OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laurel Lake

Laurel Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.929 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laurel Lake tenia 2.929 habitants, 1.078 habitatges, i 767 famílies. La densitat de població era de 642,6 habitants/km².
Dels 1.078 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.041 $ i la renda mediana per família de 32.432 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.299 $ mentre que les dones 21.048 $. La renda per capita de la població era de 12.965 $. Aproximadament el 15,7% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laurel Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laurel Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fibra elàstica

Les fibres elàstiques són un component essencial de la matriu extracel·lular formada per feixos que donen una especial elasticitat. Estan formades per una proteïna, l'elastina, que forma la part amorfa, i per la fibril·lina, que són glucoproteïnes fibril·lars. La fibril·lina forma microfibril·les d'uns 12 micròmetres, formant una armadura sobre la qual es disposa la proteïna elastina. Hi ha tres tipus de fibres elàstiques en funció del diàmetre:
* 0,2 a 1 micròmetres. Formant una xarxa tridimensional. Cas de la derma i el pulmó.
* 4 a 5 micròmetres. Formant feixos paral·lels. Cas dels lligaments elàstics.
* Làmines fenestrades, en les parets arterials.
Les fibres elàstiques es formen mitjançant l'elastogènesi.
Les fibres elàstiques es troben a la pell, els pulmons, les artèries, les venes, el teixit connectiu propi, el cartílag elàstic, el lligament periodontal, el teixit fetal i altres teixits que han de patir estiraments mecànics.

## Referències

* ↑ «Elastin». Advances in Protein Chemistry. Elsevier, 70, 2005, pàg. 437–61. DOI: 10.1016/s0065-3233(05)70013-9. PMID: 15837523.
* 1 2 «Elastin in pulmonary pathology: relevance in tumours with a lepidic or papillary appearance. A comprehensive understanding from a morphological viewpoint». Histopathology, 01-08-2021. DOI: 10.1111/his.14537. PMID: 34355407.

## Vegeu també

* Cartílag elàstic
# Fagutal

El Fagutal (en llatí: Fagutalis) era el nom de l'extrem sud del turó de l'Esquilí, que acaba fusionant-se amb l'Oppius.

## Situació

El Fagutal estava clarament diferenciat de l'Oppius, i n'era una continuació. Als primers temps de la ciutat de Roma, quan es celebraven les festes de Septimontium hi havia sacrificis diferents en cadascuna de les dues puntes de la muntanya. Més tard, tot aquest terreny de l'Esquilí es va denominar només Mons Oppius. Varró diu que el lucus Fagutalis era una part integrant de l'Oppius. El nom de Fagutal va desaparèixer, potser substituït en llenguatge popular per les Carinae, que formaven els vessants occidentals de l'Opi, davant de la Vèlia. Aquesta part del turó, al cim del Clivus Pullius, està avui ocupada per l'església de San Pietro in Vincoli.

## Origen del nom

Segons Varró, Fagutalis deriva de fagus ('faig), un arbre que creixia en aquella part de l'Esquilí, que s'anomenava lucus Fagutalis. L'arbreda encara es conservava parcialment a finals de la República. Hi havia un petit temple situat en aquest bosc dedicat a Júpiter que portava el sobrenom de Fagutalis.

## Referències

* ↑ Sext Pompeu Fest. De Verborum Significatione, 459L i 476L
* ↑ Marc Terenci Varró. De lingua latina, V, 50
* ↑ Richardson, Lawrence. A new topographical dictionary of ancient Rome. Baltimore: The Johns Hopkins University Press, 1992, p. 148. ISBN 9780801843006.
* ↑ Platner, Samuel B. A topographical dictionary of ancient Rome. Oxford: Oxford University Press, 1929, p. 205.
# Fagyöngyök

Fagyöngyök (en hongarès vesc) és una pel·lícula documental hongaresa del 1978 en blanc i negre dirigida per Judit Ember com a seqüela de la pel·lícula Tanthörténet, filmada el 1973 i posteriorment prohibida. Segons molts, aquesta obra és la més sensible i lírica de les pel·lícules considerades l'Escola de Budapest. En aquesta història separada, l'espectador pot seguir el destí posterior de la coneguda adolescent Nóra, ara mare de dos fills embarassada que lluita amb la seva família per sobreviure cada dia.

