OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gau de Berlín

El Gau de Berlín (Gau Berlin) o Gau del Gran Berlín va ser una divisió administrativa de l'Alemanya nazi de 1928 a 1945 a l'anomenat Gran Berlín. Abans d'això, de 1928 a 1933, era la subdivisió regional del partit nazi en aquesta zona. De 1925 a 1928 havia format part del Gau de Berlín-Brandenburg.
El sistema nazi de Gau (en plural Gaue) va ser establert originalment en una conferència del partit, el 22 de maig de 1926, per tal de millorar l'administració de l'estructura del partit. A partir de 1933, després de la presa de poder nazi, els Gaue va reemplaçar cada vegada més als estats alemanys com a subdivisions administratives a Alemanya.
Al capdavant de cada Gau es va situar un Gauleiter, una posició cada vegada més poderosa, especialment després de l'esclat de la Segona Guerra Mundial, amb poca interferència des de dalt. El Gauleiter local sovint ocupava càrrecs governamentals i de partit, i s'encarregava, entre altres coses, de la propaganda i la vigilància i, a partir de setembre de 1944, el Volkssturm i la defensa de la Gau.
La posició de Gauleiter a Berlín va ser a càrrec de Joseph Goebbels al llarg de la història de la Gau. Goebbels, ministre de propaganda de Reich, va ser un dels seguidors més propers a Adolf Hitler i, juntament amb la seva família, es va suïcidar l'1 de maig de 1945.

## Gauleiter

* 1928-1945: Joseph Goebbels

## Referències

* 1 2 «Die NS-Gaue» (en alemany). Deutsches Historisches Museum.
* ↑ «The Organization of the Nazi Party & State». The Nizkor Project. Arxivat de l'original el 2016-11-09.
* ↑ «Übersicht der NSDAP-Gaue, der Gauleiter und der Stellvertretenden Gauleiter zwischen 1933 und 1945» (en alemany). Zukunft braucht Erinnerung. Arxivat de l'original el 2017-05-26. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «Gau Berlin» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-11-23. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «Goebbels, Paul Joseph» (en alemany). Bavarian State Library.

## Enllaços externs

* Llista de Gauleiter
# Attis (cràter)

Attis és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -71.72 ° de latitud nord i 261.66 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 22 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 15 d'octubre del 2015 i fa referència a Atis, divinitat de la vegetació i fertilitat de la mitologia grega.

## Referències

* ↑ "Attis (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Faedor de reis

Un faedor de reis és un individu o un grup que exerceix una gran influència sobre la successió en una monarquia o altre sistema polític sense ser un candidat al càrrec en qüestió. Els faedors de reis poden mobilitzar recursos polítics, financers, religiosos i militars per influir en la successió. Per exemple, la guàrdia pretoriana influí de manera decisiva en la successió en alguns períodes de l'Imperi Romà. En l'època moderna, també es fa servir l'expressió per referir-se a un partit polític que, si bé no ha guanyat prou escons per governar per si mateix, sí que n'ha obtingut prou per decidir quin dels partits més grans acabarà governant.

## Referències

* ↑ «What is a 'kingmaker'?» (en anglès). BBC News.
* ↑ «La premsa europea alerta del tomb "més a la dreta" de Casado». El Punt Avui, 11-01-2019. [Consulta: 8 abril 2020].
# Cap Delgado

Cap Delgado (cabo Delgado en portuguès) és un accident geografic de la costa nord de Moçambic, que marca el punt més al nord del país; es troba a uns 30 km al sud del riu Rovuma que delimita la frontera amb Tanzània. El cap fou creat per sediments del riu Rovuma depositats a la seva desembocadura a l'oceà Índic. El seu nom serveix per denominar a una província (i abans districte) de Moçambic: Cabo Delgado.
# Amàlia de Isaura

Amàlia de Isaura Pérez (Madrid, 1887 o 1894 - Madrid, 22 de desembre de 1971) fou una cantant cupletista i actriu de teatre i de cinema espanyola.

## Biografia

Fou filla del músic Arturo de Isaura Pont (1861-1928), pianista i director de companyies de sarsuela, i de la soprano còmica Carmen Pérez García. Va debutar l'any 1906 amb una obra dels germans Quintero. Va treballar en diferents companyies, incloent-hi les de Miguel de Molina, la de Concha Piquer i la d'Hurtado de Córdoba.

