OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dimecres

* Per a altres significats, vegeu «Dimecres (desambiguació)».
El dimecres és el tercer dia de la setmana. El nom «dimecres» prové del llatí Dies Mercuri, o "dia del déu Mercuri"; les llengües germàniques dediquen aquest dia a Odin (pels escandinaus) o Wōden (pels germànics), el déu principal de la mitologia nòrdica. S'abreuja com «dc».
Aquests són alguns dels noms que rep el dimecres en diferents idiomes:
| Idioma | Nom | Significat |
| Alemany Polonès Rus | Mittwoch Środa Среда | Mitja setmana |
| Català Aranès Castellà Francès Italià | Dimecres Dimèrcles Miércoles Mercredi Mercoledì | Dia de Mercuri |
| Anglès Neerlandès Suec | Wednesday Woensdag Onsdag | Dia d'Odín (Wotan) |
| Japonès | 水曜日 / Suiyôbi | Dia de l'aigua |
| Portuguès | Quarta-feira | Quart dia |
| Basc | Asteazken | Aste (setmana) + Azken (últim) = Últim dia de la setmana |

## Referències

Viccionari
* 1 2 3 4 Els dies de la setmana Arxivat 2023-01-05 a Wayback Machine. a «De mica en mica…», del Consorci per a la Normalització Lingüística
* ↑ Fitxa 348/2 - abreviatures dels dies de la setmana Optimot, Consultes lingüístiques.
* ↑ Abreviatures Arxivat 2015-06-02 a Wayback Machine., Societat d'Onomàstica
# Doomwatch

Doomwatch és una pel·lícula de ciència-ficció britànica de 1972 dirigida per Peter Sasdy i protagonitzada per Ian Bannen, Judy Geeson i John Paul. Descrita tant com un thriller i pel·lícula de terror, es basa en la sèrie de televisió de ciència-ficció de la BBC Doomwatch que va funcionar entre 1970 i 1972. El guió va ser escrit per Clive Exton. Als Estats Units va ser llançada per Embassy Pictures amb el títol alternatiu Island of the Ghouls.
A la pel·lícula, les aigües que envolten una illa es contaminen per l'abocament de productes químics, i les persones que mengen peix capturat en aquestes aigües es deformen i es tornen violentes. La pel·lícula es va fer als Pinewood Studios i el rodatge en localització va tenir lloc al voltant de Polkerris, Mevigity i Polperro i Chapel Porth a Cornualla, així com com l'Heliport de Londres a Battersea. Els decorats van ser dissenyats pel director d'art Colin Grimes.

## Argument

Un foraster visita un poble remot i aïllat que aparentment ha defugit la vida moderna. El doctor Del Shaw, un investigador del grup britànic de vigilància ecològica sobrenomenat Doomwatch, és enviat a l'illa de Balfe, per presentar un informe sobre els efectes d'un recent vessament d'un petrolier. Li fascina el misteriós trastorn del comportament de la personalitat dels habitants que mostren rudesa i agressivitat aleatòria i una estranya prevalença genètica de llavis gruixuts i celles inclinades. La investigació mostra que els habitants del poble han estat patint durant un període prolongat de trastorns hormonals, que estan sent causats per les fuites de bidons d'estimulants del creixement que s'han abocat a la mar. Els illencs han estat menjant peix contaminat i desenvolupen un trastorn de creixement hormonal excessiu, que produeix agressió i, finalment, bogeria, atribuït a una forma d'acromegàlia. En lloc de buscar ajuda al continent, amaguen els que estan deformats de qualsevol nouvingut.

## Repartiment

* Ian Bannen - Dr. Del Shaw
* Judy Geeson - Victoria Brown
* John Paul - Dr. Spencer Quist
* Simon Oates - Dr. John Ridge
* Jean Trend - Dr. Fay Chantry
* Joby Blanshard - Colin Bradley
* George Sanders - The Admiral
* Percy Herbert - PC Hartwell
* Shelagh Fraser - Mrs. Betty Straker
* Geoffrey Keen - Sir Henry Leyton
* Joseph O'Conor - Vicar
* Norman Bird - Brewer
* Constance Chapman - Miss Johnson
* Michael Brennan - Tom Straker
* James Cosmo - Bob Gillette

## Recepció crítica

Per a Radio Times, Tom Hutchinson va atorgar a la pel·lícula dues estrelles de cinc, escrivint "aquest thriller de misteri va aterrar infeliçment al pantà de l'horror en comptes de fer-ho en el terreny més ferm de la ciència o la ficció [. ..] És molt alarmista, certament, però els perills ambientals que assenyala són massa tòpics." Halliwell's Film Guide la va descriure com "una pel·lícula de terror insatisfactòria".