## Història

El cap de família és el torner Jenő Sipos, que recull vesc en el seu temps lliure. Juntament amb la seva parella, la Nóra, els lliga en rams a les nits i després els ven al mercat matinal per tal d'aportar diners extra a la seva família. A més de la feina, Jenő assisteix a un curs de conducció, on l'instructor li ofereix un cotxe de 17 anys amb "gran espai per a l'equipatge, durador i fiable". Al final, l'OPEL Rekord continua sent un "somni socialista". Tanmateix, amb la seva sensibilitat i sinceritat característiques, Judit Ember acompanya els seus espectadors a la classe mitjana baixa dels anys 70, que també és un document històric des dels ulls d'avui.

## Preparació

Les escenes de la pel·lícula són petits episodis dramàtics independents, on la directora mostra els personatges des d'una proximitat molt íntima i propera. Així, per exemple, la càmera està allà al llit conjugal quan Jenő i Nóra estan discutint la compra del cotxe nou, però també està present a la fàbrica quan els treballadors estan parlant entre ells o quan beuen al pub després de la feina. Les situacions no són estranyes als actors, ja que tots representen situacions que han viscut abans en algun moment de la seva vida. Jenő i Nóra no estan casats, però a instàncies de la seva mare, finalment cedeixen i es presenten davant el registrador, perquè al cap i a la fi, "aquest és l'ordre del món des del punt de vista dels fills".

## Referències

* ↑ Fagyöngyök a port.hu
* ↑ Fagyöngyök a filmarchiv.hu
* ↑ 100 magyar dokumentumfilm – Ember Judit: Fagyöngyök, a mma.hu

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Font del Roser (Lleida)

La Font del Roser és una obra neoclàssica de Lleida protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Font afegida al mur de pedra de l'edifici del Roser, avui Seu de la Facultat de Geografia i Història. Font escultòrica concebuda com a relleu en forma de frontó a la façana del carrer Cavallers.

## Història

La font del Roser fou afegida a la façana del carrer Cavallers l'any 1830 dins la política d'aigües del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Font del Roser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# FKF

FKF té els següents significats:
* Fundació Coneixement Lliure (del seu nom en anglès Free Knowledge Foundation), organització per la promoció del coneixement lliure, amb seu a Madrid (Espanya)
* Federació de Futbol de Kenya (del seu nom en anglès Football Kenya Federation), màxima institució reguladora del futbol a Kenya
# FKK

FKK té els següents significats:
* Naturisme (del seu nom en alemany Freikörperkultur), moviment que propugna el retorn a la natura i el nudisme
* FK Krasnodar (del seu nom en rus Футбольный Клуб Краснодар, transliterat Futbolny Klub Krasnodar), club de futbol de la ciutat de Krasnodar (Rússia)
# Florejacs

Florejacs és una entitat de població del municipi de Torrefeta i Florejacs, a la comarca de la Segarra, a l'extrem occidental del terme. El nucli antic conserva l'estil medieval de carrers estrets i entortolligats. El 2018 tenia 53 habitants. Evacua les aigües pluvials pels barrancs del Joncar i Gravet.
Va formar un municipi independent fins a la fusió amb Torrefeta, el 1972. L'antic terme incloïa els pobles de Gra, Granollers de Segarra, la Morana, Palou de Sanaüja, Sant Martí de la Morana, Selvanera i les Sitges.

