OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turner (constructor)

Turner va ser un constructor estatunidenc de cotxes de competició.
Turner va competir al campionat del món de la Fórmula 1 a 1 temporada, la de l'any 1953.
Va disputar només la cursa del Gran Premi d'Indianapolis 500, no competint a cap més prova del campionat del món de la F1.

## Resultats a la F1

| Temporada | Pilot | Classificació | Punts | Retirada | Resultats |
| 1953 | Mike Nazaruk | 21 | 0 | Transmissió | Resultats |
# San-Giuliano (Còrsega)

San-Giuliano (en italià: San Giuliano, en cors: San Ghjulianu) és una comuna francesa, situada a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 608 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 109 | 262 | 461 | 500 | 542 | 593 | 608 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1965-2008 | André Micheli | | |
| 2008- | François-Xavier Ceccoli | | |
# San-Gavino-di-Tenda

San-Gavino-di-Tenda (en cors San Gavinu di Tenda) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 56 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 54 | 97 | 86 | 70 | 47 | 56 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Marcel Mori | | |
| 2008 | François Grossi | | |
# Valent (usurpador)

Valent (en llatí Valens) va ser un dels Trenta tirans mencionats per Trebel·li Pol·lió a la Història Augusta.
Pol·lió diu que era oncle o besoncle de Valent Tessalònic, i s'hauria revoltat a Il·líria durant el regnat de Gal·liè. Hauria estat assassinat pels seus propis soldats al cap de poc temps. És possible que es tracti de Juli Valent Licinià, que va usurpar el tron a Roma, durant l'absència de l'emperador Deci (en guerra contra els gots) el 250, però que va ser ràpidament executat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1202.
Viccionari
# Xyrichtys pavo

Xyrichtys pavo és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 41 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Societat, el sud del Japó i Hawaii. També des del Golf de Califòrnia fins a Panamà i les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Évette-Salbert

Évette-Salbert és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 1999 tenia 2155 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 841 | 883 | 1389 | 1781 | 2093 | 2155 |

## Enllaços externs

* (francès) Loc web oficial de l'ajuntament d'Evette-Salbert
# Zalmaqum

Zalmaqum fou un extens territori, referenciat al segle xviii aC a les tauletes de Mari, poblat per tribus amorrites, i que s'estenia entre el Tigris i la regió d'Haran, quedant el Balikh a l'oest i a l'est diverses ciutats estats o petits regnes; per sud devia arribar fins a les muntanyes que avui són conegudes com a Djabal al-Aziz i de les que no es coneix el seu nom antic.
La terra de Zalmaqun estava formada per quatre regnes: Hanzat, Haran, Nihriya i Suda; els seus reis sovint actuaven conjuntament.

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim
# Ōkunoshima

Ōkunoshima (大久野島) és una illa localitzada al Mar Interior de Seto. Forma part de Takehara (Prefectura de Hiroshima). És accessible mitjançant ferry des de Tadanoumi i Ōmishima. Es troben zones d'acampada, pistes de senderisme i llocs d'interès històric. Sol ser referida com l'illa dels Conills (ウサギ島, Usagi shima?) a cause del nombre de conills salvatges que hi ha. Aquests conills són mansos i s'aproximen fàcilment als humans. Malgrat la seua grandària, l'illa va tindre un paper clau durant la Segona guerra mundial perquè posseïa una fàbrica de gas tòxic que va alimentar una gran part de la guerra química que es va fer a la Xina.
A principis del segle XX l'illa fou utilitzada com a guarnició. Després de la Primera Guerra Mundial les institucions japoneses encarregades sentiren que era necessari una fàbrica de gas verinós.
Entre el 1929 i 1945 hi hagué unes instal·lacions militars per a fabricar gas verinós. S'hi fabricaren tones de gasos verinosos. Els tipus de gas n'eren cinc.
L'illa fou elegida per a la instal·lació de la fàbrica de gas verinós per la seua situació llunyana dels nuclis de població en cas d'accident, la seua proximitat amb les instal·lacions militars d'Hiroshima i Kure i perquè era més barat que reconstruir les instal·lacions destruïdes pel Gran terratrèmol de Kantō, que ocorregué el 1923. Fou una de les instal·lacions més importants de la indústria militar química japonesa.
Hui en dia hi ha un servei de visites a les antigues instal·lacions militars. També hi ha un museu sobre les activitats de fabricació de gas verinós a l'illa.

