OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit Comunista del Nepal (Rayamjhi)

Partit Comunista del Nepal (Rayamjhi) fou un partit polític del Nepal.
Fou format el 1962 com a facció mes pro soviètica. Es va dissoldre el 1985. El seu líder dirigí més tard el partit Janata Dal (Samajbadi Prajatantrik).
El 1979 es va escindir una facció que va formar el Partit Comunista del Nepal (Manandhar) o Communist Party of Nepal (Manandhar), dirigida per Bisnu Bahadur Manandhar.
# Otwayita

L'otwayita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom en honor de Mr. Charles Albert Otway of Gosnells, prospector i miner que va proporcionar les primeres mostres del mineral per al seu estudi.

## Característiques

L'otwayita és un carbonat de fórmula química Ni₂(CO₃)(OH)₂·H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. És una espècie estretament relacionada amb la paraotwayita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'otwayita pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, hidromagnesita, giorgiosita, widgiemoolthalita, artinita, indigirita, clorartinita, zaratita, kambaldaïta, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroïta, scarbroïta, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatel·lita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, zaccagnaïta, comblainita, desautelsita, hidrotalcita, piroaurita, reevesita, stichtita i takovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de níquel d'Otway, a Nullagine, a l'East Pilbara Shire, Austràlia Occidental (Austràlia). Al mateix territori també ha estat trobada a Widgiemooltha i a Kambalda, tots dos indrets a Coolgardie Shire, així com a la mina Lord Brassey, al districte de Heazlewood, a Tasmània. A més a més d'Austràlia, l'otwayita també ha estat descrita al mont Mabilikwe, al districte de Vhembe (Limpopo, Sud-àfrica). Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eugenia (Bellmunt del Priorat, Priorat).

## Referències

* ↑ «Otwayite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 maig 2017].
* ↑ «Otwayite from Eugenia Mine, Bellmunt del Priorat, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 29 gener 2024].
# Marc Pedraza Sarto

Marc Pedraza Sarto (Barcelona, 6 de febrer de 1987) és un exfutbolista professional català que jugava com a migcampista.

## Carrera de club

Pedraza és un producte del planter del RCD Espanyol. Va jugar el 2007–08 la seva primera temporada com a sènior amb el RCD Espanyol B a Segona Divisió B, i hi va marcar deu gols, tot i que l'equip va descendir. La temporada següent va jugar a la Segona Divisió essent cedit al Deportivo Alavés, on va jugar escadusserament, i l'equip també va perdre la categoria.
Retornà a Catalunya, i va continuar lligat a l'Espanyol B. El 2 de gener de 2010, va jugar el seu primer partit de La Liga, entrant com a suplent de José Callejón al darrer minut en una derrota per 0–1 a fora contra el València CF.
L'estiu de 2010, Pedraza fou descartat per l'Espanyol, i a l'octubre va fitxar pel CE L'Hospitalet. Després de tres temporades a la Segona B, va retornar a segona, en fitxar pel CD Numancia amb un contracte per dos anys.

## Vida personal

El seu pare, Ángel, també va ser futbolista; jugava com a defensa i migcampista, i va formar part de les plantilles professionals del FC Barcelona i el RCD Mallorca, i va arribar a fer d'entrenador del seu fill amb l'Hospitalet en un partit.

## Palmarès

Espanya Sub-19
* Campionat d'Europa de Futbol sub-19 de la UEFA: 2006

## Referències

* ↑ «Marc Pedraza :: Marc Pedraza Sarto :: FC Andorra» (en anglès). playmakerstats.com. [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «El Alavés cierra las incorporaciones de Pedraza y Marreco» (en castellà). Marca, 28-08-2008 [Consulta: 15 febrer 2016].
* ↑ «Zigic heads late winner for Los Che». ESPN Soccernet, 02-01-2010. Arxivat de l'original el 7 de setembre 2018. [Consulta: 9 maig 2012].
* ↑ «Marc Pedraza, a l'Hospi» (en catalan). L'Hesport, 20-10-2010. Arxivat de l'original el 6 juliol 2011. [Consulta: 9 gener 2011].
* ↑ «Pedraza, primer fichaje de la temporada» (en castellà). CD Numancia, 05-07-2013. Arxivat de l'original el 8 juliol 2013. [Consulta: 11 juliol 2013].
* ↑ «CE L'Hospitalet 1 – CE Sabadell 1» (en catalan). L'Hesport, 24-10-2010. Arxivat de l'original el 6 juliol 2011. [Consulta: 9 gener 2011].

## Enllaços externs

* Marc Pedraza Sarto a BDFutbol
* Marc Pedraza Sarto, Fitxa a Soccerway
# Marc Perpenna

Marc Perpenna és el nom dels següents personatges:
* Marc Perpenna (ambaixador), magistrat romà, ambaixador el 168 aC
* Marc Perpenna (cònsol 130 aC), magistrat romà, pretor el 135 aC i cònsol el 130 aC
* Marc Perpenna (cònsol 92 aC), magistrat romà, cònsol el 92 aC C
* Marc Perpenna Ventó, lloctinent de Quint Sertori
# Marcel Aubour

Marcel Aubour (17 de juny de 1940) és un exfutbolista francès. Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Profile on French federation official site
* ↑ Marcel Aubour a L'Équipe Football (in French)
# Maria Jeritza

Maria Jeritza (Brno, 6 d'octubre de 1887 - Orange, Nova Jersey, 10 de juliol de 1982), nascuda Maria Jedličková, va ser una cèlebre soprano morava, associada durant molt de temps amb l'Òpera Estatal de Viena (1912–1935) i el Metropolitan Opera (1921-1932). El seu sensacional ascens a la fama i espectacular bellesa i personalitat van fer que fóra coneguda amb el sobrenom de The Moravian Thunderbolt (El llampec morau).
L'any 1910 va debutar com l'Elsa de Lohengrin, de Wagner, a Olomouc. L'emperador Francesc Josep I d'Àustria la va sentir i immediatament va ordenar que se li oferira un contracte en la Hofoper imperial de Viena.
Va crear els rols d'Ariadna en Ariadne auf Naxos (1912), l'emperadriu en Die Frau ohne Schatten (1919), i Marie/Marietta a l'obra de Korngold Die tote Stadt (1920), paper amb el què va debutar en el Met el 19 de novembre de 1921.
El 16 de novembre de 1926, va protagonitzar el paper protagonista de Turandot al Met, on també va protagonitzar el paper titular de Jenůfa (1924), I gioielli della Madonna (1925) d'Ermanno Wolf-Ferrari, Violanta (1927) de Korngold, Die ägyptische Helena (1928) de Richard Strauss, i Boccaccio (1931) de Franz von Suppé, així com Donna Juanita (1932). La seua popularitat en el Met va ser, com a Viena, immensa, especialment com Tosca, Carmen i la Thaïs de Jules Massenet.
Jeritza està enterrada al Holy Cross Cemetery de North Arlington, Nova Jersey.

## Enllaços externs

* Maria Jeritza a Find-A-Grave (anglès)
* Breu biografia (anglès)
# Marc Pujol Pons

Marc Pujol Pons (nascut el 21 d'agost de 1982) és un futbolista andorrà. Actualment juga a la UE Engordany a la Primera Divisió d'Andorra i a la selecció d'Andorra de futbol. Pujol ha marcat en partits competitius 4 gols amb la selecció andorrana.

## Carrera

Pujol va jugar la Copa Intertoto de la UEFA amb la UE Sant Julià contra el FC Lausanne-Sports (2001) i el Coleraine FC (2002).
Va acabar en tercera posició a Primera Catalana 2000–01, i l'ascens a Tercera divisió amb l'Andorra. També va acabar en tercera posició al grup 5 de Tercera 2002–03 amb el Sant Andreu. Posteriorment va guanyar la Supercopa d'Andorra 2003 amb la UE Sant Julià.
Posteriorment, Pujol va aconseguir el segon lloc a Tercera Catalana 2010–11 i va ascendir a Segona Catalana amb l'Andorra. També va aconseguir el segon lloc a Segona Catalana 2011-12 i va ascendir a Primera Catalana amb l'Andorra. Posteriorment va guanyar la Primera Divisió d'Andorra 2013–14 amb el FC Santa Coloma.

## Internacional

Pujol va jugar un partit contra Anglaterra a Old Trafford celebrat el 2 de setembre de 2006, però va haver de retirar-se poc després de l'inici de la segona part a causa d'una lesió a la cama després d'una topada amb Ashley Cole.

## Referències

* ↑ «Andorra - Marc Pujol - Profile with news, career statistics and history - Soccerway». int.soccerway.com.
* ↑ «Andorra 2002/03». RSSSF.
* ↑ «England ease to winning start», 02-09-2006. Arxivat de l'original el 16 octubre 2013.

## Enllaços externs

* Perfil de Pujol a FIFA.com
# Patrimoni del Mercuri

El Patrimoni del mercuri, Almadén i Idrija és un lloc inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO situat conjuntament a Almadén, Espanya, i Idrija, Eslovènia.

## Referències

* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/1313
{{Esborrany d'Europa}
# Makhin

Makhin (en rus: Махин) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 140 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Paul Nicolas

Paul Nicolas (4 de novembre de 1899 - 3 de març de 1959) fou un futbolista i entrenador de futbol francès que destacà als anys vint.
El seu principal club fou el Red Star Saint-Ouen. Amb la selecció francesa disputà dos Jocs Olímpics (1920 i 1924). Un cop retirat fou seleccionador francès.

## Referències

* ↑ «RED STAR STORY : PAUL NICOLAS». Red Star. Arxivat de l'original el 12 d'octubre 2014. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «Avant 1964, FFF». Arxivat de l'original el 2006-12-09. [Consulta: 20 abril 2010].

## Enllaços externs

* Perfil a la FFF
# Marcel de Jong

Marcel de Jong (nascut el 15 d'octubre del 1986) és un futbolista canadenc descendent de neerlandesos que actualment juga a l'FC Augsburg de la Bundesliga.

## Carrera de club

De Jong va jugar pel conjunt amateur del VV De Valk i es va unir a l'equip juvenil del PSV Eindhoven. Començà la seva carrera professional al Helmond Sport de l'Eerste Divisie i va fitxar pel Roda JC in the summer of 2006. Després de quatre anys amb el Roda JC, de Jong va signar un contracte amb el club alemany del FC Augsburg el 21 de maig del 2010. Marcel va marcar-hi el seu primer gol per l'Ausburg el 12 de setembre del 2010 contra VfL Bochum a la Ruhrstadion, ell va guanyar aquest partit fora de casa amb un 2 a 0 partit en el qual de Jong també fer una assistència de gol pel seu company d'equip Michael Thurk. De Jong va marcar el seu gol de la temporada diversos mesos després el 4 de febre del 2011 en una victòria 2 a 0 fora de casa contra el VfL Osnabrück. De Jong en la seva primera temporada contra l'Augsburg va ser titular a 24 partits de lliga i va ajudar a portar l'equip a quedar segon en la 2. Bundesliga assegurant-se la promoció automàtica per la primera divisió, acabant diversos punts darrere del Hertha BSC.

## Carrera internacional

En l'estiu del 2005, De Jong va jugar per la selecció nacional Sots-20 del Canadà al Campionat Mundial Juvenil FIFA del 2005 celebrat als Països Baixos. El 26 de setembre del 2007, just abans del seu aniversari número 21, de Jong va decidir jugar per l'equip nacional canadenc en comptes de la selecció nacional neerlandesa, amb el raonament que seria més probable que obtingués un lloc de titular en l'equip del Canadà que amb els Països Baixos.
Ell va fer el seu debut sènior Canadà en el novembre del 2007 en un partit amistós contra, Sud-àfrica. El desembre del 2009, ha tingut unes 13 convocatòries, i ha marcat 1 gol. Ell ha jugat per Canadà en quatre partits de qualificació de la FIFA World Cup.

### Gols internacionals

Els gols i resultats del Canadà van davant.
| # | Data | Lloc | Oponent | Marcador | Resultat | Competició |
| 1 | 10 de juliol del 2009 | FIU Stadium, Miami, Estats Units | Costa Rica | 2-1 | 2-2 | 2009 CONCACAF Gold Cup |

## Títols i premis
### Club
#### FC Augsburg

* 2. Bundesliga Runner-up (Promoció a la Bundesliga) (1): 2010–11

## Vida personal

El seu germà Ben ha estat campió europeu de Taekwondo.

## Referències

* ↑ «FC Augsburg haalt De Jong» (en neerlandès). limburger.nl. Arxivat de l'original el 2014-12-15. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ «FC Ausgburg verpflichtet Marcel de Jong» (en alemanya). transfermarkt.de. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ «De Jong continues rise for club & country» (en anglès). rednationonline.ca. [Consulta: 10 juny 2011].
* ↑ Marcel de Jong Fitxa i estadístiques a la FIFA

## Enllaços externs

* Estadístiques de carrera – National Football Teams (anglès)
* Estadístiques de la lliga neerlandesa Arxivat 2012-10-07 a Wayback Machine. – Voetbal International (neerlandès)
# Marcela Contreras Arriagada

Marcela Contreras Arriagada (Curicó, Xile, 4 de gener de 1942 -) és una metgessa xileno-britànica, experta en immunologia i hematologia.

## Biografia
### Primers anys

Nascuda a la localitat de Curicó, va viure gran part de la seva infantesa a Coelemu i després a Santiago de Xile, on va estudiar al col·legi Santiago College. Ingressa a l'Escola de Medicina de la Universitat de Xile a Santiago l'any 1961, graduant-se al maig de 1968 com a metge-cirurgià.

### Començaments de la seva carrera de medicina

L'any 1972 va rebre una beca del British Council per aespecialitzar-se en immunologia al Regne Unit, on ha desenvolupat tota la seva carrera professionals. Es va retirar al febrer de 2007 com a directora Nacional de Diagnòstic, Desenvolupament i Recerca del National Blood Service (NBS) de la Gran Bretanya, després de treballar durant més de vint anys en aquesta organització. Entre les seves funcions s'hi incloïen l'immunohematologia del glòbul vermell, immunoteràpia i cèl·lules mares, i histocompatibilitat i immunogenética.

### Docència i Recerca

Actualment és professora de medicina transfusional en la Facultat de Medicina del Royal Free Hospital de Londres i presidenta de la Societat Internacional de Transfusió de Sang.
Marcela Contreras és autora de més de 370 publicacions científiques, i coautora del llibre de text Blood Transfusion in Clinical Medicine.
Se la va concedir l'Orde de l'Imperi Britànic el 2007 amb el rang de dama comandant (DBE) per les seves rellevants aportacions a la medicina.

## Organitzacions

El mes de gener de 2008 va ser designada Presidenta de la Comissió Nacional de la Sang i de Teixits del Ministeri de Salut de Xile. A més és integrant principal de la Xarxa per al Progrés en les Alternatives a les Transfusions. Contreras és integrant també del Consell de Netcord, la xarxa internacional per a la gestió de bancs de sang.
El 1992, es va afiliar al Reial Col·legi de Metges d'Edimburg. També es va afiliar l'any 1997 al Reial Col·legi de Patòlegs, i finalment l'any 1998 al Reial Col·legi de Metges de Londres.

## Referències

* 1 2 3 admin. «Biografía de Marcela Contreras médico chilena» (en castellà). Mujeres Notables, 17-08-2018. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Marcela Contreras (1941)» (en castellà). Mujeres Bacanas. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «Marcela, con sangre de Dama» (en anglès). , 18-07-2007 [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Birthday honours: London list» (en anglès). , 16-06-2007 [Consulta: 26 setembre 2020].
# Patagònia

* «Patagonia» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Patagonia (Arizona)».
La Patagònia és una regió geogràfica a la part més austral d'Amèrica del Sud, abastant territoris de l'Argentina i Xile. La regió coneguda com a Patagònia es refereix a l'extrem austral del Con Sud. És envoltada per les aigües de l'oceà Atlàntic per l'est, de l'oceà Pacífic per l'oest i pel pas de Drake al sud. No obstant això, el límit nord de la Patagònia és molt discutit en l'actualitat. Encara que geogràficament, els límits septentrionals de la Patagònia són el riu Biobío i el riu Colorado, cada país utilitza distints paràmetres per a establir les terres patagones. La majoria dels geògrafs consideren que el límit nord de la Patagònia xilena està marcat per l'estuari de Reloncaví. Al seu torn, la Patagònia se subdivideix en dues zones, conegudes com a Patagònia Occidental o Xilena i Patagònia Oriental o Argentina.

## Principals ciutats

Les principals ciutats de la Patagònia són:
| Del costat argentí: Aluminé San Carlos de Bariloche o,simplement: Bariloche San Martín de los Andes Carmen de Patagones Choele Choel Chos Malal Cipolletti Comodoro Rivadavia o simplement: Comodoro Cutral-Có Dolavon El Chaltén Esquel Gaiman Junín de los Andes Puerto Madryn Plaza Huincul Rawson El Bolsón El Calafate o simplement Calafate. Rep el nom de "Calafate" d'una planta, que creix de forma salvatge i de la qual fan licors. És el punt d'inici a l'aventura dels glaciars. És una petita ciutat en creixement, de vocació turística. Viedma Gobernador Gregores General Roca Las Grutas Los Antiguos Neuquén Perito Moreno Puerto Deseado Río Gallegos Río Grande Río Turbio Caleta Olivia Rada Tilly Sierra Grande San Antonio Oeste San Julián Santa Cruz Sarmiento Tolhuin Trelew Trevelin Villa La Angostura Villa Regina Ushuaia Zapala | Del costat xilé: Punta Arenas Coyhaique Puerto Aysén Puerto Natales Puerto Williams Porvenir Chile Chico Chaitén |

## Referències

* ↑ Ciudadanía, territorio y desarrollo endógeno: resistencias y mediaciones de las políticas locales en las encrucijadas del neoliberalismo. Pág. 205. Autores: Rubén Zárate, Liliana Artesi, Oscar Madoery. Editor: Editorial Biblos, 2007. ISBN 950-786-616-7, 9789507866166

## Enllaços externs

* Patagonia argentina i chilena Arxivat 2009-11-12 a Wayback Machine.
# Maquetació

En el disseny editorial, la maquetació és la composició de text, imatge o altres elements en les pàgines de mitjans impresos i electrònics, com a llibres, diaris i revistes.
Estrictament, l'acte de maquetar tan sols es relaciona amb la distribució dels elements en un espai determinat de la pàgina, mentre que el disseny editorial inclou fases més àmplies del procés, des del projecte gràfic, fins als processos de producció denominats prepremsa (preparació per a impressió), premsa (impressió) i postpremsa (enllestits). Tot i això, usualment tot l'aspecte gràfic de l'activitat editorial i periodística es coneix pel terme maquetació.
En el cas d'un diari, la maquetació segueix els objectius i línies gràfiques i editorials d'aquest imprès. Les principals línies editorials per a la maquetació d'un diari inclouen la jerarquització dels articles per ordre d'importància. Les consideracions gràfiques inclouen la intel·ligibilitat o "llegibilitat" i la incorporació balancejada i no-obstructiva dels anuncis publicitaris.
L'edició incorpora principis del disseny gràfic que, alhora, és una professió independent o present en llicenciatures relacionades amb el disseny, més enllà de ser una disciplina que fa part del currículum de professions com el periodisme, la publicitat i alguns cursos d'arquitectura a universitats i facultats. Altres termes que serveixen per referir-se al procés de maquetació són: layout, mockup o pasteup.