## Història

El nom (que significa «fortalesa de les flors») ve d'una traducció ibera, ja que la zona està poblada des de la prehistòria. Els romans van canviar el topònim i van fer-hi assentaments temporals, però no va ser fins a l'edat mitjana que el poble va adquirir pes, amb la presència dels senyors feudals de les cases d'Agulló i Pilós. La muralla del castell servia de límit de la població, fins que el creixement demogràfic va obligar a construir cases fora dels murs. A l'època contemporània va patir el despoblament rural típic de la regió, amb una forta emigració cap a la ciutat, tot i que la situació sembla estabilitzar-se, entre 2005 i 2008 va guanyar quatre habitants (increment del 8 %).

## Llocs d'interès

* Castell de Florejacs, amb una torre de defensa i convertit en una casa senyorial.
* Església neoclàssica de Santa Maria.
* Castell de les Sitges, fora del nucli.

## Referències

* ↑ «Florejacs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Torrefeta i Florejacs». IDESCAT. [Consulta: 18 maig 2019].
# Food Force

Food Force és un videojoc educatiu afavorit pel Programa Mundial d'Aliments (PMA) les Nacions Unides en 2005 i desenvolupat per Deepend i Playerthree. A causa del seu contingut, és considerat un joc seriós amb finalitats educatives. Els jugadors assumeixen missions per distribuir aliments en un país afectat per la fam i per ajudar-lo a recuperar-se i convertir-se en autosuficient de nou. Al mateix temps, aprenen sobre el gana al món real i el treball del PMA per evitar-ho.
La primera versió està disponible per a plataformes Windows i Mac.

## Food Force 2

Food Force 2, basat en Food Force, està sent desenvolupat com a programari lliure sota la llicència GNU General Public License. És un producte multiplataforma programat en Python, i compatible amb el sistema OLPC XO-1 i Sugar. Food Force 2 està actualment en fase beta.

## Referències

* ↑ «foodforce - Project Hosting on Google Code».

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2005-06-05 a Wayback Machine. (en anglès)
# Food First

Food First, també conegut com a Institut per a l'Alimentació i les Polítiques de Desenvolupament, és una organització sense ànim de lucre amb seu a Oakland, Califòrnia, EUA. Fundada el 1975 per Frances Moore Lappé i Joseph Collins, es descriu a ell mateix com un "centre de reflexió i educació per a l'acció".
Food First recolza l'impuls "de baix a dalt" per a solucionar la fam del món, assegurant la capacitat de tots els països per alimentar la seva pròpia gent, si se centren en l'agricultura de producció d'aliments per a les comunitats locals, basada en explotacions pageses,i no en l'agricultura dirigida a l'exportació d'insums, basada en monocultius i controlada per l'agrobussiness.
Food First s'oposa fermament a les polítiques de les institucions inspirades en el liberalisme econòmic, com l'Organització Mundial del Comerç (OMC), el Banc Mundial i el Fons Monetari Internacional.

## Notes

* Progress Report, Food First News and Views, Hivern 2002, Volum 25, Número 84. Versió en línia http://www.foodfirst.org/node/2562.001%5BEnllaç+no+actiu%5D del 21 de setembre 2006. L'auto-descripció específica ve de "Respecte a Food First".

## Enllaços externs

* Web oficial de Food First (anglès)
# FK Kareda Kaunas

El FK Kareda Kaunas fou un club de futbol lituà de la ciutat de Kaunas.

## Història

El club va ser fundat el 1935 a Šiauliai, com Sakalas Šiauliai. El 1995 esdevingué Kareda-Sakalas Šiauliai i el 2000 es traslladà a Kaunas, esdevenint Kareda Kaunas. El 2001 passa a ser club satèl·lit del FBK Kaunas i baixa a segona categoria. El 2003 es dissolgué. Evolució del nom:
* 1935: Sakalas Šiauliai
* 1945: Spartakas Šiauliai
* 1954: Statybininkas Šiauliai
* 1961: Sakalas Šiauliai
* 1962: Statybininkas Šiauliai
* 1990: Sakalas Šiauliai
* 1995: Kareda-Sakalas Šiauliai
* 1996: Kareda Šiauliai
* 2000: Kareda Kaunas

