OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Portada/article octubre 5
## Temple Expiatori de la Sagrada Família

El Temple Expiatori de la Sagrada Família és un dels exemples més coneguts del modernisme català, i ha esdevingut tot un símbol de Barcelona. Obra inacabada de l'arquitecte català Antoni Gaudí, és al barri de la Sagrada Família, al districte de l'Eixample de la ciutat.
En aquest temple, l'arquitecte va concebre una minuciosa simbologia dintre d'un poema místic amb grans audàcies constructives formals, com en la seva forma de concebre l'estructura amb l'arc parabòlic o catenària, també anomenat funicular de forces, combinant el tractament escultòric naturalista amb l'abstracció de les torres. El 2008 la basílica va rebre més de 2,7 milions de visitants, xifra que s'elevà fins a 3,2 milions el 2011.
# Portada/article octubre 8
## Thelma i Louise

Thelma i Louise és una road movie de 1991 dirigida per Ridley Scott i guanyadora d'un Oscar. Amb Geena Davis (Thelma) i Susan Sarandon (Louise) en els papers principals, la pel·lícula explica com una excursió de cap de setmana de dues dones es transforma en una fuga a través dels Estats Units. Cal destacar la participació de Harvey Keitel, que interpreta per primera vegada el paper d'un heroi, i de Brad Pitt, per qui aquest llargmetratge significà l'impuls de la seva carrera.
# Piscina Marcet

La Piscina Marcet és una obra racionalista de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Situat a la zona esportiva de Can Marcet, el conjunt ocupa gairebé tota l'illa entre els carrers de Riu-Sec, Permanyer, Fraser Lawton i Jacint Verdaguer.

## Descripció

Sobresurt del conjunt el trampolí de tres nivells. L'edifici, de planta rectangular molt allargada, té planta baixa amb terrat en el qual, centrada, hi ha una petita construcció amb obertures allindades. La façana que dona al carrer de Riu-Sec només presenta una obertura, la porta d'accés. L'altra façana s'obre a la part de la piscina, amb una gran porta de vidre, a banda i banda de la qual hi ha tres grans finestres d'arc de mig punt.

## Història

Obra de Jaume Esteve, construïda l'any 1952 seguint les pautes de l'arquitectura racionalista, amb una gran simplicitat de línies. Posteriorment ha estat restaurada. (Datació per font)

## Referències

* 1 2 3 «Piscina Marcet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Piscina Marcet Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Semimartingala

En teoria de probabilitats, un procés estocàstic X valorat real s'anomena semimartingala si es pot descompondre com la suma d'una martingala local i un procés de variació finita adaptada càdlàg. Les semimartingales són "bons integradors", que formen la classe més gran de processos respecte als quals es poden definir la integral Itô i la integral de Stratonovich.
La classe de semimartingales és bastant gran (incloent, per exemple, tots els processos contínuament diferenciables, el moviment brownià i els processos de Poisson). Les submartingales i les supermartingales juntes representen un subconjunt de les semimartingales.

## Definició

Un procés X valorat real definit a l'espai de probabilitat filtrat (Ω, F, (F$_t$) $_{t≥0}$ ,P) s'anomena semimartingala si es pot descompondre com
$X_{t}=M_{t}+A_{t}$
on M és una martingala local i A és un procés adaptat càdlàg de variació localment limitada.
Un procés de valor R$^n$ X=(X$^1$, …, X$^n$) és una semimartingala si cadascun dels seus components X$^i$ és una semimartingala.

## Definició alternativa

En primer lloc, els processos predictibles simples es defineixen com a combinacions lineals de processos de la forma H$_t$ = A 1 $_{{t>T}}$ per a temps d'aturada T i variables aleatòries mesurables F $_T$ A . La integral H · X per a qualsevol procés predictible simple H i procés X amb valor real és
$H\cdot X_{t}\equiv 1_{\{t>T\}}A(X_{t}-X_{T}).$ Això s'estén a tots els processos predictibles simples per la linealitat de H · X en H.
Un procés valorat real X és una semimartingala si és càdlàg, adaptat, i per cada t ≥ 0, $\left\{H\cdot X_{t}:H{\rm {\ is\ simple\ predictable\ and\ }}|H|\leq 1\right\}$està acotat en probabilitat. El teorema de Bichteler-Dellacherie afirma que aquestes dues definicions són equivalents (Protter 2004, p. 144).