## Referències

* 1 2 Doglia, 2012, p. 144.
* ↑ Amelinckx, Andrew «The Dark History of Japan's Rabbit Island». Smithsonian, 23-03-2017 [Consulta: 24 març 2017].
* 1 2 Buruma, Ian. The wages of guilt : memories of war in Germany and Japan. Nova York: New York Review Books, 2015, p. 111. ISBN 9781590178584.
* 1 2 Kristof, Nicholas D. «Okunoshima Journal; A Museum to Remind Japanese of Their Own Guilt». New York Times, 12-08-1995 [Consulta: 24 març 2017].
* 1 2 3 4 Johnston, Eric «Okunoshima: poison gas past belies isle’s bucolic serenity». Japan Times, 11-08-2005 [Consulta: 25 març 2017].

## Bibliografia

* Doglia, Arnaud. L'arme biologique japonaise, 1880-2011: réalités historiques et anatomie de la mémoire (Tesi), 2012.
# Ōkami

Ōkami (大神, trad. lit: «Gran deïtat» o «gran esperit»; també significa «llop» si s'escriu com 狼) és un videojoc d'acció-aventura desenvolupat per Clover Studio i publicat per Capcom, que fou tret al mercat per a consola PlayStation 2 en 2006 al Japó i Estats Units, i en 2007 a Europa i Austràlia. Després del tancament de Clover, entre 2008 i 2009 es va treure una versió per Nintendo Wii desenvolupada per Ready at Dawn Studios, TOSE i Capcom, i a finals de 2012 Capcom estrenà una adaptació en alta definició per la PlayStation 3, que va produir en associació amb l'empresa japonesa independent HexaDrive.
El joc ha estat molt ben rebut per la crítica en ambdues plataformes donat el seu únic estil gràfic, mesclant els traços dels tradicionals dibuixos japonesos, un desenvolupament molt similar a The Legend of Zelda: Twilight Princess amb una bella trama basada en la llegenda del déu del Sol Amateratsu Omikami (d'aquí deriva Okami) i una banda sonora inconfusible que mescla les melodies populars amb l'èpica d'un joc d'aquestes proporcions.

## Referències

* ↑ Jane Pickard. «Previews: Ōkami», 16-09-2005. [Consulta: 9 abril 2012].
* ↑ Reilly, Jim. «Okami HD Coming To PS3 In Japan» (en anglès). Game Informer, 19-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-22. [Consulta: 12 juliol 2012].
* ↑ Mutalef, Jeffrey. «Okami HD coming to PlayStation 3 this Autumn». Eurogamer, 20-06-2012. [Consulta: 12 juliol 2012].
* ↑ Kietzmann, Ludwig. «Okami HD developed by Capcom and Hexa Drive». Joystiq, 25-06-2012. [Consulta: 12 juliol 2012].
* ↑ Totilo, Stephen. «GameFitxer: 'Ōkami' Goes Green; Official Wii Word; 'Idol' Launch And More». MTV, 10-10-2006. Arxivat de l'original el 2009-01-14. [Consulta: 1r abril 2012].
# Ödön von Horváth