## Participació en la lliga de Lituània

* 2003 - 14è a segona
* 2002 - 10è a segona
* 2001 - 9è
* 2000 - 5è
* 1999 - 4t
* 1998-99 - 2n
* 1997-98 - Campió
* 1996-97 - Campió

## Palmarès

* Lliga lituana de futbol:
** 1997, 1998
* Copa lituana de futbol:
** 1974, 1996, 1999
* Campionat de l'RSS de Lituània:
** 1969, 1977

## Canvis de roba

* A casa: groc i negre (1999/2000).
* El país: negre (1999/2000).
| 1999/2000 (c) | 1999/2000 (p) |

## Referències

* ↑ «FK Kareda». futbolas.lietuvai.lt. Arxivat de l'original el 2017-09-15. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Lithuania - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Lithuania - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
# Fatu Hiva

Fatu Hiva (en marquesà Fatuiva) és l'illa més meridional de les Marqueses. Està situada a 75 km al sud d'Hiva Oa. també és una comuna de la Polinèsia Francesa

## Geografia

L'illa està constituïda per dos antics volcans que formen una carena muntanyosa que culmina al mont Tauauoho amb 960 m d'altitud. A l'oest s'obren dues badies: Hanavave i Omoa. La badia d'Hanavave era coneguda pels navegants com badia de les Vergues, ja que s'hi troben unes formacions rocoses de forma fàl·lica. Els missioners catòlics, interpretant que es tracta dels vels de les verges, van canviar el nom a badia de les Verges, tot afegint una "i" en francès: V(i)erges. La costa est es caracteritza per estretes valls escarpades i inaccessibles. La superfície total és de 80 km².
Abunden els arbres fruiters: mangos, bananes, pomelos, llimones, taronges i papaies. Els mangos són a la llibre disposició de tots els habitants.

## Població

La població total era de 587 habitants al cens del 2007. Les viles principals són Omoa, la capital, i Hanavave, situades a les badies del mateix nom. La població viu principalment de l'agricultura, l'artesanat i el turisme. L'orografia de l'illa no permet la construcció d'una pista d'aterratge i només és accessible per vaixell.

## Història

Fatu Hiva va ser descoberta per Álvaro de Mendaña y Neira la vigília de santa Maria Magdalena del 1595, i l'anomenà Isla Magdalena. L'investigador noruec Thor Heyerdahl s'hi va instal·lar el 1936, i va començar a desenvolupar aquí les seves teories sobre les navegacions prehistòriques. Descriu la seva experiència en el llibre Fatu-Hiva: Back to Nature.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Henri Tuieinui | |
# Formanita-(Y)

La formanita-(Y) és un mineral de la classe dels tantalats. Rep el seu nom de Francis Gloster Forman (1904-1980), geòleg del govern d'Austràlia Occidental (1934-1945).

## Característiques

La formanita-(Y) és un tantalat de fórmula química YTaO₄. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma de cristalls prismàtics i piramidals, en grups paral·lels o en forma de ventall, de fins a 6 mil·límetres. També es troba en concrecions, en grans i massiva. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la formanita-(Y) pertany a «07.G - Molibdats, wolframats i niobats, sense anions addicionals o H₂O» juntament amb els següents minerals: fergusonita-(Ce), fergusonita-(Nd), fergusonita-(Y), powel·lita, scheelita, stolzita, wulfenita, iwashiroïta-(Y) i paraniïta-(Y).

## Formació i jaciments

Es troba en granits i en vetes pegmatítiques albititzades riques en terres rares. També és un mineral detrític en placers. Sol trobar-se associada a altres minerals com: cassiterita, monazita, euxenita i gadolinita. Va ser descoberta al camp de pegmatites de Cooglegong, al districte de Shaw River, Shire of East Pilbara (Austràlia Occidental, Austràlia).