## Exemples

* Els processos adaptats i contínuament diferenciables són processos de variació finita contínua i, per tant, semimartingales.
* El moviment brownià és una semimartingala.
* Totes les càdlàg martingales, submartingales i supermartingales són semimartingales.
* Els processos Itō, que compleixen una equació diferencial estocàstica de la forma dX = σ dW + μ dt són semimartingales. Aquí, W és un moviment brownià i σ, μ són processos adaptats.
* Cada procés Lévy és una semimartingala.

## Referències

* ↑ «Introduction to Semi-martingale Theory» (en anglès). https://people.math.ethz.ch.+[Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «self study - Semi-martingale vs. martingale. What is the difference?» (en anglès). https://stats.stackexchange.com.+[Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Semimartingales» (en anglès). https://web.ma.utexas.edu.+[Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Yan, Jia-An. Stochastic Calculus and Semimartingale Model (en anglès). Singapore: Springer, 2018, p. 307–325. DOI 10.1007/978-981-13-1657-9_11. ISBN 978-981-13-1657-9.
# Semiluki

Semiluki - Семилуки (rus) - és una ciutat de l'óblast de Vorónej, a Rússia.

## Història

Semiluki es desenvolupà a partir del 1894 al voltant d'una estació de tren. El 1929 s'hi construí una fàbrica de materials inflamables. El 1931 Semiluki esdevingué el centre administratiu del raion i accedí l'any següent a l'estatus de vila urbana. Durant la Segona Guerra Mundial Semiluki fou ocupada per l'Alemanya nazi del juliol del 1942 al 25 de gener del 1943, i destruïda al 90% durant la guerra. Finalment aconseguí l'estatus de ciutat el 1954.
# Semillas

Semillas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
Viccionari
# Senyoria de Lisle

La senyoria de Lisle o l'Isle fou una jurisdicció feudal del comtat de Vendôme. Algunes terres les posseïen els descendents de Fulcard el primer vescomte de Vendôme i la seva besneta Adela les va ampliar pel seu matrimoni amb Roger de la Tour (fill de Roger de Vendôme). Els va seguir Fuquer de la Tour. Vídua de Roger, Adela es va casar amb Hug Doubleau vers 1015, i va tenir altres fills i aquesta branca fou el tronc dels senyors de Mondoubleau.
A Fuquer (mort vers el 1090) li va succeir el seu fill Jeremies de la Tour († 1120); el va seguir el seu fill Renald I de la Tour (mort el 1140) pare de Robert de la Tour, la mare del qual, Berta, fundà la població de Lisle. Robert va morir a l'entorn del 1200 i fou vescomte de Blois segurament pel dret de la seva esposa Matilde. El 1194 el castell de Lisle fou destruït quan Ricard Cor de Lleó va atacar a Felip August de França que hi era en aquell moment i es va lliurar la batalla de Fréteval. A Robert li va succeir el seu fill Renald II, vescomte de Blois i senyor de Lisle que va morir abans de 1219 i li va succeir el seu fill Renald III (mort el 1277) tant com a vescomte com a la senyoria. No va tenir fills i li va succeir el seu germà Felip que va heretar la senyoria i va haver de reconèixer la senyoria del comte de Vendôme de la que volia emancipar-se. El seu fill Joan era senyor vers el 1304 i va deixar només una filla, Isabel, que es va casar amb Joan de Lespine, que en endavant va posseir la senyoria. Els Lespine eren senyors de Meslay i Lisle fou integrada en aquesta. El primer senyor d'aquesta casa fou (1397) Pere de Lespine (mort vers el 1440) fill de Joan i Isabel.