## Filmografia seleccionada

* La pura verdad (1931)
* Verbena (1941)
* Acompáñame (1966)
* Amor en el aire (1967)
* Pepa Doncel (1969)

## Referències

* 1 2 «Amalia de Isaura Pérez» (en castellà). Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 9 juliol 2019].
* ↑ Goble p.142
* 1 2 3 Pueo, Juan Carlos. Como un motor de avión: Biografía literaria de Enrique Jardiel Poncela. Editorial Verbum, 2016, p. 352. ISBN 9788490743751.
* 1 2 Laborda, Ángel «Adiós a Amalia de Isaura. Fue una de las grandes "reinas" de las "varietés"». ABC [Sevilla], 29-12-1971, pàg. 65.

## Bibliografia

* Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film. Walter de Gruyter, 1 de gener de 1999.
# Caesar Rudolf Boettger

Caesar Rudolf Boettger (20 de maig de 1888 – 8 de setembre de 1976) va ser un zoòleg alemany especialitzat en la malacologia, particularment va estudiar els cargols terrestres i els llimacs. Era nebot d'Oskar Boettger. Boettger té unes dotze espècies que reben el seu nom i també el gènere de gastròpodes Boettgerilla Simroth, 1910
l'any 1912 es doctorà a la Universitat de Bonn, l'any 1914 va fer una expedició a Àfrica i l'Orient. A partir de 1938 va ser professor de zoologia a la Universitat de Berlín i el 1947 a la Universitat de Tecnologia de Braunschweig, on va fundar el museu d'història natural.

## Bibliografia

* Die Landschneckenfauna der Aru- und der Kei-Inseln (Land snails of the Aru and Kei Islands); (Treatises of the Senckenberg Nature Research Society, Volume 338), Frankfurt am Main 1922.
* Die subterrane Molluskenfauna Belgiens, (Subterranean mollusks of Belgium), Brüssels 1939.
* Die Stämme des Tierreichs in ihrer systematischen Gliederung, Braunschweig (Vieweg), 1952.
* Die Haustiere Afrikas, (Animals of Africa), Jena (VEB G. Fischer), 1958.

## Referències

* ↑ Coan E. V., Kabat A. R. & Petit R. E. (15 February 2011). 2,400 years of malacology, 8th ed. Arxivat 2012-11-11 a Wayback Machine., 936 pp. + 42 pp. [Annex of Collations]. American Malacological Society
# Salpe

Salpe va ser una llevadora a l'antiga Grècia citada per Plini el Vell, i autora d'una obra anomenada Paignia esmentada al Banquet dels erudits de Ateneu de Nàucratis. No és segur si la Salpe que menciona Plini i la esmentada per Ateneu eren la mateixa persona o no.

## Plini

Plini cita Salpe sis vegades a la seva Naturalis Historia. Salpe és descrita com una llevadora, tot i que també Plini li atribueix remeis generals, no tan sols aquells concernents a la salut de les dones. Els seus remeis només es conserven a través de les referències que fa Plini sobre ells, no hi ha cap escrit conservat amb les seves pròpies paraules. Salpe utilitza tant remeis amb herbes remeieres com la màgia per a curar una varietat de malalties –incloent-hi insolacions, rigidesa o entumiment de membres, i mossegades de gos.

## Athenaeus

Al Banquet dels erudits, Ateneu fa referència a Salpe com l'autora de Paignia. Ateneu cita a Nimfòdor de Siracusa, que reclama que Salpe, l'escriptora de Paignia, no era un renom que usava Mnasees de Patara, sinó que era una dona de Lesbos.
Paignia és generalment considerada una obra de literatura pornogràfica o eròtica que Ateneu associa amb l'escriptor i poeta Botris de Messana, un autor del segle cinquè.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Davidson, James N. «Don't Try This at Home: Pliny's Salpe, Salpe's Paignia and Magic». The Classical Quarterly, 1995, pàg. 590,591.
* 1 2 Flemming, Rebecca «Women, Writing and Medicine in the Classical World». The Classical Quarterly, 2007, pàg. 271, 273.
* 1 2 Plant, I.M.. Woman Writers of Ancient Greece and Rome: An Anthology (en anglès). University of Oklahoma Press, 2004, p. 115. ISBN 978-0806136226.
# Antònia Marcel·lina Vinent Grases

Antònia Marcel·lina Vinent Grases (Maó, 1837 - Maó, 1920) fou una poeta i professora de francès menorquina. Va conrear la poesia des d'una etapa primerenca. La seva obra poètica es va publicar l'any 1888 en un llibre titulat Flores del alma, on recull una part dels poemes en català publicats en diferents publicacions periòdiques. També destaca un poema publicat a Corona poètica i altres composicions sobre la llegenda de Sa Núvia d'Algendar. Era filla d'un professor de l'Escola de Nàutica i de l'institut de Maó.

## Referències

* 1 2 3 «A. Marcel·lina Vinent Grases». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 13 abril 2020].
* 1 2 Casasnovas Marqués, Luis. Antología poética menorquina. León: Red Comercial del Noroeste, 1964.
* ↑ López Casasnovas, Joan F. «Cent anys de literatura menorquina (16/02/06)». Revista de Menorca, vol. 89, 2005, p. 133 [Consulta: 13 abril 2020].
# George Foreman

George Edward Foreman (nascut el 10 de gener de 1949), és un boxador estatunidenc ja retirat, dos cops Campió del món de boxa en la categoria dels pesos pesants, i medallista d'or olímpic. És considerat un dels millors boxadors de la història.
Els seus combats més notables al començament de la seva carrera foren el seu knockout (TKO-2) contra Joe Frazier el 1973 i la seva derrota contra Muhammad Ali (KO en 8) a The Rumble in the Jungle el 1974. Posteriorment esdevindria el boxador de més edat en esdevenir campió del món dels pesos pesants, a l'edat de 45 anys, quan va vèncer per KO (KO-10) en Michael Moorer, de 26 anys, guanyant així novament un títol que ja havia posseït 20 anys abans. Ha estat considerat com un dels 25 millors boxadors de tots els temps per la revista Ring. De malnom "Big George" és actualment un exitós home de negocis, i ministre religiós de la seva pròpia església.
Foreman és classificat en novena posició a la llista de la revista Ring dels "100 millors boxadors de tots els temps".

## Referències

* ↑ IMDB: Biografia de George Foreman
* ↑ «About.com: Boxing». Arxivat de l'original el 2017-01-08. [Consulta: 1r gener 2011]. (anglès)
* ↑ «Biografia de George Foreman» (en anglès).
# Takhtoiamsk

Takhtoiamsk (en rus: Тахтоямск) és un poble de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2021 tenia 201 habitants. Es troba a la costa del golf de Xélikhov.
# Cariopsi

Cariopsi és un fruit sec indehiscent propi de la família de les gramínies o Poaceae. En llenguatge corrent les cariopsis s'anomenen grans (de blat, d'ordi, de blat de moro, etc.).
Està format a partir d'un sol carpel (és per tant un fruit monosperm) i no s'obre quan està madur (indehiscent). Se similar a un aqueni però se'n diferencia perquè en la cariopsi el pericarpi és molt prim i adherit a la llavor per la capa anomenada tegument.
Les glumes (un tipus de bràctea) de la flor poden restar adherides a la cariopsi com en el cas de l'ordi (gra vestit) o no com en el blat (gra nu).
La part interna de la cariopsi és rica principalment en midó però també està envoltada de proteïnes i en l'embrió de lípids.

## Vegeu també

* Llavor
* Cereal
# Andreas Osiander

Andreas Osiander (1498 - 1552) fou un teòleg protestant alemany.
El 1523, va convèncer a Albert de Prússia, Gran Mestre dels Cavallers Teutons, perquè es convertís a la fe luterana.
El 1543, Osiander va ocupar-se de la publicació del llibre De Revolutionibus Orbium Coelestium (Sobre les revolucions de les esferes celestes), escrit per Copèrnic, i va afegir-hi un prefaci no signat on explicava que el model descrit al llibre no havia d'ésser entès com una descripció de l'Univers com aquest realment era, sinó com una eina matemàtica per clarificar i simplificar els càlculs que tenen a veure amb el moviment dels planetes.

## Bibliografia

* Gribbin, John. Science: A History. Penguin UK, 2003. ISBN 0140297413.
# Petrell del Herald

El Petrell del Herald (Pterodroma heraldica) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics que cria a l'illa de Pasqua, Ducie, Tuamotu, Tonga i Marqueses i que es dispersa cap al nord, fins al Pacífic Nord. Hom l'ha considerat una subespècie de Pterodroma arminjoniana.
# Salou (Vic)

Salou és una masia de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia orientada a migdia. És de planta rectangular i coberta a dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana, que presenta un portal rectangular amb la llinda de roure. És una casa de petites dimensions que consta només de planta baixa i primer pis, per bé que està envoltada de diversos cossos afegits. A la part posterior hi ha un cos reforçat modernament per un contrafort, així com la teulada, que també s'ha refet. A la part de migdia hi ha una cabanya coberta a una sola vessant. És construïda amb pedra i actualment s'està reformant sense respectar el tipus constructiu de l'antiga masia. L'estat de conservació és bo.

## Història

Antic mas que pertanyia al reduït terme del Castell de Sentfores, el qual era més reduït que el de la parròquia. D'aquí ve que avui pertanyi a la parròquia de Muntanyola però al terme de Sentfores.
No s'ha trobat cap dada constructiva que permeti assenyalar l'època de construcció o reforma del mas.
Segons Pladesala, aquest mas és anterior al segle xv.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Salou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Marc Juni Silà (cònsol 109 aC)

Marc Juni Silà (en llatí Marcus Junius Silanus) va ser un magistrat romà que va ser cònsol l'any 109 aC amb Quint Cecili Metel Numídic. Formava part de la gens Júnia i portava el cognomen de Silà. Va ser pare de Dècim Juni Silà, cònsol l'any 62 aC.
Va lluitar en el seu consolat contra els cimbres a la Gàl·lia Transalpina, i va ser derrotat. Va ser acusat l'any 104 aC pel tribú de la plebs Gneu Domici Aenobarb, per haver injuriat a un amic hereditari de l'acusador, però va ser absolt, ja que de les 35 tribus, 33 van votar l'absolució i 2 en contra. Ciceró l'elogia com un bon orador.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 819.
# Gens Dídia

La gens Dídia (en llatí: gens Didia) va ser una família romana d'origen plebeu que apareix mencionada cap al final de la República. Ciceró en diu "Didii novi homines". Només un membre de la família va obtenir el consolat (Tit Didi el 98 aC). No se'ls coneix cap cognomen.
Els membres destacats de la família van ser:
* Tit Didi, tribú de la plebs l'any 143 aC
* Tit Didi, cònsol romà el 98 aC
* Tit Didi, tribú de la plebs el 95 aC
* Gai Didi, militar romà llegat de Juli Cèsar el 46 aC.
* Quint Didi, governador de Síria l'any 31 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1004.
# Bandera de Rupit i Pruit

La bandera oficial de Rupit i Pruit té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor vertical, vermella i blau clar.
Va ser aprovada el 3 de març de 2008 i publicada en el DOGC el 17 de març del mateix any amb el número 5092.

## Vegeu també

* Escut de Rupit i Pruit
* Escuts i banderes d'Osona

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/724/2008, de 3 de març, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Rupit i Pruit.» (pdf). DOGC num. 5092, 17-03-2008. [Consulta: 26 desembre 2009].
# Taki al-Din al-Nabhani

Taki al-Din al-Nabhani (àrab: تقي الدين النبهاني, Taqī d-Dīn an-Nabhānī) (prop de Haifa, 1907 - Beirut, 1977) fou un polític palestí fundador el 1952 del Partit Islàmic d'Alliberament (Hizb al-tahrir al-islam). Va estudiar al Caire retornant a Palestina el 1932 on va dedicar-se a l'ensenyament i va treballar pels tribunals islàmics. Després de la guerra va passar a Jordània i el 1952 va demanar autorització per fundar legalment el Partit Islàmic d'Alliberament que no li fou atorgada. Va emigrar a Síria el 1953 i el 1956 es va instal·lar a Beirut. El seu model era un estat islàmic universal amb una avantguarda que despertés la consciència de les masses i servís de guia pel seu enderrocament i substitució per un nou règim islàmic garant de la puresa ideològica. El moviment no va tenir mai gaire acceptació als diversos països on es va implantar, però les seves obres han influït molt en el modern islamisme.

## Llibres

* Saving Palestine - 1950
* The Message of the Arabs - 1950
* The System for Society - 1950
* The Ruling System in Islam - 1953
* The Economic System In Islam - 1953
* The Social System in Islam -1953
* The Party Structure -1953
* The Concepts of Hizb ut-Tahrir - 1953
* The Islamic State - 1953
* The Islamic Personality (in three volumes) - 1960
* Political Concepts of Hizb ut-Tahrir - 1969
* Political View of Hizb ut-Tahrir - 1972
* Introduction to the Constitution or the Reasons That Make it Obligatory - 1963
* The Khilafah - 1967
* Presence of Mind - 1976
* A Burning Call to the Muslims from Hizb ut-Tahrir - 1965
* Thinking - 1973
* The Jurisprudence of Prayer

## Notes

* ↑ Sheikh Muhammad Taqiuddin al-Nabhani Arxivat 2010-08-19 a Wayback Machine., Hizb ut-Tahrir.

## Bibliografia

* magazine, 234-235 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., agost/setembre 2006 (àrab)
* Biografia Arxivat 2010-12-19 a Wayback Machine.
* The Faith and Practice of Al-Ghazali (traducció d'al-Munqid min al-Dalal), Oxford, 2004
# Caris (deessa)

Caris (en llatí Charis, en grec antic Χάρις) era la deessa que personificava la gràcia i la bellesa, que els romans van traduir per Gratia (Gràcia). Homer diu que era la muller d'Hefest, però Hesíode aclareix que la dona d'Hefest es deia Aglaia i era la més jove de les Càrites.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, XVIII, 382
* ↑ Hesíode. Teogonia, 570: 927
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 88. ISBN 9788496061972.
Viccionari
# Andreas Paulson

Andreas Paulson (Bergen, 16 de febrer de 1861 - Fana Municipality, 2 de març de 1953) va ser un comptable bancari noruec i també un crític literari i teatral.
Va néixer a Bergen, fill del polític Olav Paulssøn (1822–1896) i Anna Kristine Christofa Hagerup (1824–1917). La seva família s'havia traslladat de Jølster l'any abans de néixer, i Paulson va passar la major part de la seva vida a Bergen. Es va casar amb Amalia Marie Geist l'octubre de 1888. Era germà petit de Ragnvald Paulson.
Paulson no va acabar els seus estudis secundaris, però va passar anys de formació en el moviment bohemi i més tard en el moviment obrer. El 1895 fou contractat com a crític literari i teatral al diari socialista Arbeidet. Des de 1898 també va ser crític musical. Hi va treballar fins al 1929, i després a Bergens Arbeiderblad del 1929 al 1941 amb un segon període després de la Segona Guerra Mundial. També va escriure textos humorístics, tant a Bergens Arbeiderblad com a Hvepsen. El diari Arbeidet pertanyia tant al Partit Laborista (a partir de 1905) com al Partit Comunista (a partir de 1923) mentre Paulson treballava al diari, però com que no estava involucrat en la política del partit, no es va veure afectat pel cisma entre les dues parts. Les seves arrels es trobaven en el moviment obrer i era àmpliament conegut pel seu llibre Hvad skal Arbeiderne læse? (1914), on pretenia difondre l'interès de la literatura entre la classe obrera. Creia en el concepte de lluita de classes com a motor de la història, però també en el refinament i les accions dels individus; sent descrit pel professor Harald Beyer com "un individualista independent".
No obstant això, també va participar en esforços més burgesos, sent consultor del teatre Den Nationale Scene de 1928 a 1933. També va contribuir al diccionari biogràfic Norsk biografisk leksikon i va donar suport al riksmål com a forma escrita de la llengua noruega. Paral·lelament a la seva carrera d'escriptor, va treballar per al Banc de Noruega, sent comptable a la seva sucursal de Bergen des de 1901 fins a la seva jubilació el 1929. Va ser honrat amb un Festschrift en el seu norantè aniversari. Va morir el març de 1953 a Bergen. Era l'avi de Finn Ludt i Bjørn Paulson.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Andreas Paulson». A: Kunnskapsforlaget. (en noruec). 7 [Consulta: 15 abril 2009].
* ↑ «Olav Poulson» (en noruec). Sogn og Fjordane County Encyclopedia. Norwegian Broadcasting Corporation, 01-02-2006. [Consulta: 5 abril 2009].
* ↑ «Paulson, Ragnvald». A: Arbeidermagasinets Forlag. (en noruec). 5.
* 1 2 Simonnæs, Olav «Andreas Paulson 90 år» (en noruec). Verdens Gang, 15-02-1951, p. 3.
* ↑ «Arbeidet». A: Henriksen, Petter. (en noruec).
# Hyloscirtus jahni

Hyloscirtus jahni és una espècie de granota que viu a Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* La Marca, E. & García-Pérez, J.E. 2004. Hyloscirtus jahni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# El superior i la menor

El superior i la menor (original: The Major and the Minor) és una pel·lícula dels Estats Units de Billy Wilder, estrenada el 1942. Ha estat doblada al català.

## Argument

Susan Applegate, fastiguejada per la vida novaiorquesa, decideix tornar a Iowa. Tanmateix la seva economia no li permet pagar la totalitat del seu viatge i es disfressa de nena per beneficiar-se d'un bitllet reduït. Durant el trajecte amb tren, acorralada pels revisora, es refugia al compartiment d'un oficial, instructor en una escola militar. Creient tractar amb una nena de dotze anys, s'institueix el seu protector. Però heus aquí, que l'oficial té una promesa, que ve a buscar-lo a l'arribada, i que descobreix, per un desafortunat atzar, la passatgera defraudadora sense la seva disfressa de nena. Enorme escàndol a l'escola militar.
Seqüència repetitiva, aquesta gent jove rep l'atac alemany sobre Sedan. Amb aquesta referència n'hi ha prou a datar la pel·lícula: després de juny de 40, i abans de desembre de 41. La continuació és previsible, la promesa gelosa és la mala rival a desposseir, i el valent oficial, marxa cap a la guerra, i descobrirà finalment que la nena és una gran noia, per casar-se.

## Repartiment

* Ginger Rogers: Susan Applegate
* Ray Milland: Major Philip Kirby
* Rita Johnson: Pamela Hill
* Robert Benchley: Mr Osborne
* Diana Lynn: Lucy Hill
* Norma Varden: Mrs. Osborne
* Edward Fielding: El coronel Hill
* Frankie Thomas: Osborne
* Raymond Roe: Wigton
* Charles Smith: Korner
* Will Wright
* La veritable mare de Ginger Rogers (Lela Rogers) té el petit paper de la mare de l'heroïna.

## Referències

* ↑ «El superior i la menor». esadir.cat.
* ↑ «The Major and the Minor». The New York Times.
# Madrid (Nova York)

Madrid és una localitat del comtat de St.Lawrence, en l'Estat de Nova York. La seva població l'any 2000 era de 1.828 habitants. Pren el seu nom de la ciutat de Madrid, capital d'Espanya.
La localitat es troba al nord del comtat de St. Lawrence, al nord de la ciutat de Canton.
# Grace (robot)

Grace és un robot humanoide desenvolupat per la companyia Hanson Robotics, que té la seva seu a Hong Kong, ideat a conseqüència de la pandèmia de COVID-19. És la segona gran creació de l'empresa després de Sophia, que fou creada el 2016. Grace, però, ha estat dissenyada per a intervenir a l'àmbit mèdic com a infermera i assistir els metges humans. Entre el seu equipament figuren una càmera tèrmica i sensors per a determinar la temperatura corporal i les pulsacions cardíaques dels pacients, i alhora té la capacitat de parlar en tres llengües, l'anglès, el mandarí i el cantonès. Ha estat dissenyada essencialment per a ser una ajuda terapèutica per la gent gran.

## Referències

* ↑ Cairns, Rebecca «Meet Grace, the ultra-lifelike nurse robot» (en anglès). CNN, 19-08-2021.