Edmund Josef von Horváth (Sušak, Rijeka, 9 de desembre de 1901 - París, 1 de juny de 1938) va ser un dramaturg i novel·lista austrohongarès. Preferia signar la seva obra amb la versió hongaresa del seu nom Ödön von Horváth.
Horváth fou el fill primogènit del diplomàtic austrohongarès Edmund (Ödön) Josef Horvát i de Maria Hermine Prehnal, provinent d'una família austrohongaresa de tradició militar.
Va estudiar la primària a Budapest i més tard a l'internat Rákóczianum, on les classes s'impartien en hongarès. El 1909, el seu pare va ser ennoblit (indicat en alemany amb la preposició "von", i en hongarès afegint una "h" al cognom) i traslladat a Múnic, però Ödön i la seva mare no el van acompanyar. El jove Horváth va assistir a l'escola secundària en alemany a Bratislava i Viena, i el 1913 va aconseguir el seu Matura (examen d'estudis secundaris) i es va reunir amb els seus pares a Murnau am Staffelsee, a prop de Múnic, des d'on va poder estudiar a la Universitat de Múnic.
Va començar a escriure d'estudiant el 1920, i en deixar la universitat sense graduar-se es va mudar a Berlín; més tard va viure a Salzburg i Murnau am Staffelsee a l'Alta Baviera. El 1931 va ser guardonat juntament amb Erik Reger amb el Premi Kleist i el 1933, en començar el règim nazi a Alemanya, es va mudar primer a Viena i el 1938 a París, on va morir en caure-li damunt la branca d'un arbre durant una tempesta elèctrica a l'Avinguda dels Camps Elisis. Va ser enterrat al cementiri de Saint-Ouen, als afores de París, però, el 1988, en del 50è aniversari de la seva mort, les seves restes van ser exhumades i tornades a inhumar a l'Heiligenstädter Friedhof de Viena.
En la seva obra pot apreciar-se la crítica al feixisme i els seus perills.

## Obra
### Teatre

* Das Buch der Tänze, 1920
* Mord in der Mohrengasse, 1923
* Zur schönen Aussicht, 1926
* Die Bergbahn, 1926
* Sladek der schwarze Reichswehrmann, 1929
* Rund um donin Kongreß, 1929)
* Italienische Nacht, 1930
* Geschichten aus dem Wiener Wald 1931, Premi Kleist
* Glaube, Liebe, Hoffnung, 1932 (Amor fe esperança, traducció de Feliu Formosa, Arola Editors, 2007)
* Kasimir und Karoline, 1932
* Die Unbekannte aus der Seine, 1933
* Hin und her, 1934
* Don Joan kommt aus dem Krieg, 1936
* Figaro läßt sich scheiden, 1936
* Pompeji. Komödie eines Erdbebens, 1937
* Ein Dorf ohne Männer, 1937
* Himmelwärts, 1937
* Der jüngste Tag, 1937

### Novel·les

* Der ewige Spießer, 1930
* Jugend ohne Gott, 1938 (Joventut sense Déu, traducció d'Anna Soler Horta, Editorial Fonoll, 2017)
* Ein Kind unserer Zeit, 1938

### Altres

* Sportmärchen, 1924–1926
* Interview, 1932
* Gebrauchsanweisung, 1932

## Referències

* ↑ «L'ànima de les persones es tornarà impassible, com la cara d'un peix». Núvol, 01-04-2018. [Consulta: 5 maig 2018].
# Čavoglave

Čavoglave és un poble de Croàcia situat al comtat de Šibenik-Knin i que pertany al municipi de Ružić. Es troba prop de la font del riu Čikola, entre les muntanyes de Svilaja i de Moseća.
# Čazma

Čazma és una ciutat de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora.

## Geografia

Čazma es troba a 60 km al sud-est de Zagreb i a només 30 km del centre de la regió de Bjelovar. Es troba a la falda de les muntanyes Moslavačka, envoltada per terres baixes.

## Història

La ciutat de Čazma és una de les més antigues de la República de Croàcia. Ja era mencionada el 1094 quan el rei Ladislau I d'Hongria concedí Čazma com a possessió al bisbe de Zagreb. L'any que s'indica com el de la fundació de la ciutat és el 1226, quan el bisbe Stjepan II Babonić hi establí una parròquia, construint-hi un monestir dominicà i l'església de Santa Maria Magdalena, que donà a la parròquia el seu nom actual. L'església és l'únic monument que es conserva dels primers anys dels vuit segles d'història escrita de la ciutat. És un exemple únic d'arquitectura romànica al nord de Croàcia, i els experts comparen el seu valor amb el de la catedral de Zagreb. L'orgue de l'església, construït el 1767, és un dels més valorats de tot Croàcia.
# Čaňa

Čaňa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1164.
# (20995) 1985 VY

(20995) 1985 VY és un asteroide que forma part dels asteroides troians de Júpiter, descobert l'1 de novembre de 1985 per Richard Martin West des de l'Observatori de la Silla, Xile.