## Referències

* ↑ Hutchinson, Tom. «Doomwatch». Radio Times. Arxivat de l'original el 28 de gener 2021. [Consulta: 20 setembre 2020].
* ↑ Halliwell, Leslie. Halliwell's Film and Video Guide (en anglès). 13. HarperCollins, 1997, p. 222. ISBN 978-0-00-638868-5.

## Enllaços externs

* Doomwatch a YouTube
# Eblani

Els eblani, eblanii o blanii (grec Ἐβλάνοι o Ἐβλάνιοι) -el nom grec varia en alguns manuscrits: Ebdani [Ἐβδανοί]; Blani [Βλάνοι]; Blanii [Βλάνιοι]- eren un grup tribal de l'antiga Irlanda coneguts per un únic esment a la Geographia de Claudi Ptolemeu, on esmenta que habitaven una regió de la costa oriental, al nord de Dublín. Ptolemeu també esmenta una ciutat anomenada Eblana (Ἔβλανα), localitzada entre els estuaris dels rius Buvinda (Βουουίνδα) i Oboca (᾿Οβόκα), la qual cosa correspon a un emplaçament entre el riu Boyne i probablement el riu Liffey respectivament.
O'Rahilly suggereix que el nom tribal, que va reconstruir especulativament com *Ebodanī, va poder sobreviure en el topònim Edmann, una regió de la costa est, probablement al comtat de Louth, ocasionalment citat en texts antics. El raonament d'O'Rahilly està inspirat en la forma *Ebdanoi [ Ἐβδανοί] oposat en un manuscrit de Ptolemeu, però s'ha demostrat que tal variant és un error de transcripció per Eblanoi (Ἐβλάνοι) en cal·ligrafia uncial, on Λ s'ha malinterpretat com Δ, i no a la inversa. Aquest error de lectura no pot interpretar-se com a argument de suport a la hipòtesi d'O'Rahilly.
L'historiador local Brendan Mathews ha suggerit més recentment un lligam amb el sistema de tombes de passatge a la desembocadura del riu Delvin, originalment almenys vuit tombes, el que hauria estat una característica prominent del paisatge i establir un port en l'època de Ptolemeu.

## Referències

* ↑ «Geographia, Book 2, Chapter 2: Albion island of Britannia» (en (anglès)).
* ↑ Ptol. Geog. 2.2.7-8 (ed. K. Müller [Paris 1883-1901]); P. Freeman, Ireland and the Classical World (Austin, Texas, 2001), p. 69, 77-9
* ↑ T. F. O'Rahilly, Early Irish History and Mythology (Dublin Institute for Advanced Studies, 1946), p. 7-8
* ↑ K. Müller (ed.), Claudii Ptolemaei Geographia (Paris 1883-1901) I, p. 79 (apparatus criticus)

## Bibliografia

* Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
# Edificis al carrer Rubió i Ors, 24-26, 78 i 92-94 (Cornellà de Llobregat)

Els Edificis al carrer Rubió i Ors, 24-26, 78 i 92-94 és una obra modernista de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificis d'estil modernista, situats al llarg d'aquest carrer, amb uns trets comuns.
Les construccions dels números 78 i 92-94 són cases formades per planta baixa (comerç) i pis (habitatge), amb un coronament de línies ondulades i decoració adossada a la façana. Aquesta decoració inclou emmarcaments per a les finestres i balcons amb motius florals, així com corones amb inicials o les dades de construcció en el seu interior.
Pel que fa al nº24, l'esquema és el mateix, però adaptat a la seva finalitat fabril (fàbrica).

## Història

Aquest carrer coincideix amb l'antiga via romana Barcelona-Tarragona. A redós del creixement del segle xviii, aquesta zona experimentà un creixement, el qual exigí, a la segona meitat del segle xix, l'obertura del tram comprès entre el carrer Ametller i els Quatre Camins.