## Referències

* ↑ «Formanite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 juliol 2016].
* 1 2 «Formanite-(Y)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 5 juliol 2016].
# Francesc Ramón Ferrer

Francesc Ramón Ferrer (Mataró, 26 de juliol de 1942) és un exjugador de bàsquet català.
Amb el CD Mataró, jugà diverses temporades a la primera divisió nacional a les ordres d'Antoni Serra. L'any 1970 fitxà per la UER Pineda de Mar, on jugà dues temporades més. La temporada 62-63 ja jugava a l'Aismalíbar, on jugaria fins a la seva dissolució el 1964. La 64-65 fitxava pel Joventut de Badalona, seguint a les ordres d'Eduard Kucharski, qui ja entrenava l'equip montcadenc. La temporada següent tornaria al Mataró.
Va ser internacional 19 vegades amb la selecció espanyola absoluta, disputant el Mundial de Xile de l'any 1966 i el preeuropeu de Finlàndia'67 que es va disputar a Mónaco a finals del 66, a més de diversos partits amistosos.

## Referències

* ↑ «Francesc Ramón Ferrer». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Selección Española para el IV Campeonato Mundial» (en castellà). ABC, 14-10-1962 [Consulta: 31 agost 2018].
* ↑ Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta essència del bàsquet, 1992, p. 82,84 [Consulta: 31 agost 2018].
* ↑ «Componente: Ramón Ferrer, Francisco» (en castellà). FEB. [Consulta: 31 agost 2018].
# Fatti e fattacci

Fatti e fattacci va ser un programa de televisió de varietat emès en quatre episodis el 1975 (del 15 de febrer al 15 de març) a la tarda-nit pel Programma Nazionale i conduït per Gigi Proietti i Ornella Vanoni. Els autors eren Antonello Falqui i Roberto Lerici, mentre que el director fou Antonello Falqui. La música original de Bruno Canfora i l'escenografia de Carlo Cesarini da Senigallia.
El programa era basat en les cançons proposades per Proietti i per Vanoni, que interpretaven la part de dues cantastòries que recorrien Itàlia amb una companyia d'acròbates aturant-se a la plaça d'una ciutat. Cada episodi estava dedicat a una ciutat italiana. En els quatre episodis del programa, les ciutats que van visitar la companyia d'actors errants van ser Roma, Milà, Nàpols i Palerm. Els dos prsentadors van oferir cançons de tradició popular i d'altres.
El programa es va reprendre en color, tot i que en aquell moment els espectadors el veien en blanc i negre ja que la televisió en color (és a dir, els dispositius capaços de rebre el senyal de televisió en color) es van comercialitzar l'any següent.
El programa va guanyar la Rose d'Or de Montreux de 1975.

## Referències

* ↑ Fotografia de Proietti i Vanoni a agefotostock.com
* ↑ Fatti e Fattacci a Internet Movie Database
* ↑ Llista de guanyadors de la Rose d'Or (còpia en memòria)
* ↑ Tutto sommato de Gigi Proetti

## Enllaços externs

* Fatti e fattacci a raiplay.it (cal estar registrat)
# Fortalesa de San Paio de Narla

La Fortalesa de San Paio de Narla o Torre de Xiá és una antiga construcció del segle xii - XIII a la petita localitat de Xiá (Friol, Província de Lugo). Aquesta edificació medieval ha patit diferents restauracions. Des de l'any 1983 forma part del Museu etnogràfic de Lugo. L'any 1994 va ser declarada bé d'interès cultural i s'ha inclòs en els monuments que formen part del patrimoni històric espanyol. La fortalesa va ser propietat de diverses famílies: Ulloa, Seixas, Ordoñez. A l'interior de l'edifici hi ha diferents emblemes d'aquestes famílies. Aquest edifici està lligat a diferents llegendes i històries d'amor, que tenen relació amb la zona de la Cova da Serpe (Xiá, Friol, Lugo).
La Fortalesa fou construïda sobre un antic "castro". La seva primera construcció es va realitzar entre els segles XII - XIII. L'actual edificació es correspon a diferents restauracions realitzades entre els segles XVI- XVIII. Aquestes restauracions es porten a terme després de les Revoltes Irmandinyes que es van produir durant el segle xv. L'Edifici presenta tres cossos: Torre de l'homenatge, un espai central de forma rectangular i una torre. A la part exterior hi ha una capella del segle xviii. La Fortalesa consta de dues plantes. A la planta baixa hi ha la cuina, el saló, el menjador i les habitacions. A la planta alta hi ha el pati i les cavallerisses.

## Referències

* ↑ «Base de datos de bienes inmuebles - Fortaleza de San Paio». Ministerio de Cultura de España. [Consulta: 6 maig 2011].

## Enllaços externs

* «Fortaleza de San Paio».
# Fotogramas de Plata 1964

El lliurament dels 15è Premis Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1964, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 31 de gener de 1965, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona).

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Julián Mateos | Young Sánchez | Guanyador |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Richard Burton | Becket | Guanyador |

## Referències

* ↑ Las "placas San Juan Bosco", La Vanguardia, 2 de febrer de 1965

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1964
* 9a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
* Portada de Fotogramas n. 851 amb la concessió dels premis a todocoleccion.net
# Fudbalski Klub Zemun

FK Zemun (en serbi: ФК Земун) és un club serbi de futbol de la ciutat de Zemun, als afores de Belgrad.

## Història

El club va ser fundat el 1946 amb el nom de Jedinstvo Zemun. El 1969 es fusionà amb el Sremac Zemun i el Sparta Zemun esdevenint FK Galenika Zemun. L'actual nom l'adoptà el 1986.

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2006-08-04 a Wayback Machine.
# Fudi d'Aldabra

El fudi d'Aldabra (Foudia aldabrana) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'illa d'Aldabra.

## Referències

* ↑ «Fudi d'Aldabra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Fudoki

Els fudoki (風土記) són informes antics sobre la cultura i la geografia de les províncies del Japó. Contenen documents agrícoles, geogràfics, folklòrics, mitològics i històrics.Després de les reformes Taika de 646, calgué centralitzar i consolidar el poder de la cort imperial, i conéixer l'estat de les terres. Segons el Shoku Nihongi, l'emperadriu Genmei el 713 emeté un decret que requeria informació de cada província. La recopilació dels fudoki es feu en 20 anys.
Almenys 48 províncies aportaren informació als registres, però només en sobreviu el de la província d'Izumo. Parcialment es coneixen els registres d'Hizen, Bungo, Harima i Hitachi, i uns pocs passatges d'alguns volums estan dispersos en fonts secundàries.

## Enllaços externs

* 風土記(Big5 Chinese) Texts de les restes dels fudoki i passatges d'altres llibres.
* Manuscrits de la Biblioteca de la Universitat de Waseda: Hizen, 1800, Bungo, 1800.
* Tsukamoto, Tetsuzō (塚本 哲三). Kojiki, Norito, Fudoki (古事記・祝詞・風土記). Yūhōdō Shoten (有朋堂書店), 1915, p. 383–586. Internet Archive.
# Gai Ampi

Gai Ampi (en llatí: Gaius Ampius) va ser un militar romà del segle iii aC. Formava part de la gens Àmpia, una gens romana d'origen plebeu.
Va ser prefecte dels aliats romans. El cònsol Publi Eli Pet el va enviar l'any 201 aC junt amb un grup de soldats acabats de reclutar, a atacar el territori dels gals bois, però va ser derrotat per l'enemic i va morir junt amb una gran part dels seus homes.
Hi ha confusió amb el nom d'aquest personatge, car Smith llegeix el seu gentilici Oppius, i no pas Ampius.

## Referències

* ↑ Smith l'anomena Gaius Oppius.
* 1 2 «C. Ampius». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 16 novembre 2020].
* 1 2 [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/46?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=OppiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum+III.++Boston:+L'ttle,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 38. ]
* ↑ Livi, Ab Urbe Condita, XXXI 2.