## Designació i nom

Designat provisionalment com 1985 VY.

## Característiques orbitals

1985 VY està situat a una distància mitjana del Sol de 5,090 ua, podent allunyar-se'n fins a 5,670 ua i acostar-se fins a 4,510 ua. La seva excentricitat és 0,113 i la inclinació orbital 20,37 graus. Emplea 4195 dies a completar una òrbita al voltant del Sol

## Característiques físiques

La magnitud absoluta de 1985 VY és 11,7. Té 26,203 km de diàmetre i té una albedo estimada de 0,065.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 19 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=20995.
* ↑ «20995» (en anglès). Web de Minor Planet Center.
* ↑ «(20995) 1985 VY» (en anglès). Web de JPL.
# 293

El 293 (CCXCIII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Dioclecià divideix l'Imperi Romà en quatre (tetrarquia).
* Constanci I Clor pacifica la Bretanya.

## Referències

* ↑ Potter, David S. The Roman Empire at Bay: AD 180–395 (en anglès). Routledge, 2005, p. 294-295. ISBN 0-415-10058-5.
* ↑ Barnes, Timothy D. Constantine and Eusebius. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1981. ISBN 978-0-674-16531-1.
# 1139

El 1139 (MCXXXIX) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Segon concili de Laterà
* 26 de juliol - Alfons I de Portugal s'autoproclama Rei de Portugal i des d'aquest moment es considera que Portugal s'independitza del Regne de Lleó.
# Santa Juliana

Santa Juliana és el nom dels següents personatges:
* Santa Juliana de Nicomèdia, màrtir al s. IV.
* Santa Juliana de Mataró, germana de Semproniana i màrtir al s. IV.
* Santa Juliana de Norwich, mística anglesa del s. XIV-XV, venerada com a santa per l'anglicanisme i com a beata pels catòlics.
* Santa Juliana Falconieri, monja del s. XIII, santa de l'Església catòlica.
# 3-oxobutanoat d'etil

El 3-oxobutanoat d'etil (abans conegut com a acetoacetat d'etil) és un compost orgànic de la classe dels èsters, que és l'èster etílic de l'àcid 3-oxobutanoic. El seu estat és líquid i de naturalesa incolora. S'utilitza àmpliament com a intermedi químic en la producció d'una gran varietat de compostos i com a aromatitzant per als aliments.

## Obtenció

Industrialment, s'obté per tractament del dicetè amb etanol.
Al laboratori es prepara a partir de l'acetat d'etil mitjançant la condensació de Claisen, generant 3-oxobutanoat d'etil i etanol.

## Notes

* ↑ Les actuals normes de la IUPAC desaconsellen l'ús d'àcid acetoacètic i els noms derivats.

## Referències

* ↑ «Nomenclature of Organic Chemistry. IUPAC Recommendations and Preferred Names 2013. Blue Book» p. 60-65. IUPAC, 06-12-2023. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ «Ethyl acetoacetate» (en anglès). PubChem. National Library of Medicine. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Riemenschneider, Wilhelm; Bolt, Hermann M. Esters, Organic (en anglès). John Wiley & Sons, Ltd, 2005. DOI 10.1002/14356007.a09_565.pub2. ISBN 978-3-527-30673-2.
* ↑ Inglis, J. K. H.; Roberts, K. C. «Ethyl Acetoacetate» (en anglès). Organic Syntheses, 6, 1926, pàg. 36. DOI: 10.15227/orgsyn.006.0036. ISSN: 0078-6209.
# Santa Isabel d'Alba de Tormes

Santa Isabel d'Alba de Tormes és un convent de l'Orde Tercer de Sant Francesc a Alba de Tormes (Província de Salamanca, Espanya) que data de la fi del segle xv.