## Referències

* 1 2 3 4 «Edificis al carrer Rubió i Ors, 24-26, 78 i 92-94». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Eitoku (cràter)

Eitoku és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 101 km de diàmetre. Porta el nom del pintor japonès Kano Eitoku (1543-1590), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Eitoku». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 4 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# El hombre de arena

El hombre de arena és una pel·lícula de drama espanyola del 2007 dirigida per José Manuel González-Berbel.

## Argument

La història es desenvolupa a la fi dels anys 60 a l'Hospital Psiquiàtric de Mèrida. Allí sorgirà una història d'amor entre Mateo (Hugo Silva), idealista rodamón que l'han tancat per molestar uns veïns tocant la gaita aplicant-li la Ley de Vagos y Maleantes, i Lola (María Valverde), una noia maltractada des de nena.

## Comentaris

Rodada entre Madrid, Mèrida i Salvaleón (Badajoz).

## Repartiment

* Hugo Silva... Mateo
* María Valverde... Lola
* Irene Visedo ... Carmen
* Alberto Jiménez ... Burgos
* Samuel Le Bihan ... El francès
* Mercedes Sampietro... Carmen gran
* Gabrielle Lazure ... Simona
* Ana Torrent... María la Cigarrona

## Premis

* Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias: Catalina d'Or al millor actor de repartiment (Samuel Le Bihan)

## Referències

* ↑ Hugo Silva y María Valverde en 'El hombre de arena', Europa Press, 12 de novembre de 2007
* ↑ Hugo Silva, un demente impresionante, 20 Minutos, 19 d'octubre de 2006
* ↑ El hombre de arena, a Fotogramas
* ↑ Hugo Silva i María Valverde conviuen en un psiquiàtric a «El hombre de arena», Diari de Girona, 6 de novembre de 2007
* ↑ 'Un novio para Yasmina' acude al festival de cine de Málaga, El Periódico de Extremadura, 13 de març de 2008
* ↑ "El hombre de arena" premiada en el Festival Internacional de Cine y T.V. de Cartagena, Colombia, mundoplus.tv

## Enllaços externs

* El hombre de arena a Dailymotion
# El Tesoro

El Tesoro és un balneari de l'Uruguai ubicat al sud del departament de Maldonado. Es troba sobre la Ruta Interbalneària, sobre l'Arroyo Maldonado, al costat de San Rafael – El Placer. Limita al sud amb el balneari de La Barra.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, El Tesoro tenia una població aproximada de 781 habitants i comptava amb 605 habitatges.
| Any | Població |
| 1963 | 74 |
| 1975 | 125 |
| 1985 | 300 |
| 1996 | 595 |
| 2004 | 781 |
| 2011 | 1396 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / E» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2012-12-29. [Consulta: 11 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE d'El Tesoro (castellà)
# Eleccions legislatives italianes de 1992

Les eleccions legislatives italianes de 1992 se celebraren el 5 d'abril. Es caracteritzaren per la crisi de valors del comunisme, que va dur a presentar dues llistes separades (PDS i Rifondazione Comunista), i l'aparició de la Lliga Nord i La Rete, així com nombroses llistes regionals noves fins aleshores.

## Cambra dels Diputats

← Eleccions legislatives italianes, 1992 → :
| Partits | vots | % | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 11.640.265 | 29,66 | 206 |
| Partit Democràtic d'Esquerra (PDS) | 6.321.084 | 16,11 | 107 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 5.343.930 | 13,62 | 92 |
| Lliga Nord (LN) | 3.396.012 | 8,65 | 55 |
| Rifondazione Comunista (PRC) | 2.204.641 | 5,62 | 35 |
| Moviment Social Italià - Dreta Nacional (MSI-DN) | 2.107.037 | 5,37 | 34 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 1.722.465 | 4,39 | 27 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 1.121.264 | 2,86 | 17 |
| Federació dels Verds | 1.093.995 | 2,79 | 16 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 1.064.647 | 2,71 | 16 |
| La Rete | 730.171 | 1,86 | 12 |
| Llista Pannella | 485.694 | 1,24 | 7 |
| Sì Referendum | 320.061 | 0,82 | 0 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 198.447 | 0,51 | 3 |
| Federalismo - Pensionati Uomini Vivi | 154.621 | 0,39 | 1 |
| Lliga Autonomia Vèneta | 152.301 | 0,39 | 1 |
| Vallée d'Aoste | 41.404 | 0,11 | 1 |
| altres | 949.236 | 2,92 | 0 |
| Total | 39.247.275 | 100,00 | 630 |