## Referències

* Senyoria de Lisle
# Segona guerra Anglo-Holandesa

La Segona Guerra Anglo-Neerlandesa va ser un conflicte armat sostingut entre Anglaterra i les Províncies Unides (aproximadament els Països Baixos) des del 4 de març de 1665 fins al 31 de juliol de 1667. Anglaterra tractava de trencar el domini neerlandès sobre el comerç mundial. Va ser la continuació de la Primera Guerra Anglo-neerlandesa que va acabar amb la victòria anglesa en la batalla de Scheveningen l'agost de 1653. La segona guerra anglo-neerlandesa després d'una primera etapa de domini anglès va acabar amb la victòria de les Províncies Unides.

## Antecedents

El 1661 Carles II d'Anglaterra va contraure matrimoni amb Caterina de Bragança. La princesa aportava com a dot Bombai i Tànger, amb la influència sobre l'imperi portuguès de l'època.

## Desenvolupament

Les batalles van tenir lloc al Mar del Nord, el canal de la Mànega, els Països Baixos i Dinamarca-Noruega.
El de març de 1665 la Companyia d'Aventurers Reials a l'Àfrica ataca dos combois de la Companyia Holandesa de les Índies Occidentals al Canal de la Mànega i això desencadena la guerra entre Anglaterra i la República de les Províncies Unides. L'almirall holandès Ruyter obtingué una gran victòria en la batalla dels quatre dies mentre a Londres es declarava la pesta seguida per un gran incendi l'any següent. Ruyter bombardejà a través del riu anglès Tàmesi les seves riberes. El tractat de Breda va ratificar la victòria neerlandesa però Anglaterra conservà l'Acta de Navegació atenuada.

## Referències

* ↑ Van Der Kiste, John. James II and the First Modern Revolution: The End of Absolute Monarchy (en anglès). Pen and Sword History, 2021. ISBN 9781399001434.
* ↑ Marley, David. Wars of the Americas: A Chronology of Armed Conflict in the New World, 1492 to the Present (en anglès). ABC-CLIO, 1998, p. 168. ISBN 0874368375.
# Pratt & Whitney PW1000G

El Pratt & Whitney PW1000G és una família de motors turboventiladors d'engranatges d'alt índex de derivació. A data de desembre de 2018, es tracta de l'única opció de motor per a l'Airbus A220, el Mitsubishi Regional Jet (MRJ) i els E-Jets de segona generació d'Embraer, així com una de les opcions disponibles per a l'Irkut MC-21 i l'Airbus A320neo. El projecte fou conegut anteriorment com a Geared Turbofan (GTF, 'Turboventilador d'Engranatges') i originalment com a Advanced Technology Fan Integrator (ATFI, 'Integrador de Ventilador de Tecnologia Avançada'). Es preveu que l'ús del motor en avions de nova generació en redueixi el consum de combustible i el soroll a terra. El PW1000G entrà en servei comercial el gener del 2016 amb el primer vol comercial de Lufthansa amb l'Airbus A320neo.

## Referències

* ↑ «JetBlue Picks Pratt Over CFM for Engines Valued at $1.03 Billion» (en anglès). Bloomberg, 15-12-2011.
* ↑ Spaeth, Andreas. «Onboard Lufthansa's First Airbus A320neo Flight - Airways Magazine» (en anglès), 25-01-2016. Arxivat de l'original el 17 de gener 2018. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Seog-Jeong Lee

Seog-Jeong Lee (Seül, 1955) és una arquitecta sud-coreana.
Lee va estudiar Enginyeria Arquitectònica a la Universitat de Hanyang (diplomada en 1979, màster en 1981) i Disseny Urbà a la Universitat de Stuttgart (1982-1988), on es va doctorar en 1995. En la seva activitat acadèmica, ha estat professora de Hanyang, Stuttgart i a la Universitat Nacional de Seül.
La seva carrera professional s'ha dedicat principalment a la planificació urbana. Així en 1997 va dissenyar la revitalització de la Banhofstraßi en Esslingen-am-Neckar, en 2004 va redactar les normes bàsiques de construcció de la ciutat nova de Lijiang, en 2009 va participar en la reconversió de la zona industrial de Dudelange, i també a desenvolupat projectes en Gangseo (Seül, 2009), Hof (2009), Kaohsiung (2011) i Taif (2013).

