OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Corona (Califòrnia)

Corona és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 124.966 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Corona tenia 124.966 habitants, 37.839 habitatges, i 30.384 famílies. La densitat de població era de 1.372,7 habitants/km².
Dels 37.839 habitatges en un 49,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,8% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 14,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,4% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 35,1% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 5,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.615 $ i la renda mediana per família de 63.505 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.752 $ mentre que les dones 31.884 $. La renda per capita de la població era de 21.001 $. Entorn del 6% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Corona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Corona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
Viccionari
# Club Rápido de Bouzas

El Club Rápido de Bouzas és un club de futbol gallec del barri de Bouzas de la ciutat de Vigo, a la província de Pontevedra. Actualment juga al grup 1 de la Segona divisió B, categoria en la qual debuta.

## Història

Fundat el 1914, va jugar a les categories autonòmiques gallegues fins al 1965, quan puja per primer cop a Tercera divisió. El seu pas per la categoria va durar tres temporades.
Després del descens no va tornar a la categoria fins a l'any 1999. Des de llavors va jugar de manera ininterrompuda a la categoria fins a l'any 2017, arribant a ser campió a la temporada 2004-05. Va disputar dues promocions d'ascens a Segona B sense èxit, les temporades 2002-03 i 2004-05.
La temporada 2016-17 va acabar la lliga regular en segona posició. Va aconseguir l'ascens a Segona B per primer cop a la seva història després d'una dura eliminatòria contra el CF Peralada. En primera i segona ronda havia superat respectivament el CD Cayón i l'UD Villa de Santa Brígida.

## Estadi

El Rápido de Bouzas juga els seus partits com a local al Campo de Fútbol Municipal Baltasar Pujales, amb capacitat per 1.500 espectadors, inaugurat el març de 2001. El terreny de joc és de gespa artificial Porta el nom de Baltasar Pujales, qui va ser president del Rápido de Bouzas durant més de 30 anys i que estava en el càrrec quan es va inaugurar l'estadi.

## Jugadors destacats

* Gledi Mici

## Referències

* ↑ 100 anys del Rápido de Bouzas
* ↑ «Comienzan las obras para cambiar el terreno del Baltasar Pujales» (en castellà). Faro de Vigo, 19-05-2009. [Consulta: 26 gener 2018].
* ↑ «Muere Baltasar Pujales als 75 anys» (en castellà). Faro de Vigo, 26-05-2016. [Consulta: 26 gener 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Rápido de Bouzas
# Alexandre Chartrand

Alexandre Chartrand (1977) és un pintor i cineasta quebequès, interessat principalment en el moviment independentista català.
Ha dirigit diversos videoclips i documentals televisius, treballa com muntador d’imatge des d’inicis dels anys 2000. Ha realitzat el llargmetratge La Planque (2004) i ha produït el llargmetratge documental Lemoyne (2005). A més a més, entre 2002 i 2013 ha dut a terme sis exposicions fotogràfiques i de pintura.
El poble prohibit (‘Le peuple interdit’) esdevingué el seu primer llargmetratge documental com a director. Estrenat l'octubre de 2016, documenta el procés independentista català fins a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015. Va tenir una gran acollida al Quebec. En 2018, Alexandre va dur a terme un altre documental, Amb un somriure, la revolució! (‘Avec un sourire, la revolution!’), que tracta sobre el referèndum de l'1 d'octubre, tant els antecedents més immediats com les conseqüències.

## Referències

* 1 2 «Alexandre Chartrand: 'Els quebequesos creiem que la situació de Catalunya és molt injusta'». [Consulta: 17 setembre 2021].
* 1 2 3 «Alexandre Chartrand – El poble prohibit». [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «Alexandre Chartrand» (en castellà). DocsBarcelona. [Consulta: 17 setembre 2021].
* 1 2 «Alexandre Chartrand: "Al Quebec comencen a dir que les coses s'han de fer 'a la catalana'"». [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «'Le Peuple interdit' al cinema Castillet - 25 nov 2016». ElPuntAvui.cat. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «El 33 estrena el documental "Amb un somriure, la revolució!"». CCMA.cat, 30-09-2021. [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «Travelling - "Avec un sourire, la révolution", el primer documental sobre el l'1-O produït fora de Catalunya». CCMA.cat. [Consulta: 17 setembre 2021].
* ↑ «Alexandre Chartrand filma el "procés" desde punto de vista independentistas» (en castellà), 16-05-2019. [Consulta: 17 setembre 2021].
# Gregory Baum

Gregory Baum (Berlín, 20 de juny de 1923 - Montreal, 18 d'octubre de 2017) fou un teòleg resident al Quebec (Canadà), de procedència alemanya.
Nascut a Berlín, Alemanya, va arribar al Canadà des d'Anglaterra el 1940. Va rebre una llicenciatura en matemàtiques i física el 1946 de la Universitat McMaster, un mestratge en Arts matemàtiques el 1947 de la Universitat Estatal d'Ohio, i un Doctorat en Teologia el 1956 de la Universitat de Friburg.
Fou professor de teologia i sociologia a la Universitat del Col·legi de Sant Miquel a la Universitat de Toronto i, posteriorment, professor d'ètica teològica a la Facultat de la Universitat McGill d'Estudis Religiosos. Actualment és associat amb el Centre Jesuïta justice et foi a Mont-real.
Durant el Concili del Vaticà II fou assessor teològic per la mateixa Església, i membre de la comissió responsable de tres documents conciliars, sobre la llibertat religiosa, sobre l'ecumenisme, i sobre la relació de l'Església amb les religions no cristianes.
Del 1962 al 2004, va ser l'editor del rotatiu The Ecumenist (L'ecumenisme), un estudi de la teologia, la cultura i la societat, així com membre i editor freqüent del diari Catòlic Concilium.
Fou obsequiat amb els doctorats honoris causa de Huron University College de Londres, Ontario, Universitat Sant Francesc Xavier, Antigonish, NS, Ohio Wesleyan University, Delaware, Ohio, Lafayette College, en Easton, Pennsilvània, la Universitat Luterana de Waterloo, Waterloo, Ontario, la Universitat de McMaster, Hamilton, Ontario i Concòrdia University, Mont-real.
El 1990, va ser nomenat Oficial de l'Orde del Canadà en el reconeixement per ser "una guia i inspiració a generacions d'estudiants de diferents creences i procedències".
Va ser un dels signants del Memoràndum Església 2011. Baum va deixar el sacerdoci el 1976.

## Obra

Selecció d'algunes de les obres d'aquest:
* That They May Be One, Newman Press, 1958.
* The Credibility of the Church Today, Herder & Herder, 1968.
* Man Becoming, Herder & Herder, 1970.
* Religion and Alienation, Paulist Press, 1975.
* Truth Beyond Relativity: Karl Mannheim's Sociology of Knowledge, The Marquette Lecture, Marquette University Press, 1977.
* The Priority of Labour: Commentary on John Paul II’s `Laborem exercens,’ Paulist Press, 1982.
* Theology and Society, Paulist Press, 1986.
* Compassion and Solidarity: The Church for Others (The 1987 CBC Massey Lectures), Anansi Press, 1988.
* The Church in Quebec, Novalis, 1992.
* Karl Polanyi on Ethics and Economics, McGill-Queen's University Press, 1996.
* Nationalism, Religion and Ethics, McGill-Queen's University Press, 2001.
* Signs of the Times: Religious Pluralism and Economic Injustice, Novalis, 2008.
* The Theology of Tariq Ramadan: A Catholic Perspective, University of Notre Dame Press, 2009.

## Referències

* ↑ «Order of Canada citation». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 1r gener 2012].
# Dubbel

La dubbel (neerlandès per a «doble») o double en francès) és un tipus de cervesa belga fosca i d'alta fermentació segons la nomenclatura emprada per comercialitzar les cerveses d'abadia o trapista.
L'origen de la dubbel es troba en una cervesa elaborada a l'abadia trapenca de Westmalle el 1856. Des de 1836 l'abadia produïa per al consum dels monjos, una witbier (cervesa de blat) molt dolça i poc alcohòlica. La dubbel representa una versió més fosca i més forta d'aquesta cervesa. El 1926, la formulació es va tornar a canviar i es va fer encara més forta. El primer registre escrit de la seva venda per l'abadia és de l'1 juny de 1861. Després de la Segona Guerra Mundial, les cerveses d'abadia es van fer populars a Bèlgica i el nom de «dubbel» va ser utilitzat per diverses fàbriques de cervesa.

## Referències

* ↑ «Dubbel» (en alemany). Bierstile. Craftbeer Revolution, s.d. Arxivat de l'original el 2018-11-22. [Consulta: 22 novembre 2018].
# Campionats del món de ciclocròs de 1951

Els Campionats del món de ciclocròs de 1951 foren la segona edició dels mundials de la modalitat de ciclocròs i es disputaren el 18 de febrer de 1951 a la Ciutat de Luxemburg, Luxemburg. La competició consistí en una única cursa masculina.

## Resultats

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Cursa elit masculina | Roger Rondeaux França | 1h 04' 57" | André Dufraisse França | + 2' 01" | Pierre Jodet França | + 3' 51" |

## Classificació de la prova masculina elit

| Pos. | Ciclista | País | Temps |
| | Roger Rondeaux | França | 1h 04' 57" |
| | André Dufraisse | França | + 2' 01" |
| | Pierre Jodet | França | + 3' 51" |
| 4 | Georges Meunier | França | + 4' 02" |
| 5 | Max Breu | Suïssa | + 4' 09" |
| 6 | Jean Kirchen | Luxemburg | + 4' 20" |
| 7 | Roland Fantini | Suïssa | + 4' 53" |
| 8 | Roger Jacobs | Luxemburg | + 5' 17" |
| 9 | Albert Meier | Suïssa | + 5' 19" |
| 10 | Luigi Malabrocca | Itàlia | + 5' 28" |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 1 | 1 | 1 | 3 |

## Referències

* Web de l'UCI
* Resultats a les-sports.info
# Correggio (desambiguació)

«Correggio» té aquests significats:
* Antroponímia:
** Els Correggio, família italiana.
** Antonio da Correggio pintor italià del Renaixement.
* Geografia: ciutat italiana pròxima a Reggio Emilia. Vegeu Correggio (Reggio de l'Emília).
# Chrysler Voyager

El Chrysler Voyager o Chrysler Grand Voyager és una minivan de luxe venuda per la divisió Chrysler del fabricant d'automòbils nord-americà Chrysler Group LLC. A la línia actual, es posiciona com el monovolum Chrysler de gamma baixa, després d'haver substituït el Dodge Grand Caravan el 2020, per sota del Chrysler Pacifica.
El Chrysler Voyager es va introduir a Europa el 1988, i va ser una versió rebatejada de la Dodge Caravan als Estats Units. Originalment va evolucionar amb la Caravana, la Plymouth Voyager i la Chrysler Town & Country. Als Estats Units, la placa del Chrysler Voyager va substituir la versió de distància entre eixos curta (SWB) del Plymouth Voyager després del plegat de la divisió Plymouth per DaimlerChrysler AG el 2001 , i es va suspendre l'any 2003. La placa d'identificació es va recuperar per a l'any model 2021 després de la interrupció del Dodge Grand Caravan després del model 2020, i s'anomena Chrysler Grand Caravan al Canadà.
Durant la major part de la seva existència, els vehicles que porten la placa d'identificació del Chrysler Voyager s'han venut exclusivament fora dels Estats Units, principalment a Europa i Mèxic.

## Referències

* ↑ «news/a28207234/2020-chrysler-voyager-photos-info/ El Chrysler Voyager 2020 és una versió pressupostària de la furgoneta Pacifica». Cotxe i conductor.
* ↑ «com/news/a31156055/dodge-grand-caravan-end-production/ La producció de Dodge Grand Caravan arriba a la seva fi». Cotxe i conductor. [Consulta: 28 febrer 2020].
* ↑ "FCA US Media – Family Famous: 2021 Chrysler Grand Caravan Available Exclusively for Canada". Nota de premsa.
# Amnirana lepus

Amnirana lepus és una espècie de granota que viu al Camerun, República Centreafricana, República del Congo, República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, Gabon i, possiblement també, a Angola.

## Referències

* Amiet, J.-L., Burger, M. & Largen, M. 2004. Amnirana lepus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 20 d'abril del 2008.
# Diputació General d'Aragó

La Diputació General d'Aragó, també coneguda com a Govern d'Aragó o simplement com la DGA (Diputación General de Aragón, Gobierno de Aragón o la DGA en castellà, Deputación Cheneral d'Aragón, Gubierno d'Aragón o a DChA en aragonès) és l'òrgan de govern de la comunitat autònoma d'Aragó, representa el poder executiu i la seva seu es troba a l'Edifici Pignatelli. Compta amb un pressupost que ronda els 4.500 milions d'euros.

## Composició

Els membres de la Diputació General d'Aragó són escollits per les Corts d'Aragó. El seu President és el màxim dirigent del govern. El Govern actual és una coalició PSOE- Podemos - CHA i PAR i compta de consellers i el president de l'executiu Javier Lambán.
Govern d'Aragó :
| President del Govern d'Aragó | Javier Lambán Montañés | | PSOE |
| Departaments | Titular | Partit | Partit |
| Vicepresident Indústria, Competitivitat i Desenvolupament Empresarial | Arturo Aliaga López | | PAR |
| Portaveu del Govern Presidència i Relacions Institucionals | Mayte Pérez Esteban | | PSOE |
| Hisenda i Administració Pública | Carlos Pérez Anadón | | PSOE |
| Economia, Planificació i Treball | Marta Gastón Menal | | PSOE |
| Educació, Cultura i Esport | Felipe Faci Lázaro | | PSOE |
| Sanitat | Sira Repollés Lasheras | | PSOE |
| Ciudadania i Drets Socials | María Victoria Broto Cosculluela | | PSOE |
| Agricultura, Ramaderia i Medi Ambient | Joaquín Olona Blasco | | PSOE |
| Vertebració del Territori, Mobilitat i Vivenda | José Luis Soro Domingo | | CHA |
| Ciència, Universitat i Societat del Coneixement | Maru Díaz Calvo | | Podemos-Equo |
| Font: Gobierno de Aragón ||||

## Presidents des de la transició

Règim preautonòmic
* 1978 - 1981: Juan Antonio Bolea Foradada (UCD)
* 1981 - 1982: Gaspar Castellano y de Gastón (UCD)
Règim autonòmic
* 1982: Gaspar Castellano y de Gastón (UCD/Independents)
* 1982: José María Hernández de la Torre y García (UCD/Independents)
* 1982 - 1983: Juan Antonio de Andrés Rodríguez (UCD/Independents)
* 1983 - 1987 (I Legislatura): Santiago Marraco Solana (PSOE)
* 1987 - 1991 (II Legislatura): Hipólito Gómez de las Roces (Coalició PAR-PP)
* 1991 - 1993 (III Legislatura): Emilio Eiroa García (Coalició PAR-PP)
* 1993 - 1995 (III Legislatura): José Marco Berges (PSOE)
* 1995 - 1995 (III Legislatura): Ramón Tejedor Sanz (en funcions) (PSOE)
* 1995 - 1999 (IV Legislatura): Santiago Lanzuela Marina (Coalició PP-PAR)
* 1999 - 2011 (V, VI i VII Legislatura): Marcelino Iglesias Ricou (Coalició PSOE-PAR)
* 2011 - 2015 (VIII Legislatura): Luisa Fernada Rudi (Coalició PP-PAR)
* 2015 - 2019 (IX Legislatura): Javier Lambán (Coalició PSOE-CHA)
* 2019 - Actualitat (X Legislatura): Javier Lambán (Coalició PSOE-Podemos-CHA-PAR)

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 337. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «El presupuesto de Aragón para 2013 asciende a los 4.587 millones». diariodelaltoaragon.es, 06-11-2012. Arxivat de l'original el 2018-04-21. [Consulta: 30 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Diputació General d'Aragó - Lloc web oficial
# Recollidor

La pala (dels fems o escombraries), recollidor, aplegador o arreplegador és un estri utilitzat per a recollir la pols o les escombraries.

## Característiques

El recollidor és un recipient en el qual es diposita la brossa que s'ha arrossegat i acumulat amb l'escombra. Sol consistir en una safata oberta per la part frontal i superior amb un mànec a la part posterior. El recollidor es recolza en el sòl en el moment que s'ha acumulat prou escombraries. Llavors, s'empeny a l'interior per a llançar-la finalment a la galleda d'escombraries. Algunes pales tenen un mànec vertical llarg per tal de no haver d'ajupir-se cada vegada que hom hi introdueix la brutícia.
Entre els consells per al seu correcte manteniment es troba guardar-lo penjat o col·locat en vertical a fi que no es deformi. Periòdicament, és convenient de raspallar-lo amb desinfectant diluït en aigua i aclarir amb aigua neta.

## Referències

* ↑ ««Aplegador» al Diccionari Català-Valencià-BalearB». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ ««Arreplegador» al Diccionari Català-Valencià-BalearB». [Consulta: 12 desembre 2020].

## Vegeu també

* Escombra
* Eixugador
# Comtat de Montenegro

El Comtat de Montenegro és un títol nobiliari espanyol creat el 1658 i atorgat a favor de Ramon Despuig i de Rocabertí sobre el seu feu de Monterillo, al Regne d'Aragó, anomenat Montenegro de llavors ençà. El 1795 li fou annexada la grandesa d'Espanya al que llavors era el titular, Joan Dameto Despuig, besnet de Ramon i quart titular del comtat. D'ençà de la seva creació sempre ha estat vinculat a la noblesa mallorquina.
El títol fou atorgat a Ramon Despuig i de Rocabertí pels seus mèrits com a militar. Amb el seu matrimoni amb l'aragonesa Melciora Martínez de Marcilla, comtessa de Montoro, aquest títol fou afegit als seus descendents. El títol anà passant de pares a fills fins a Ramon Despuig i Safortesa, que morí sense descendència i passà a son germà Joan, religiós que, per tant, morí sense descendència i passà el títol a sa germana Maria Lluïsa. Era casada amb Josep Despuig i Fortuny, dels Despuig del Rellotge, descendents del germà petit del segon comte de Montenegro, i així el títol passà als seus fills, que continuaven el llinatge Despuig. A la mort de Llorenç Despuig i Sastre sense descendència, el títol passà als Trullols, marquesos de la Torre, de manera que als seus descendents apleguen tres títols: el de Marquès de Montenegro, el de Marquès de Montoro i el de Marquès de la Torre.
La casa pairal dels Despuig era al carrer de Can Puig, dit oficialment carrer de Montenegro, el qual deu el nom al títol nobiliari que ostentaven els Despuig. En canvi, la casa pairal de la branca menor dels Despuig del Rellotge era a la plaça de les Tortugues, i fou esbucada el 1972 per obrir-hi un gran comerç de roba, actualment C&A.
| | Titular | Període |
| Creació per Felip IV |||
| I | Ramon Despuig i de Rocabertí | 1658-1681 |
| II | Joan Despuig i Martínez de Marcilla | 1681-1742 |
| III | Ramon Despuig i Cotoner | 1742-1772 |
| IV | Joan Despuig i Dameto | 1772-1813 |
| V | Ramon Despuig i Safortesa | 1813-1848 |
| VI | Joan Despuig i Safortesa | 1848-1853 |
| VII | Maria Lluïsa Despuig i Safortesa | 1853-1867 |
| VIII | Tomàs Despuig i Despuig | 1867- |
| IX | Ramon Joan Despuig i Fortuny | |
| X | Llorenç Despuig i Sastre | -1972 |
| XI | Jordi Truyols i Descatlar | 1972- |
| XII | Francesc Truyols i Descatlar | |
| XIII | Francesc d'Assís Truyols Salinas | -1995 |
| XIV | Francesc d'Assís Truyols Nadal | 1995-actualment |

## Referències

* 1 2 Boletín Oficial del Estado
* ↑ «Montenegro, comtat de». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 124. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Bover de Rosselló, Joaquim Maria. Nobiliario Mallorquín. Palma: Imprenta de Pedro José Gelabert, 1850, p. 139-144.
* 1 2 3 «Comtat de Montenegro». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Bibiloni, Gabriel. «Montenegro, carrer de». A: Els carrers de Palma. Palma: Gabriel Bibiloni, 2012, p. 522. ISBN 978-84-616-2222-1.
* ↑ Bibiloni, Gabriel. «Tortugues, plaça de les». A: Els carrers de Palma. Palma: Gabriel Bibiloni, 2012, p. 784. ISBN 978-84-616-2222-1.
# Clinofergusonita-(Y)

La clinofergusonita-(Y) és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en al·lusió a la seva relació dimorfa amb la fergusonita-(Y). Fins a l'any 2022 s'anomenava fergusonita-(Y)-β, canviant el nom a l'actual degut a les noves directrius aprovades per la CNMNC per a la nomenclatura de polimorfs i polisomes.

## Característiques

La clinofergusonita-(Y) és un òxid de fórmula química YNbO₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «04.DG: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: euxenita-(Y), fersmita, kobeïta-(Y), loranskita-(Y), policrasa-(Y), tanteuxenita-(Y), uranopolicrasa, itrocrasita-(Y), fergusonita-(Nd)-β, fergusonita-(Ce)-β, itrotantalita-(Y), foordita, thoreaulita i raspita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'Asht-Sai, als monts Shaidan, dins la serralada Kuraminskii (Província de Sughd, Tadjikistan). També ha estat descrita a Mongòlia, la República Popular de la Xina, el Japó, als Estats Units, Suïssa, Suècia, Noruega, Itàlia, Alemanya i Finlàndia.

## Referències

* ↑ «Fergusonite-(Y)-β» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 febrer 2018].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 69». Mineralogical Magazine, 01-10-2022, pàg. 1–5. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.115 [Consulta: 22 octubre 2022].
# Alacurt de Borneo

L'alacurt de Borneo (Brachypteryx erythrogyn; syn: Brachypteryx montana erythrogyn) és un tàxon d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmic de l'illa de Borneo, a Indonèsia. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació és de risc mínim.

## Taxonomia

El Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), consideren que aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022), el consideren una subespècie de l'alacurt blau (Brachypteryx montana).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «alacurt de Borneo». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Bornean Shortwing. Brachypteryx erythrogyna» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].