## Bibliografia

* The Newspaper Designer's Handbook, de Tim Harrower
* Design With Reason, de Ron Reason
# Marimunt

La partida de Marimunt (o Marimon) és una zona del terme municipal de Lleida. Essencialment rural que limita amb la ciutat de Lleida (barri Secà de Sant Pere) per la banda sud, per la banda nord limita amb la població de Torrefarrera i Torre-serona, per la banda est amb Torre-serona, Llívia i per l'oest limita amb Gualda.
Actualment la partida de Marimunt ha sofert canvis en la seva imatge, els agricultors alguns joves i la majoria gent gran (que ha treballat la terra tota la seva vida) han contribuït al canvi. Els camps de regadiu han estat plantats per arbres joves, de reg de goteig. Al camp treballen amb maquinària moderna que facilita molt la feina.
D'altra banda, la construcció de noves infraestructures com l'autovia dona una imatge més urbanita a les terres.
# Marimekko

Marimekko Oyj és una empresa finlandesa de roba i objectes per a la llar fundada per Viljo i Armi Ratia a Hèlsinki l'any 1951. Marimekko va fer importants contribucions a la moda als anys 1960. Destaca especialment pels seus teixits estampats de colors vius i estils senzills, utilitzats tant en vestits femenins com en mobiliari de la llar.
El dissenyador gràfic Helge Mether-Borgström va utilitzar versions modificades de les lletres clàssiques de la màquina d'escriure Olivetti per a crear el logotip.

## Història

Marimekko es va estendre als Estats Units d'Amèrica a la dècada del 1960. Els seus dissenys es van fer famosos quan la futura primera dama, Jacqueline Kennedy, va comprar vuit vestits Marimekko que va portar durant la campanya presidencial dels Estats Units de 1960.
A la dècada del 1990, Marimekko va aconseguir publicitar-se a la sèrie de televisió Sex and the City quan el personatge principal, Carrie Bradshaw, va portar un biquini i un vestit Marimekko durant la segona temporada. En la cinquena temporada la sèrie va introduir estovalles amb estampats Marimekko.
Els productes Marimekko es fabriquen a la Xina, l'Índia, Tailàndia, Portugal, Lituània i altres països. Els teixits s'imprimeixen a la fàbrica tèxtil de Hèlsinki, però no es fabriquen a Finlàndia. Els teixits atrevits i el disseny senzill i brillant de Marimekko van influir en el gust de finals del segle xx.

## Referències

* ↑ Larros, Heini. «Marimekko Story» (en finès). City, 01-02-2008. [Consulta: 10 octubre 2019].
* ↑ Kaj Kalin. Sarpaneva. Helsinki: Otava, 1986. ISBN 951-1-07887-9.
* ↑ Marimekko: fabrics fashion architecture. New Haven: Published for the Bard Graduate Center for Studies in the Decorative Arts, Design, and Culture, New York, and the Design Museum, Finland, by Yale University Press, 2003. ISBN 0-300-10183-X.
* ↑ Lange, Alexandra «Jane Jacobs, Georgia O’Keeffe, and the Power of the Marimekko Dress». , 23-06-2017.
* 1 2 Qureshi, Huma. «Marimekko's bid for world domination». The Guardian House and Home Blog. The Guardian, 20-09-2011.
* ↑ Sisson, Patrick. «Marimekko’s pattern of progressive design» (en anglès), 10-04-2017. [Consulta: 14 febrer 2022].

## Bibliografia

* Fogg, Marnie. 1960s Fashion Print: A Sourcebook. Batsford, 2008. ISBN 978-0-7134-9054-1.
* Isola, Kristina. Maija Isola: Life, Art, Marimekko. Design Museo, 2005. ISBN 978-952-9878-42-0.
* Jackson, Lesley. Twentieth Century Pattern Design. Princeton Architectural Press, 2007. ISBN 978-1-56898-712-5.
* Cole, Drusilla. The Pattern Sourcebook: A Century of Surface Design. Laurence King, 2009. ISBN 978-1-85669-621-0.
* Suhonen, Pekko. Phenomenon Marimekko. Marimekko Oy, 1986.