## Senat d'Itàlia

| Partits | vots | vots (%) | escons |
| Democràcia Cristiana Italiana (DC) | 9.074.096 | 27,30 | 107 |
| Partit Democràtic d'Esquerra (PDS) | 5.663.976 | 17,04 | 64 |
| Partit Socialista Italià (PSI) | 4.513.354 | 13,58 | 49 |
| Lliga Nord (LN) | 2.721.857 | 8,19 | 25 |
| Rifondazione Comunista (PRC) | 2.164.173 | 6,51 | 20 |
| Moviment Social Italià - Dreta Nacional (MSI-DN) | 2.170.134 | 6,53 | 16 |
| Partit Republicà Italià (PRI) | 1.562.139 | 4,70 | 10 |
| Federació dels Verds | 1.022.558 | 3,08 | 4 |
| Partit Liberal Italià (PLI) | 937.709 | 2,82 | 4 |
| Partit Socialista Democràtic Italià (PSDI) | 852.767 | 2,57 | 3 |
| Sì Referendum | 332.318 | 1,00 | 0 |
| La Rete | 239.874 | 0,72 | 3 |
| Federalismo - Pensionati Uomini Vivi | 174.369 | 0,52 | 1 |
| Südtiroler Volkspartei (SVP) | 168.153 | 0,51 | 3 |
| Llista per la Calabria | 144.255 | 0,43 | 2 |
| Lliga Autonomia Vèneta | 137.994 | 0,42 | 1 |
| Lliga Alpina Llombarda | 119.124 | 0,36 | 1 |
| Llista pel Molise | 48.597 | 0,15 | 1 |
| Vallée d'Aoste | 34.150 | 0,10 | 1 |
| altres | 1.160.378 | 3,49 | 0 |
| Total | 33.241.975 | 100,00 | 315 |
# ELife

eLife és una revista científica d'accés obert especialitzada en biomedicina i ciències de la vida. Va ser ideada i finançada pel Howard Hughes Medical Institute, la Societat Max Planck, i el Wellcome Trust el 2010 i va ser establerta formalment a finals del 2012. En el primer any la revista va publicar 287 papers, del qual 182 eren de recerca, 71 eren aproximacions i 12 correccions. El seu primer factor d'impacte, l'any 2013, era de 8.519. El factor d'impacte de la revista per 2014 és 9.322. Tanmateix, eLife reclama que no promouran el seu factor d'impacte.
El cap de redacció és Randy Schekman (Universitat de Califòrnia, Berkeley); i la resta d'editors són Fiona Watt (King's College de Londres) i Detlef Weigel (Max Planck Institute for Developmental Biology).

## Referències

* ↑ «"eLife", a new open access journal». [Consulta: 10 abril 2012].
* ↑ Matt McGrath. Trust pushes for open access to research. BBC, 10 abril 2012.
* ↑ Looked up via the journal's browse page on 21 Oct 2013.
* ↑ Freya Boardman-Pretty «Open-access science journal leaves editing to the experts». Times Higher Education, 05-11-2011.

## Enllaços externs

* ELife - Lloc web oficial
* eLife A medium.com
# El turó de l'hamburguesa

El turó de l'hamburguesa (títol original: Hamburger Hill) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Irvin, estrenada l'any 1987. Ha estat doblada al català.
La pel·lícula segueix l'assalt d'una brigada de l'exèrcit americà sobre una posició ben fortificada, amb trinxeres i búnquers, de l'exèrcit nord-vietnamita a la muntanya « Ap Bia », prop de la frontera de Laos.
Els informes militars americans de la batalla es refereixen a aquesta muntanya com el turó '937 ' (Hill '937'), la seva designació sobre el mapa ve de la seva altitud de 937 metres .