## Història

L'església és una construcció de la primera meitat del segle xvi, d'una sola nau, coberta amb enteixinat de fusta i presbiteri cobert amb volta de creueria de pronunciats nervis ogivals. La portada, de senzilla factura, que s'obre al carrer Santa Isabel, està formada per un cos sortint, flanquejat per dues fileres de maó a manera de columnes.
De gran interès és la petita capella de pedra, d'estil plateresc, coneguda com la capella de Gaitán. La façana d'ingrés consta d'arc de mig punt, envoltat per una faixa amb caps de querubins, flanquejada per dues esveltes columnes tallades.
En els carcanyols de l'arc es veuen dos medallons circulars amb caps d'escàs relleu. Remata el conjunt l'escut del fundador, cobert per ampla motllura trencada. El seu interior, cobert amb volta de mig punt, decorada amb rosasses sortints a manera d'enteixinat, acull interessants sepulcres.
De front, emmarcada per dues columnes estriades, un magnífic relleu de la Verge amb el Nen, coronada per dos àngels i dues figures de genolls, representant als fundadors. Per sobre, en el semicercle de la volta, representació del Pare Etern. A esquerra i dreta se situen sengles sepulcres, acollits per arc de mig punt, decorats, igual que l'arc d'entrada a la capella, amb una faixa de querubins en baix relleu i rosasses en relleu en el seu intradós.
Consten de sòcol, làpida i llosa de coberta en pla inclinat, tot això ricament decorat, amb notables relleus al semicercle de l'arc, representant la Verge i el Nen, amb Santa Isabel, al sepulcre de l'esquerra, i diferents escenes de la vida de Santa Catalina, en el de la dreta.

## Vegeu també

* Sepulcre de Juan de Vargas, provinent d'aquesta església i conservat al Museu Marès.

## Referències

* 1 2 3 4 5 BOE
* ↑ DDAA. Guia del Museu Frederic Marès. 1a ed.. Barcelona: Institut de Cultura, 2011. ISBN 9788498503357 [Consulta: 7 agost 2013].
# (2309) Mr. Spock

(2309) Mr. Spock és un petit asteroide del cinturó principal. Va ser descobert el 1971 per James B. Gibson. El seu nom no prové directament del personatge Mr. Spock de Star Trek sinó del gat del descobridor. Igual que el personatge de ficció, el felí en qüestió era "impertorbable, lògic, intel·ligent i tenia les orelles punxegudes". El nom va produir certa polèmica i a conseqüència d'això la Unió Astronòmica Internacional va decidir introduir una norma desalentant els noms de mascotes per a objectes celestes (tot i que aquest no era el primer asteroide a rebre un nom de mascota). Des de llavors, d'altres asteroides han estat batejats en honor de personatges de Star Trek, així com de músics i d'altres figures de la cultura pop.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2309.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 26 gener 2024].

## Enllaços externs

* Name those asteroids – "In Our Skies" sample column (13 de febrer de 1998) (anglès)
# ACVic Centre d'Arts Contemporànies

ACVic Centre d'Arts Contemporànies és un equipament cultural públic ubicat a Vic i destinat a la promoció de la creació, la investigació, la producció i la difusió de propostes vinculades a les pràctiques artístiques contemporànies. El seu objectiu és treballar en un context tant nacional com internacional, difonent la seva pròpia activitat i acollir i interaccionar amb altres experiències d'artistes o actors culturals externs, en una lògica de coparticipació. La seva línia d'acció està centrada «en la relació entre l'activitat educativa, el territori i la interacció social». Es va crear el 2010 i durant el 2011 va tenir 3.435 usuaris. El seu director és Ramon Parramon. ACVic Centre d'Arts Contemporànies forma part de la Xarxa de Centres d'Art Visual de Catalunya.