## Referències

* ↑ «Seog-Jeong Lee 1955 – Dita Leyh 1977 – Yajin Zhang 1974» (en es-es). , 24-09-2015 [Consulta: 1 març 2018].
* ↑ «Seog-Jeong Lee - ISA» (en anglès). [Consulta: 1r març 2018].
* ↑ «Hanyang Faculty». Arxivat de l'original el 2016-08-01. [Consulta: 2 març 2018].
# Plegafulles becganxut

El plegafulles becganxut (Ancistrops strigilatus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) i única espècie del gènere Ancistrops. Habita els boscos del sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.

## Referències

* ↑ «plegafulles becganxut». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ «Ancistrops strigilatus» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2018. IUCN, 06-08-2018. DOI: 10.2305/iucn.uk.2018-2.rlts.t22702757a130276465.en. r.
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Plegafulles becnegre

El plegafulles becnegre (Thripadectes melanorhynchus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida dels Andes, des de l'est de Colòmbia, cap al sud, a través de l'est d'Equador i de Perú.

## Referències

* ↑ «Plegafulles becnegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Santa Maria de la Perxa

Santa Maria de la Perxa fou un antic priorat benedictí i hospital de pelegrins de la comuna de la Cabanassa, a la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
El priorat i l'hospital, dels quals no queda res, eren justament en el Coll de la Perxa, on ha crescut modernament el poble d'aquest nom.
Eren, l'hospital i l'església, el recer que trobaven els vianants després de fer el difícil camí, sobretot venint de llevant, en el coll que els romans ja anomenaren portus de Pertica. Pel costat esmentat, el camí, la Via Confluentana provenia d'Elna, que anava a buscar la vall de la Tet passant per Ceret i Illa. Remuntava el riu fins a la Cassanya, terme de Sautó, on passava per un pont anomenat inferior, des d'on anava a buscar la vall del Jardó. Passava ran del Castell d'Ovança, ara conegut com a Montlluís Vell, i remuntava el Jardó, passant per Caselles (l'actual la Cabanassa), fins a arribar al Coll de la Perxa, on eren el priorat i l'hospital.

## Història

El comte Sunifred de Cerdanya donà el lloc a l'abadia d'Arles el 965, però el priorat no consta fins a la fi del segle xii, regit per un monjo de Cuixà a títol de prior.
Per la seva situació tingué la funció de refugi de vianants i adquirí gran vitalitat l'hospital, que ja el 1235 rebé privilegis del comte cerdà Nunó Sanç. Tenien cura del priorat i hospital el prior amb alguns germans i donats, que vivien de la caritat dels fidels i dels drets de pasturatges cedits al priorat en diverses donacions.
Fou destruït en part en les lluites amb els francesos de mitjan segle XVII; després del tractat dels Pirineus deixà de dependre de Cuixà i fou restaurat. El 1682 Lluís XIV l'uní al reial orde del Carme i Sant Llàtzer de Jerusalem i el 1696 donà les seves rendes a l'hospital de pobres de Perpinyà.
Fou secularitzat i, venut el 1807, i destruïts l'església i l'hospital. Sembla que una part de les pedres de l'antiga església i hospital serviren per a la nova església de Santa Maria de la Cabanassa. A la Cabanassa es guarda una imatge del segle xvii amb el nom de Santa Maria de la Perxa, protectora de viatgers.

## Referències

* ↑ Lloc on era Santa Maria del Coll de la Perxa en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «22 - La Cabanassa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «La Cabanassa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Durliat, Marcel. «Esglésies de la Cerdanya anteriors al 1300: La Cabanassa. Santa Maria de la Perxa». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.
# Senoji Varėna

Senoji Varėna és un poble situat al sud de la Lituània, en el Comtat de Alytus (districte de Varėna), travessat pel riu Miarkís, afluent del Niémen. Senoji Varėna és mencionat per primer cop l'any 1413 i el seu nom significa vella Varena per oposició a la ciutat nova de Varėna que se situa 4 km més al sud. El poble de Senoji Varėna posseïa en 2001, 1.276 habitants.
És el poble natal del pintor i compositor lituà Mikalojus Konstantinas Čiurlionis.
# Senyoria de Châteauroux