## Argument

1969, la Guerra del Vietnam s'acaba; però mentre s'obren les primeres negociacions, la 101a divisió aeroportada, els « Screaming Eagles » (les àguiles cridaneres), continuen lluitant. Els ferits i els morts són desallotjats, reemplaçats per joves reclutes que ho han après tot de cop, la vida de guarnició, amb els seus cafès, els seus bordells, i el terror dels combats. L'Estat Major ordena conquistar un turó d'importància estratègica, « el turó 937 ». Durant deu dies, els homes del Tinent Eden van assaltar, guanyar i prendre aquest turó que anomenaran de broma « Hamburger Hill ».
La pel·lícula es concentra en dos pelotons dirigits pel sergent Frantz i el sergent Worcester, dependents del tinent Eden, i que acullen alguns nous reclutes. Només tres d'ells arribaran vius dalt del turó.

## Repartiment

* Anthony Barrile: Vincent 'Alphabet' Languilli
* Michael Boatman: el Soldat Motown
* Don Cheadle: el Soldat Washburn
* Michael Dolan: el Soldat Murphy
* Don James: McDaniel / Mac
* Dylan McDermott: el Sergent Frantz
* Michael A. Nickles: el Soldat Galvan
* Harry O'Reilly: el Soldat Duffy (Tireur de la M 60)
* Daniel O'Shea: el Soldat Gaigin
* Tim Quill: el Soldat Joe Beletsky
* Tommy Swerdlow: el Soldat Bienstock
* Courtney B. Vance: Doc Johnson
* Steven Weber: Sergent Worcester
* Tegan West: el Ltn. Eden
* Kieu Chinh: « Mama San », la gerent del bordell

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a les Filipines, així com al Vietnam Veterans Memorial situat a Washington.
* La pel·lícula va sortir poc després de Platoon i Full Metal Jacket, altres dues pel·lícules de culte sobre la guerra del Vietnam.

## Banda original

* When A Man Loves A Woman, interpretada per Percy Sledge
* Sittin' es the Dock of the Bay, interpretada per Otis Redding
* Ruby, Don't Take Your Love To Town, interpretada per Waylon Jennings
* Gimme Some Lovin, interpretada per The Spencer Davis Group
* I Wish It Would Rain, interpretada per The Temptations
* We Gotta Get Out of This Place, interpretada per The Animals
* I Segon That Emotion, compost per Alfred Cleveland i William Robinson Jr.
* Subterranean Homesick Blues, compost per Bob Dylan
* Fixin' to Die Rag, interpretada per Country Joe Fish

## Referències

* ↑ http://boxofficemojo.com/movies/?id=hamburgerhill.htm
* ↑ esadir.cat. El turó de l'hamburguesa. esadir.cat.
* ↑ «Hamburger Hill». The New York Times.
# Edward Anseele

Edward Anseele (Gant, 26 de juliol de 1856 - Gant, 18 de febrer de 1938) fou un polític belga flamenc. Encara que els seus pares pertanyien a la classe mitjana baixa (el seu pare era sabater), Edward es va convertir en un activista del moviment socialista primerenc. Anseele va estudiar a l'Ateneu Reial de Gant, fins a l'edat de disset anys.

## Referències

* ↑ «Edward Anseele». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Eleccions presidencials de Gàmbia de 2011

El 24 de novembre de 2011 es van celebrar eleccions presidencials a Gàmbia. El president en funcions, Yahya Jammeh, en el càrrec des que va prendre el poder en un cop d'estat en 1994, es va enfrontar a Ousainou Darboe, del Partit Democràtic Unit, i a Hamat Bah, de l'Aliança Nacional per a la Democràcia i el Desenvolupament.
Les eleccions van ser guanyades una altra vegada per Jammeh, que va obtenir el 72% dels vots amb una participació del 83%.

## Sistema electoral

La votació es realitzava amb bales que es deixaven caure en recipients de colors, cadascun dels quals contenia un gong.

## Referències

* ↑ «Gambia: Ecowas observers boycott 'unfair poll'» (en anglès). BBC News, 23-11-2011.
* ↑ ; Touray, Suwaibou «Gambia's Jammeh Wins Fourth Term With 71% of Votes Cast». Bloomberg, 25-11-2011 [Consulta: 26 novembre 2011].
* ↑ «Independent Electoral Commission The Gambia». Independent Electoral Commission, 2011. Arxivat de l'original el 13 January 2012. [Consulta: 26 novembre 2011].
* ↑ «Early count gives Jammeh lead» (en anglès). [Consulta: 23 gener 2023].
# Eleccions presidencials de Gàmbia de 2001

El 18 d'octubre de 2001 es van celebrar eleccions presidencials a Gàmbia. El resultat va ser la victòria de Yahya Jammeh, que va obtenir una mica més del 50% dels vots.

## Conducta

La violència preelectoral es va saldar amb la mort d'un partidari desarmat de l'oposició, que va rebre un tret d'un agent de policia, i diversos ferits. El govern també va expulsar a un diplomàtic britànic que havia assistit a un míting de l'oposició.

## Referències

* ↑ «Elections in The Gambia». [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «More election violence in Gambia» (en anglès). BBC News, 17-10-2001 [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «Violence mars Gambia campaign» (en anglès). BBC News, 04-10-2001 [Consulta: 23 gener 2023].
* ↑ «Gambia kicks out British diplomat» (en anglès). BBC News, 23-08-2001 [Consulta: 23 gener 2023].
# Elena M. Wolf

Elena M. Wolf (Moscou, 1927 - Moscou, 1989) va ser una lingüista i catalanista russa.
Doctorada en filologia, va ser cap del Departament de Lingüística Romànica de l'Institut de Lingüística de l'Acadèmia de Ciències de l'URSS. Els seus estudis comprenen l'estudi del català medieval i la literatura catalana de l'època, especialment el lul·lisme, així com els estudis catalans a la Unió Soviètica.
Va escriure "Estudis de llengua i literatura catalanes a l'URSS", dins de El català a Europa i a Amèrica (1982), “K istóric katalanístiki v Rossic i v SSSR” ‘Cap a una història de la catalanística a Rússia i a l'URSS', dins la revista “Iberica. Kultura naródov Pireniskogo poluóstrova” (1983). En col·laboració amb I.I. Txelixeva va escriure també, “Katalanístika v Rossic i v SSSR. Bibliografítxeski ukasàtel” ‘Els estudis catalans a Rússia i l'URSS. Una guia bibliogràfica’, “Iberica” (1989).

## Referències

* ↑ «Elena M. Wolf». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Eleccions legislatives de Guinea Bissau de 1984

Les eleccions legislatives de Guinea Bissau de 1984 foren unes eleccions parlamentàries indirectes celebrades a Guinea Bissau el 31 de març de 1984. En aquest moment, el país era un sistema unipartidista amb el Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd com únic partit legal. L'Assemblea va escollir João Bernardo Vieira pel càrrec de president el 16 de maig de 1984.

## Sistema electoral

Els votants van escollir consellers regionals, que al seu torn elegien els membres de l'Assemblea Nacional Popular.

## Referències

* 1 2 Elections in Guinea-Bissau African Elections Database
# Eleccions legislatives de Guinea Bissau de 1989

Les eleccions legislatives de Guinea Bissau de 1989 foren unes eleccions parlamentàries indirectes celebrades a Guinea Bissau el 15 de juny de 1989. En aquest moment, el país tenia un sistema unipartidista amb el Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd com a únic partit legal. La participació electoral va ser de 53,2%, i al voltant el 60% dels membres de l'Assemblea van ser elegits per primera vegada. L'assemblea va reelegir João Bernardo Vieira pel càrrec de President el 19 de juny.

## Sistema electoral

L'elecció indirecta va veure com els votants elegien l'1 de juny els 473 membres de vuit consells regionals, que al seu torn va escollir als 150 membres de l'Assemblea Nacional Popular el 15 de juny. Almenys el 50% dels votants registrats van haver d'emetre el vot en un districte electoral perquè l'elecció fos vàlida. Tots els que tinguessin almenys 18 anys i amb la ciutadania de Guinea Bissau tenien dret al vot, llevat que haguessin estat desqualificats, mentre que els candidats havien de tenir almenys 21 anys.

## Resultats

| Partit | Vots | % | Escons |
| Partit Africà per la Independència de Guinea i Cap Verd | 214,201 | 95.8 | 150 |
| Contra | 9,390 | 4.2 | – |
| Total | 223,592 | 100 | 150 |
| Votants registrats/participació | 420,285 | 53.2 | – |
| Font: Nohlen et al. ||||

## Referències

* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p467 ISBN 0-19-829645-2
* ↑ Guinea-Bissau: Parliamentary Chamber: Assembleia nacional popular: Elections held in 1989 Inter-Parliamentary Union
* ↑ Elections in Guinea-Bissau African Elections Database
* 1 2 3 Guinea Bissau IPU