John Roberts (Derby, 1943), bioquímic i biòleg molecular anglès guardonat amb el Premi Nobel de Medicina
Viccionari
# Shabab Rafah SC

El Shabab Rafah Sports Club (àrab: نادي شباب رفح الرياضي, Nādī Xabāb Rafaḥ ar-Riyāḍī) és un club de futbol palestí amb seu a Rafah, que juga a la Lliga de Gaza de futbol.
El club va ser fundat el 1953 amb el nom d'Al-Shoaba Club. El 1960, canvià a Al-Oruba Club. El 1962, l'administració egípcia de Gaza li canvià el nom a Nadi Markaz Reayat Al-Shabab (‘Club del Centre d’Atenció a la Joventut’). Després de la guerra dels sis dies el 1967, el club cessà activitats, i no fou fins 1973 que tornà a l'activitat amb el nou nom de Shabab Rafah.

## Palmarès

* Lliga de Gaza de futbol:
** 2008-09, 2013-14
* Copa palestina de futbol:
** 2016-17
* Copa de Gaza de futbol:
** 2002-03, 2005-06, 2012, 2016-17
* Supercopa de Gaza de futbol:
** 2013, 2014, 2017, 2018

## Referències

* ↑ Perfil a kooora.com
* ↑ Team profile - Soccerway.com
* ↑ «Palestine - List of Foundation Dates». RSSSF. Hassanin Mubarak, 14-02-2014.
* 1 2 3 4 «Palestine - List of Champions and Cup Winners». RSSSF.
# Jacques Roudil

Jacques Roudil, també Giovanni Roudil (Tolosa, 23 d'agost de 1833 - Tolosa, 1906), fou un baríton francès.
Va estudiar al Conservatori de París amb Laget. Va començar el 28 de novembre de 1859 a Il Trovatore (Luna). Va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Va ser director del Gran Teatre de Marsella de 1886 a 1888.

## Referències

* ↑ Le Ménestral, p. Volum 72, 56.
* ↑ «Biografia a artlyriquefr.fr». Arxivat de l'original el 2023-12-23. [Consulta: 7 abril 2014].
# Saint-Saturnin (Marne)

Saint-Saturnin és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Saturnin era de 52 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 27 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 34 habitatges eren cases. Dels 27 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Saturnin el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 12 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 30 eren actives i 7 eren inactives. De les 30 persones actives 29 estaven ocupades (15 homes i 14 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de transport, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Saint-Saturnin hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Saturnin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Saturnin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.