La senyoria de Châteauroux es va crear a l'entorn del castell de Châteauroux que pertanyia als Déols, i portava el nom de Château Raoul. El darrer senyor de Déols va morir el 1176 en tornar de la corada i el "principat" de Déols, és a dir les extenses terres i senyories de la família que anaven del Cher a la Gartempe, van passar a una filla de 5 anys, Dionísia de Déols, que fou portada al Regne d'Anglaterra. El 1188, Felip August es va poder apoderar per sorpresa del castell Raoul; finalment el 1200 un tractat va reconèixer al rei de França la sobirania sobre les terres dels Déols. Dionísia i el seu marit van poder tornar com a vassalls del rei de França i va pertànyer llavors als Chauvigny. El 1356 el castell fou atacat pel Príncep Negre, fill del rei d'Anglaterra, però fou rebutjat i va fer cremar la població; el 1374 la població fou saquejada i a partir de llavors es va fer necessari fortificar-la, però el rei no ho va autoritzar fins al 1447. El 1498 la baronia fou elevada a comtat però el 1503 va morir Andreu III de Chauvigny i la successió va portar el 1519 a atribuir el castell a Raül de la casa de Maillé de la Tour-Landry mentre el castell del Parc passava a la casa d'Aumont; els litigis entre hereus no es van acabar fins al 1612 quan Enric II de Borbó, príncep de Condé, va comprar els dos lots. El 1627 el comtat fou convertit en ducat-pairia. El seu fill, el gran Condé, no es va ocupar d'aquest patrimoni excepte per enviar-hi a la seva esposa en residència vigilada durant 24 anys. Lluís XV de França va adquirir el ducat el 1737 i el 1743 el va donar a la marquesa de Tournelle, coneguda com a Madame de Châteauroux, que va morir el 1744 sense haver fet entrada al castell i a la població, retornant a la corona fins a la revolució francesa.

## Referències

* Histoire de Déols et de Châteauroux, per Fauconneau-Dufresne. Resum en línia
# Senyoria de Bouchet

La senyoria de Bouchet foun una jurisdicció feudal formada vers el 1000 amb una part dels dominis que havien estat de Fulcrad vescomte de Vendôme (els que no tenia en feu del comte de Vendôme). Era una senyoria molt important que va infeudar terres a altres senyors.
Tinguda pels senyors Fulquier I el Ric (fill de Fulcrad) i el seu fill Fulquer II el Ric, va passar per matrimoni a la meitat del segle xi a la filla del segon, Hildegarda (coneguda també com a Domitila) que es va casar amb Engebald el Bretó, un fidel de Jofré Martel, comte d'Anjou (Jofré II 1040-1060) i de Vendôme (Jofré I 1032-1056); va morir vers 1080 i el va succeir el seu fill Jofré Payen; a aquest el seu fill Bartomeu el Ric, germà de Maria que fou la mare de Riquilda casa amb Joan I comte de Vendôme (1137-1180). Bartomeu va morir el 1148 a les Croades on havia anat el 1147. Casar amb Giburga (fill d'Hildebert Payen senyor de Mondoubleau) no va deixar fills mascles i la senyoria va passar a la seva fill Adela que es va casar amb Gosbert de Preuilly senyor de la Guerche (+1205) besnet de Jofré II Jordà comte de Vendôme (1085-1102) el fill del qual Esquibard va heretar la senyoria de Preuilly i fou el pare de Pere I de Preully pare al seu torn de Gosbert; el fill Guillem el va succeir i fou senyor de Bouchet i de La Guerche (a Turena); mort sense fills vers 1208 el va heretar la seva germana Joana que es va casar amb Hug V vescomte de Châteaudun del que va tenir al seu successor Jofré V vescomte de Châteaudun i senyor de Mondoubleau pel seu pare i senyor de Bouchet i La Guerche per la mare. Mort el 1218 el va succeir el seu fill Jofré VI, que va donar en dot la senyoria a la seva germana Agnès vers 1240; Agnès es va casar amb Joan d'Estouteville, senyor de Valmont i van ser el tronc dels senyors de Bouchet-Touteville.