## Funcionament

ACVIC és resultat de la cooperació entre l'Ajuntament de Vic, el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i H. Associació per a les Arts Contemporànies. El centre d'art s'obre a artistes, arquitectes, dissenyadors, professors, gestors culturals, comissaris, educadors, investigadors socials i al públic en general perquè puguin compartir projectes i crear una plataforma d'acció cultural. També programa cursos relacionats amb la pràctica artística. La recerca, la producció, l'educació i la comunicació formen part de la programació d'activitats del centre d'art. De fet, el programa proposa que la gent, des de diferents registres, pugui participar-hi de manera activa.

## Referències

* ↑ «Vic: Això no és un museu». Revista Bonart, 01-10-2011 [Consulta: febrer 2013].
* ↑ «ACVic. Centre d'Arts Contemporànies». Web. Generalitat de Catalunya, 01-02-2013. [Consulta: febrer 2013].
* ↑ «Acvic: treballar enmig de la incertesa». El Punt Avui, 13-01-2027 [Consulta: 27 febrer 2013].
* ↑ «El Centre d'Arts Contemporànies ACVic ofereix 4 cursos d'octubre a desembre». Vilaweb, 31-07-2012 [Consulta: 27 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web ACVic
# (7866) Sicoli

(7866) Sicoli és un asteroide que pertany al cinturó d'asteroides i va ser descobert el 13 d'octubre de 1982 per Edward L. G. Bowell des de l'Estació Anderson Mesa, en Flagstaff, Estats Units d'Amèrica. Inicialment va rebre la designació de 1982 TK. Més endavant, en 1999, es va nomenar en honor de l'astrònom italià Piero Sicoli.
Sicoli orbita a una distància mitjana de 2,428 ua del Sol, podent allunyar-se'n fins a 2,939 ua i acostar-s'hi fins a 1,918 ua. La seva excentricitat és 0,2101 i la inclinació orbital 3,48 graus. Triga 1382 dies a completar una òrbita al voltant del Sol. El moviment de Sicoli sobre el fons estel·lar és de 0,2605 graus per dia. La seva magnitud absoluta és 13,3.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 20 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=7866.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «New names of minor planets» (en anglès). Minor Planet Circulars, 1999, pàg. 35488.
* ↑ «(7866) Sicoli» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory.

## Enllaços externs

* «(7866) Sicoli» (en anglès). Minor Planet Center.
# San Juan del Olmo

San Juan del Olmo és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].
# Acacia pentadenia

Acacia pentadenia és una espècie de planta arbustiva que pertany a la subfamília Mimosaceae dins el grup de les Lleguminoses. És una acàcia endèmica del sud-oest d'Austràlia i es distribueix pel sud-est del continent. Tal com és comú en el gènere Acàcia, aquestes plantes han modificat les fulles, les quals s'anomenen fil·lodis, reduint-les al màxim com a adaptació a la sequera. Aquests arbres sovint estan reservats al cultiu i plantació per a fer ombra i refugi.

## Descripció
### Port

Acacia pentadenia és un arbust o arbre de petita mida que pot arribar fins als 12 metres d'alçada.

### Fulles

Té unes fulles de color gris platejat, compostes i bipinnades, estretament lanceolades, normalment corbades i amb 1 a 3 nervis més prominents que els altres. Estan densament envoltades d'una pilositat argentada que les cobreix completament.

### Flors

Els seus glomèruls fan 12 mm de diàmetre amb les flors grogues i molt perfumades. Floreix de febrer a març.

## Distribució i hàbitat

En el seu ambient natiu creix normalment en sòls al·luvials, sòls que han estat "rentats" per mars antics i que estan composts de grava, sorra, llims i argila. A la zona de Victòria hi creix també en zones d'argiles pesants. El seu hàbitat (principalment el costat occidental de la Gran Serralada Divisòria), s'interposa entre la precipitació anual de 400-600 mm.

## Referències

* ↑ «Acacia pentadenia a EOL» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ «Acacia pentadenia a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2015].
# San Juan del Monte

San Juan del Monte és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Ribera del Duero.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 186 | 167 | 164 | 167 |