OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laboratoris Cusí

Els Laboratoris Cusí és un edifici del municipi del Masnou (Maresme) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici aïllat originalment de planta rectangular i de planta baixa i pis acabat amb una coberta plana practicable com a terrat. S'estructurava en un cos principal de planta irregular amb planta baixa i pis que s'estenia a cada banda amb dos cossos laterals de planta baixa, amb una composició simètrica. La façana principal es generava a partir de cinc eixos de verticalitat en el cos central i tres eixos a cada lateral. Aquesta composició estava centrada per la porta d'accés, d'estil neoclàssic emmarcada per quatre columnes i un frontó circular. A cada costat de la porta s'obren dues finestres. A la planta pis hi ha cinc obertures més. Totes les finestres estan protegides per persianes de llibret de fusta. La façana del cos central estava coronada per una balustrada d'obra amb quatre grans hídries ornamentals.
L'any 1932 es va fer una ampliació considerable de l'edifici que consistí en afegir una planta en els dos cossos laterals i afegir dos cossos més a cada costat, de planta baixa i planta pis. Totes les noves obertures mantenen el mateix ritme compositiu de façana excepte per les llindes que són planes al cos central i d'arc de mig punt als laterals. Per contra, les balustrades originals passen a ser un recrescut de la façana per damunt de la cornisa. Al darrere s'hi van construir les cases dels treballadors.

## Història

Joaquim Cusí i Furtunet, procedent de Figueres, va fer construir l'edifici per ubicar-hi la seva indústria farmacèutica l'any 1925 juntament amb la residència familiar. Dirigí els laboratoris amb el seu cosí Rafael Cusí i Furtunet. L'edifici va ser ampliat el 1932 per necessitats de l'empresa. Els laboratoris s'anomenaven Laboratoris del Nord d'Espanya, però després de la seva mort del seu fundador, l'any 1968, reberen el nom de Laboratoris Cusí.
El 1995 els Laboratoris van passar a ser propietat del grup Alcon amb el nom d'Alcon Cusí. El museu de la família Cusí (Museu Cusí de Farmàcia) i les seves col·leccions van ser cedides a la Reial Acadèmica de Farmàcia de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Laboratoris Cusí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 agost 2016].
* 1 2 Montlló Bolart, Jordi. «Fitxa "08118/93 Laboratoris Cusí - El Masnou"». Mapes de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona, 25-01-2010. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ «Laboratoris Cusí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Laborem Exercens

Laborem exercens és una encíclica escrita per Joan Pau II el 1981 per resumir la posició oficial de l'església catòlica davant la qüestió social (les diferències de clase). Critica el socialisme, que només accepta el treball col·lectiu i treu dignitat a l'home, i al liberalisme, on l'ésser humà és una mercaderia més. Davant d'aquests extrems, proposa un treball tenyit d'espiritual, que faci créixer la persona. Posa l'exemple de Jesús, fuster de professió, i esmenta possibles conclictes sorgits de la modernitat, com el paper dels sindicats. L'home que treballa contribueix a fer progressar el món, continuant la Creació divina i amb el seu esforç imita el patiment de Crist a la creu, dos motius per santificat el treball.

## Referències

* ↑ «Laborem Exercens (14 settembre 1981)» (en italià). Libreria Editrice Vaticana, 14-09-1981. [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ «1981: Thousands see Pope shot in Rome» (en anglès). BBC, 13-05-1981.
# Jakhan

Jakhan (també Jakhau) fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, a la divisió de Jhalawar, Kathiawar, presidència de Bombai, situat a uns 7 km a l'est de Limbdi. El 1881 la població era de 703 habitants i estava format per un sol poble amb dos tributaris separats. Els ingressos s'estimaven en 156 lliures de les que 24,4 eren pagades com a tribut al govern britànic i 12 al nawab de Junagarh.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Walter Wink

Walter Wink (Dallas, 21 de maig de 1935 - Berkshires, 10 de maig de 2012) va ser un erudit bíblic, teòleg i activista nord-americà que va ser una figura important del Cristianisme Progressista. Wink va passar gran part de la seva carrera ensenyant a l'Auburn Theological Seminary a la ciutat de Nova York. Va ser molt conegut per la seva defensa i treball relacionat amb la resistència no-violenta i els seus treballs fonamentals sobre "The Powers" (Els Poders): Naming the Powers (1984), Unmasking the Powers (1986), Engaging the Powers (1992), When the Powers Fall (1998) i The Powers that Be (1999), tots ells comentaris sobre l'ètica de la guerra espiritual de l'apòstol Pau. Trencant amb la tradició hermenèutica cristiana i interpreta la jerarquia de "governants" de Pau per referir-se als poders imperials, amb les teologies polítiques i ideologies de la violència d'estat. Donant exemples de l'antiga Babilònia a través dels mitjans de comunicació populars actuals, aquests estan recolzats per, en una frase que va encunyar "el mite de la violència redemptora".

## Referències

* ↑ Martin, Douglas «Walter Wink, Theologian and Author, Dies at 76». The New York Times, 19-05-2012 [Consulta: 5 setembre 2022].
# Tot o res

Tot o res va ser un concurs emès per TV3 entre el gener i l'abril de 2017. En el concurs, presentat per Ares Teixidó, s'hi feien preguntes de cultura general. El programa substituí El gran dictat a la franja horària anterior al Telenotícies. El programa estava produït per Triacom Audiovisual.
En el programa hi participava un concursant que aspira a aconseguir el pot, mentre que tres més que intentaven ocupar el lloc del primer. A la pregunta final, s'ho jugaven a tot o res.
El programa es cancel·là a causa de les baixes audiències. L'últim programa es va emetre el 27 d'abril de 2017.

## Referències

* ↑ «'Tot o res' sustituirá a 'El gran dictat' en TV-3». [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «Ares Teixidó presentarà 'Tot o res', el substitut dEl gran dictat'». [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «TV3 jugarà cada vespre a "Tot o res" amb Ares Teixidó». [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ «TV3 fulmina el 'Tot o res' d'Ares Teixidó». [Consulta: 30 abril 2017].

## Enllaços externs

* Tot o res - Lloc web oficial
# Reevesville

Reevesville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 207 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reevesville tenia 207 habitants, 90 habitatges i 62 famílies. La densitat de població era de 50 habitants/km².
Dels 90 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.667 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 30.357 $. La renda per capita de la població era de 17.555 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reevesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reevesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psychoda caudata

Psychoda caudata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les antenes presenten 16 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes de Borneo, Mindanao (les illes Filipines) i Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* ↑ Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Turner Classic Movies

Turner Classic Movies (TCM) és un canal de televisió per cable que funciona des de 1994. La seva programació està composta de pel·lícules "clàssiques" de lliure distribució comercial per a la televisió, la majoria són de les distribuïdores Turner Entertainment i MGM, United Artists, RKO i Warner Bros.. Es pot veure a través dels Estats Units i més que una xarxa de televisió que no pas un canal local. Aquest canal va ser creat per Ted Turner com a part del seu Turner Broadcasting System, començà a emetre el 14 d'abril de 1994. Essent aquesta data la del centenari de la primera visió de cinema a Nova York (amb el sistema, que no era de projecció, inventat per Thomas Alva Edison)

## Enllaços externs

* TCM
* TCM Europe Arxivat 2014-02-08 a Wayback Machine.
# Adrian (Minnesota)

Adrian és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.234 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Adrian tenia 1.234 habitants, 493 habitatges, i 330 famílies. La densitat de població era de 429,2 habitants per km².
Dels 493 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 22,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.927 $ i la renda mediana per família de 44.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.972 $ mentre que les dones 21.042 $. La renda per capita de la població era de 16.925 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Adrian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Adrian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Aixurnadinapli

Aixurnadinapli o Aššur-nadin-apli (El deu Aixur ha donat un fill) va ser rei d'Assíria potser entre els anys 1196 aC i 1193 aC. Era fill de Tukultininurta I. Segons la Llista dels reis d'Assíria va regnar quatre anys i segons altres llistes només tres.
Cap al final del regnat del seu pare els seus actes embogits van tenir enfront a la noblesa. Els mateixos fills del rei, o almenys un anomenat Aixurnasirapli, que devia ser el fill petit, van estar a favor dels nobles, i es va organitzar una revolta que va assetjar a Tukultininurta a la seva nova capital de Kar-Tukultininurta i finalment el van deposar i el van retenir presoner. Es creu que el rei va ser mort algun temps després. El fill gran Aixurnadinapli, que ja era conegut com a virrei de Khanigalbat (a la vall del Khabur, una part de l'antic regne de Mitanni), va ser coronat, no se sap si d'acord amb els triomfants rebels o al front dels partidaris del pare enderrocat, que en certa manera dependria de qui era fill el successor, Aixurnirari III, que a la llista de Nassohui és fill d'Aixurnadinapli i a la de Khordhasbad fill d'Aixurnasirapli. Així es podrien donar dues alternatives:
* Que quan la noblesa va enderrocar a Tukultininurta, el seu fill gran i hereu Aixurnadinapli es va proclamar rei a Assur ,i és considerat el rei legítim perquè Tukultininurta era encara viu. Una vegada el vell rei va morir o va ser assassinat, Aixurnirari III que havia succeït a Aixurnasirapli a Kar-Tukultininurta, va ser universalment reconegut.
* O bé que quan la noblesa va enderrocar a Tukultininurta, el seu fill gran i hereu Aixurnadinapli va ser proclamat rei a Assur pels revoltats i a la seva mort el va succeir normalment el seu fill (més poc probable és la successió del seu nebot, que podria ser només si Aixurnadinapli no hagués tingut fills).

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 4 novembre 2021].
* ↑ M. Capraro. "Aššūr-nādin-apli". A: K. Radner (ed.). The Prosopography of the Neo-Assyrian Empire, Volume 1, Part I. Helsinki: Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1998, p. 202. ISBN 9789514581632

## Bibliografia

* The Assyrian list of Khorshabad, per J. Poebel, en PDF a «Enllaç».
# Acció dilema

Una acció dilema és un tipus de desobediència civil no-violenta dissenyada per crear en l'autoritat pública una resposta en que l'autoritat quedarà malament o en evidència, sigui quina sigui la resposta. Llavors l'acció obligarà a les autoritats a concedir algun espai públic als manifestants o demostrar l'absurditat de la seva posició o que hagi de mostrar una inacceptable repressió per actuar contra la protesta.

## Exemples

* Flotilla de la Llibertat per a Gaza, 2010.
* Referèndum sobre la independència de Catalunya, 2017

## Referències

* ↑ Denominació acceptada per TermCat. 26/11/2019.
* ↑ Laura Moth, Today's Zaman, 19 June 2013, A standing dilemma in Taksim Arxivat 2013-06-20 at Archive.is
* ↑ John A. Gould and Edward Moe, "Beyond Rational Choice: Ideational Assault and the Strategic Use of Frames in Nonviolent Civil Resistance", in, Sharon Erickson Nepstad, Lester R. Kurtz (2012), Nonviolent Conflict and Civil Resistance, Emerald Group Publishing, p141

## Enllaços externs

* Sørensen, Majken Jul; Martin, Brian «Acciones dilema». . Internacional de Resistentes a la Guerra, 21-04-2016.
* Ruiz Simon, Josep Maria «Sobre la no-violència (IV)». . La Vanguardia, 10-06-2019.
# Aegolius

Aegolius és un gènere d'aus de l'ordre dels estrigiformes (Strigiformes) i la família dels estrígids (Strigidae).

## Morfologia

* Són petits rapinyaires nocturns, rabassuts, de cua curta i amples ales. Les diferents espècies fan 18-27 cm de llargària.
* El plomatge és color marró fosc o negre per sobre i blanquinós o beix per sota, marcat amb ratlles o taques en les dues espècies septentrionals.
* El cap és gran, amb ulls grocs i un disc facial gran i ben definit.

## Hàbitat i distribució

Són mussols d'hàbits forestals. Totes les espècies són pròpies d'ambdues Amèriques a excepció del mussol pirinenc, que es troba a les zones boreals tant del Nou Món com del Vell. Aquesta espècie és l'única del gènere que habita als Països Catalans, restringida a la serralada del Pirineu.
Són aus residents, però les poblacions septentrionals, almenys en alguna ocasió, poden fer moviments difícils de detectar degut als hàbits nocturns.

## Alimentació

Llurs preses principals són els rosegadors i altres mamífers petits, però també mengen aus, ratpenats, insectes i altres invertebrats, en funció de la disponibilitat.

## Reproducció

Crien en buits dels arbres on ponen alguns ous. En època de reproducció fan cants repetitius a manera de xiulits.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023), aquest gènere està format per 5 espècies:
* mussol d'Acàdia (Aegolius acadicus).
* mussol pirinenc (Aegolius funereus).
* mussol de les Bermudes (Aegolius gradyi).
* mussol canyella (Aegolius harrisii).
* mussol inmaculat (Aegolius ridgwayi).

## Referències

* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 254. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Al costat de casa

Al costat de casa (originalment en castellà, Cerca de tu casa) és una pel·lícula musical de 2015 dirigida per Eduard Cortés i produïda per Bausan Films. El film afronta el drama dels desnonaments des del musical i és protagonitzat per Sílvia Pérez Cruz, amb cançons i música compostes per ella, juntament amb Lluís Homar, Adriana Ozores, Iván Massagué, Manuel Morón, Ivan Benet i Oriol Vila. S'ha doblat al català, tot mantenint les cançons originals en castellà.

## Argument

El film explica la història d'una família que no pot fer front al pagament de la hipoteca i es veu obligada a anar a viure a casa dels pares de la dona que interpreta Sílvia Pérez Cruz (Sónia). La situació es complica quan el banc vol executar l'embargament del pis dels pares.

## Repartiment

* Sílvia Pérez Cruz, com a Sónia
* Iván Massagué com a Dani
* Adriana Ozores com a Mercedes
* Manuel Morón com a Martín
* Lluís Homar com a Tomás
* Oriol Vila com a Pablo
* Victòria Pagès com a directora del banc
* Ivan Benet com a policia Jaime
* Montse Morillo com a policia Lucía

## Referències

* 1 2 «Al costat de casa». ésAdir. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Sílvia Pérez Cruz comença el rodatge de la pel·lícula 'Cerca de tu casa'». Ara [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ «El drama cantat dels desnonaments». El Periódico [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ «Cerca de tu casa». Catalan Films BD [Consulta: 28 abril 2016].
* ↑ http://www.cercadetucasa.org/portfolio/silvia-perez-cruz/
# Ahmes (escriba)

Ahmes (o Aahmesu) va ser un antic escriba egipci que va viure durant el Segon Període Intermedi i el començament de la dinastia XVIII (la primera dinastia de l'Imperi Nou). Va ser el copista del Papir de Rhind, un treball de matemàtiques de l'antic Egipte que data d'aproximadament del 1650 aC possiblement en el regnat de l'hikse Apofis, si bé els autors originals del qual són encara desconeguts.
Ahmes va ser el primer contribuent a les matemàtiques del qual coneixem el nom. En el papir es tracta de números fraccionaris ordinaris, de les equacions de primer grau amb una incógnita (han), que en la seva forma ${\frac {a}{b}}x=c$ va resoldre pel mètode la falsa posició, i de la determinació d'àrees i volums. És notable el seu càlcul de l'àrea del cercle que compara amb la d'un quadrat de costat igual al diàmetre disminuït en 1/9; el papir inclou també uns suggeriments valuosos sobre les sèries aritmètiques i geomètriques.

## Referències

* ↑ Clifford A. Pickover. The math book: from Pythagoras to the 57th dimension, 250 milestones in the History of mathematics. Sterling Publishing Company, 2009, p. 36. ISBN 9781402757969.
* ↑ Isaac Asimov. Enciclopedia biográfica de ciencia y Tecnología. Alianza Editorial, 1964, 1971(trad.), p. 2. ISBN 8420652148.
* ↑ John Derbyshire. Unknown quantity: a real and imaginary history of algebra. National Academies Press, 2006, p. 29. ISBN 9780309096577.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ahmes (escriba)» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Agnes Smedley

Agnes Smedley (Campground, Missouri, 23 de febrer de 1892-Oxford, Regne Unit, 6 de maig de 1950) fou una periodista, escriptora i feminista americana coneguda per ser autora d'una sèrie d'articles i llibres centrats en les seves experiències a la Xina durant el creixement del comunisme xinès.

## Referències

* ↑ «American author's striking account of Chinese guerilla warfare: archive 14 Jan 1938» (en anglès). the Guardian, 14-01-2016. [Consulta: 8 febrer 2018].
* ↑ «Agnes Smedley | American journalist and writer» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
# Akusha

Akusha-Dargo fou una federació tribal autònoma dels dargins centrada a la ciutat d'Akusha al Daguestan, avui capital d'un districte. Els "darghins" són esmentats per primer cop amb aquest nom al segle xv.
Alguns clans dargins depenien del Xamkhalat dels Kazi Kumuk; al segle xiv els clans dargins, aliats als àvars, van debilitar al xamkhalat i els territoris dargins es van repartir entre l'usmi de Kaytak i els clans lliures o djamaat agrupats en unions o federacions de clans inicialment en nombre de quatre: Akusha, Usala-Tabun, Makhala-Tabun i Khurkili-Tabun. Kaytak va arribar al cim als segles xvi i xvii i les unions dargins van subsistir fins a la conquesta russa al segle XI
Vers el 1730 el cadi d'Akusha (així com els magnats dels kubetxis) es va sotmetre a Kaplan I Giray que operava per compte de Turquia. En general apareixen sota subjecció del utsmi de Kaytak de qui depenien al segle xviii, dependència que va durar tot el segle. A l'inici del segle xix la supressió de l'usmiat va permetre la unió d'altres federació tribal darguin: Keba-Dargwa, Kutukula, Sergala-Tabun, Usmi-Daegwa, Vakun-Dargwa i Čirak; l'administració va correspondre al cadi d'Akusha. La federació de Sirgha (Siurga) era considerada com a part del mateix grup, però no ho era totalment. El 1819 Akusha va caure en mans dels russos durant la Guerra del Caucas després que Aleksei Iermolov els derrotés en la batalla de Lavashi el 31 de desembre de 1819.i la federació d'Akusha-Dargo fou inclosa a l'oblast rus de Daguestan.
El 1844 es van organitzar societats de darguins (Akushinsky, Tsudaharskogo, Usishinskogo, Mekeginskogo i Urahinskogo) i com a cap de districte fou nomenat el Major Olenich, però al mateix any el cap de districte fou assassinat pels partidaris de l'imam Xamil. La federació es va restaurar sota un qadi i va seguir a Xamil fins al 1854 quan va ser sotmesa i va esdevenir altre cop un districte. El districte Dargin va pertànyer a la província de Derbent, i més tard a la regió de la mar Càspia.

## Referències

* ↑ Zelkina, Anna. In Quest for God and Freedom: The Sufi Response to the Russian Advance in the North Caucasus (en anglès). C. Hurst & Co. Publishers, 2000, p. 70. ISBN 9781850653844.
* ↑ Social Evolution & History: Studies in the Evolution of Human Societies, Volum 2 (en anglès). 'Uchitel' Publishing House,, 2003, p. 180.

## Bibliografia

* Atlas of the Ethno-Political History of the Caucasus, per Arthur Tsutsiev i Nora Seligman Favorov
# Al-Kutubí

Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Xàkir ad-Daraní ad-Dimaixqí al-Kutubí —àrab: مُحمَّد بن شاكر بن أحمد بن عبد الرحمٰن بن شاكر بن هٰرون الكُتبي الدَّارانيّ الدمشقيّ, Muḥammad b. Xākir b. Aḥmad b. ʿAbd ar-Raḥmān b. Xākir b. Hārūn al-Kutubí ad-Dārānī ad-Dimaxqī—, més conegut senzillament com Ibn Xàkir al-Kutubí o al-Kutubí, fou un historiador sirià (1287-1363).
Era de família humil i es va dedicar al comerç de llibres i va acabar adquirint una fortuna. No va tenir càrrecs oficials i s'han conservat només dues obres seves: Uyun at-tawàrikh i Fawat al-wafayat, la primera sobre història de Síria i la segona sobre els seus literats. Els seus funerals foren el 24 de juny de 1363.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «(al-)Kutubī».