## Referències

* Els senyors de Bouchet
# Serra Llarga

«Serra Llarga» té aquests significats:
* Serra Llarga (Aitona), serra al municipi d'Aitona (Segrià)
* Serra Llarga (l'Albi), serra als municipis de l'Albi i les Borges Blanques (Garrigues)
* Serra Llarga (Algerri), serra al municipi d'Algerri (Noguera)
* Serra Llarga (Cassà de la Selva), serra als municipis de Cassà de la Selva (Gironès), Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura i Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà)
* Serra Llarga (Collbató), serra al municipi de Collbató (Baix Llobregat)
* Serra Llarga (Creixell), serra als municipis de Creixell i la Pobla de Montornès (Tarragonès)
* Serra Llarga (Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura), serra al municipi Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura (Baix Empordà)
* Serra Llarga (Forallac), serra al municipi de Forallac (Baix Empordà)
* Serra Llarga (Granyanella), serra al municipi de Granyanella (Segarra)
* Serra Llarga (Lleida), serra al municipi de Lleida (Segrià)
* Serra Llarga (Mont-ral), serra al municipi de Mont-ral (Alt Camp)
* Serra Llarga (el Montmell), serra al municipi d'El Montmell (Baix Penedès)
* Serra Llarga (Roda de Berà), serra als municipis de Roda de Berà (Tarragonès) i el Vendrell (Baix Penedès)
* Serra Llarga (Sant Pere de Vilamajor), serra al municipi de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental)
* Serra Llarga (Terrassa), serra al municipi de Terrassa (Vallès Occidental)
* Serra Llarga (Torrelles de Foix), serra als municipis del Montmell (Baix Penedès) i Torrelles de Foix (Alt Penedès)
* Serra Llarga (Vimbodí i Poblet), serra al municipi de Vimbodí i Poblet (Conca de Barberà)
# Serrat Rodó

«Serrat Rodó» té aquests significats:
* Cims:
** Serrat Rodó (Bellver de Cerdanya), cim del municipi de Bellver de Cerdanya (Cerdanya)
** Serrat Rodó (Castellcir), cim del municipi de Castellcir (Moianès)
** Serrat Rodó (Collsuspina), cim del municipi de Collsuspina (Moianès)
** Serrat Rodó (Lluçà), muntanya del municipi de Lluçà (Lluçanès)
** Serrat Rodó (Pinós), cim del municipi de Pinós (Solsonès)
** Serrat Rodó (Puig-reig), cim del municipi de Puig-reig (Berguedà)
** Serrat Rodó (Sant Martí d'Albars), cim del municipi de Sant Martí d'Albars (Lluçanès)
** Serrat Rodó (Sant Vicenç de Castellet), cim del municipi de Sant Vicenç de Castellet (Bages)
* Serres:
** Serrat Rodó (Gósol), serra del municipi de Gósol (Berguedà)
** Serrat Rodó (Sant Feliu de Codines), serra del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental)
** Serrat Rodó (Sant Julià de Vilatorta), serra dels municipis de Sant Julià de Vilatorta i de Sant Sadurní d'Osormort (Osona),
** Serrat Rodó (Vilamolat de Mur), serra del municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà)
# Serrat Pedregós (Castell de Mur)

* Aquest article tracta sobre Serrat Pedregós de Castell de Mur. Vegeu-ne altres significats a «Serrat Pedregós (les Avellanes i Santa Linya)».
El Serrat Pedregós és un serrat del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, dins del terme antic de Guàrdia de Tremp.
És a la part sud-oriental d'aquest antic terme, just al sud del poble de Cellers. Situat al nord del barranc del Bosc, que passa en una afrau per sota mateix del serrat, té en el seu extrem de llevant la Roca Regina. Aquest serrat està marcat per tres antics passos dels camins que unien el Pallars Jussà i la Noguera: a ponent, el Pas de l'Ós, a la part central, el Pas de l'Arbocera i, a llevant, lo Pas Nou. ElCamí del Bosc travessa pel mig aquest serrat i el comunica amb Cellers i, antigament, amb la carena principal del Montsec d'Ares.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya