OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ordway

Ordway és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 1.248 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ordway tenia 1.248 habitants, 485 habitatges, i 317 famílies. La densitat de població era de 625,8 habitants per km².
Dels 485 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,2% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.967 $ i la renda mediana per família de 29.107 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.139 $ mentre que les dones 26.607 $. La renda per capita de la població era de 14.334 $. Entorn del 20% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ordway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ordway». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Volker Finke

Volker Finke (24 de març de 1948) és un entrenador de futbol alemany. Va ser l'entrenador del SC Freiburg durant setze anys.
# Volusi Pròcul

Volusi Pròcul (llatí: Volusius Proculus) era un servidor de Neró.
L'emperador el va utilitzar per desfer-se de la seva mare Agripina. Era comandant d'una de les naus de la flota de Campània quan es va descobrir la conspiració de Gneu Calpurni Pisó, i va obtenir informació d'aquests fets per mitjà d'una dona de nom Epicaris, informació que va comunicar a Neró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 541.
# Dragon Quest X

Dragon Quest X (ドラゴンクエストX 目覚めし五つの種族 オンライン, 'Doragon Kuesuto Ten: Mezameshi Itsutsu no Shuzoku Onrain', lit. "Dragon Quest X: El Despertar de las Cinco Tribus Online") (ドラゴンクエストX 目覚めし五つの種族 オンライン, Doragon Kuesuto Tingues: Mezameshi Itsutsu no Shuzoku Onrain?, lit. "Dragon Quest X: El Despertar de les Cinc Tribus Online") és un MMORPG desenvolupat i publicat per Square Enix originalment per a les consoles Wii i Wii U, amb adaptacions posteriors per Microsoft Windows, Nintendo Switch i PlayStation 4. És el desè lliurament de l'aclamada sèrie Dragon Quest i ha estat denominada "El lliurament de major perfil per part de tercers per la Wii" per Nintendo Power.

## Jugabilitat

Dragon Quest X només pot ser jugat offline unes poques hores i posteriorment es necessita accés a internet per gaudir d'una experiència completa. És necessari pagar una quota mensual per accedir al servei on-line.

## Desenvolupament

Des del primer anunci d'aquest joc, el president de Nintendo al Japó, Satoru Iwata va comparar la saga Dragon Quest amb la saga Brain Age, que ha estat vista en l'oest com invendible, i va declarar que li agradaria treballar més de prop amb Square Enix per augmentar el nivell de venda de la sèrie. L'agost de 2009, Dragon Quest X va aconseguir el primer lloc en la llista de Famitsu dels jocs més esperats. A principis de setembre de 2011, es va anunciar que el joc seria llançat tant com per Wii com per Wii U. El joc passa a formar part del gènere MMORPG, amb diverses races i personalització de personatges per als jugadors. La versió de Wii U posseeix una major potència gràfica.

## Referències

* ↑ «Dragon Quest X is Coming to PC» Arxivat 2019-01-06 a Wayback Machine.. The Escapist. Consulta: 9 de agosto de 2017. «Dragon Quest X is Coming to PC». [Consulta: 9 agost 2017]. Arxivat 2019-01-06 a Wayback Machine.
* ↑ Osborn, Alex. «Dragon Quest X PS4, Switch Release Dates Announced for Japan» (en anglès americà), 27-05-2017. [Consulta: 9 agost 2017].
* ↑ Crossley, Rob. «Wii Gets Dragon Quest X». Edge, 10-10-2008. [Consulta: 10 octubre 2008].
* ↑ Reynolds, Matthew. «'Dragon Quest X' coming to Wii». Digital Spy, 10-10-2008. [Consulta: 10 octubre 2008].
* ↑ Casey L., ed. (2009). Nintendo Power volume 238. Future US, Inc. p. 14.
* ↑ By Spencer. September 6, 2011 . 12:55am. «You Can Play A "Few" Hours Of Dragon Quest X Offline». Siliconera, 06-09-2011. [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ «スクウェア・エニックス サポートセンター». Support.jp.square-enix.com. [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ «Còpia arxivada». Senpai Gamer, 07-11-2011 [Consulta: 13 desembre 2018]. Arxivat 2011-11-20 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-11-20. [Consulta: 13 desembre 2018].
# Vanis

Els vanis (en norrè Vanir; en singular, Vanur) és un dels dos pantèons de la mitologia nòrdica, l'altre i més ben conegut són els ansos (en norrè Æsir). Possiblement, el nom prové de l'arrel protoindoeuropea wen 'esforçar-se', 'triomfar', cognat de Venus (comparable amb Vanadis), Wynn (en Protogermànic *Wanizaz).
Els vanis viuen al Vanaheim, també anomenat Vanaland; Snorri Sturluson anomena a la seva terra Tanakvísl o Vanakvísl (Tanakvísl eða Vanakvísl). Vanaheim, de la mateixa manera que Asgard, és la llar dels déus en l'arbre de la vida Ígdrasil.

## Referències

* ↑ «Macià Riutort i Riutort: ÍSLENSK-KATALÓNSK ORÐABÓK L - DICCIONARI ISLANDÈS-CATALÀ L». [Consulta: 21 maig 2024]. «Vanur <m. Vans, Vanir>: <MITOL> [déu] vani m, un dels dos llinatges en què l'Snorri divideix els déus: els vanis i els ansos.»
# Venice

«Venice» té aquests significats:
* Venice (Florida), població dels Estats Units a l'estat de Florida
* Venice (Illinois), ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* Venice (Los Angeles), districte de Los Angeles, Califòrnia, Estats Units d'Amèrica
* Boothville-Venice, població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
* Little Venice, barri del districte de Ciutat de Westminster de Londres (Regne Unit)
* South Venice, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
* Venice International University, centre internacional d'educació superior i investigació localitzat a l'illa de San Servolo, a Venècia, Itàlia
* Venice Gardens, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
# Venialbo

Venialbo és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 547 | 573 | 519 | 502 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Raimundo Hernández González | UPL | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Héctor Rodríguez | CDS | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Cesáreo Sánchez Moreta | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Raimundo Hernández González | UPL | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús Vara Colino | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Molí de la Ginebrosa

El Molí de la Ginebrosa és una obra de Lladurs (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí fariner i llimpia de gra. També produïa electricitat. Fi funcionament 1960

## Referències

* ↑ «Molí de la Ginebrosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Velibor Vasović

Velibor Vasović (Požarevac, Regne de Iugoslàvia, 3 d'octubre del 1939 – Belgrad, Sèrbia i Montenegro, 4 de març del 2002) va ser un jugador de futbol iugoslau. Vasović va destacar en la posició de Lliure i va guanyar una Copa d'Europa amb l'Ajax.
# Mont Hombori

Les muntanyes Hombori són un massís rocós de roques sedimentàries, situats on es perllonga la cinglera de Bandiagara, dins la regió de Mopti a Mali, prop del poble d'Hombori, a uns 150 km de la ciutat de Douentza. Culmina als 1.155 metres; l'Hombori Tondo és el cim més alt de Mali.
És un jaciment arqueològic. Moltes de les seves coves eren habitades des de fa més de 2.000 anys. Actualment, hi viuen les ètnies songhai i dogon.
El mont Hombori és un lloc important per a la biodiversitat al Sahel, amb 150 espècies diferents de plantes juntament amb diverses espècies de mamífers, ocells, rèptils i insectes. En contrast amb la superfície de l'altiplà, els 10.000 quilòmetres quadrats que l'envolten contenen només unes 200 espècies diferents de plantes. Un factor important que contribueix a la biodiversitat de l'Hombori és la manca de bestiar pasturant al cim, que està protegit per tots els costats per penya-segats escarpats. Per a moltes espècies de plantes, com ara el Bombax costatum, l'Hombori és el punt més al nord de la seva distribució, cosa que demostra la seva importància com a refugi per a moltes espècies del sud.
El mont Hombori és la llar d'algunes espècies de rèptils i ocells, però també algunes espècies de mamífers com el damà roquer o el papió anubis.

## Referències

* ↑ «Hombori Tondo, Mali» (en anglès). peakbagger.com. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Biodiversity» (en anglès). Projet Hombori. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Fauna» (en anglès). Projet Hombori. [Consulta: 18 juny 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web del projet Hombori.
# Mont Ida (Turquia)

El Mont Ida (en grec: Ίδη, Idi; en turc: Kaz Dağı) és una muntanya de Turquia de 1774 m d'altitud situada a la regió de l'antiga Troia. És conegut perquè és la muntanya sota la qual tenen lloc els episodis de la Guerra de Troia i, particularment, de la Ilíada.

## Mitologia

Les llegendes nascudes dels textos homèrics, que l'anomenen amb els epítets «de mil fonts» i «mare de les feres», i del cicle troià el fan escenari de nombrosos episodis mitològics:
* El príncep troià Ganimedes és criat allí per Zeus.
* Afrodita va seduir allà el mortal Anquises.
* Paris, fill del rei Príam, és exposat allà en néixer i on més tard va trobar la seva futura esposa, la nimfa Enone. És també on té lloc el seu cèlebre judici.
* Els déus olímpics es van instal·lar allà per observar el desenvolupament de la guerra de Troia.
També hi havia un santuari d'Hera i de Cíbele, la qual era anomenada Mater deum magna anidaea, 'Deessa Mare dels déus, deessa de l'Ida'. Aquesta deessa s'establiria allà al segle vii aC, després d'haver abandonat Pessinunt.
El nom «Ida» designa de vegades el conjunt de la Tròada.

## Referències

* ↑ Ilíada, XIV 307.
* ↑ Ilíada, XIV 283.
* ↑ Ilíada, XII 14.
# Urda

Urda és un municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 3.046 | 2.996 | 2.996 | 2.965 | 3.035 | 3.081 | 3.092 | 3.107 | 3.129 | 3.164 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Toledo (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Mont Huntington (Alaska)

El Mont Huntington, amb 3.731 msnm, és una piràmide de roca i gel que s'alça a la part central de la serralada d'Alaska. Es troba a 13 km al sud-est del Mont McKinley i uns 10 km a l'est del Mont Hunter. Tot i la que la seva alçada és molt inferior respecte a la dels seus veïns, els seus forts desnivells per totes les vessants (uns 1.500 m en poc més d'1,6 km) fan d'ell un atractiu cim pels escaladors més tècnics.
La primera ascensió es va fer el 1964 per un grup en què hi havia, entre d'altres, el conegut escalador francès Lionel Terray, que va seguir la cara nord-oest. A aquesta via se l'anomenà la via francesa. La segona ascensió va tenir lloc l'any següent, per la cara oest i fou narrada per l'escalador David Roberts al llibre The Mountain of My Fear. La muntanya és accessible tant pel costat nord de la muntanya, per la glacera de Ruth, com pel vessant sud, per la glacera Tokositna.

## Principals ascensions

* 1964 French Ridge Lionel Terray et al.
* 1965 Harvard Route (VI 5.9 A2 70-grau de gel) per David Roberts, Ed Bernd, Don Jensen, Matt Hale.
* 1978 North Face Jack Roberts i Simon McCartney, fent cim el 6 de juliol de 1978.
* 1978 Southeast Spur Joseph Kaelin, Kent Meneghin, Glenn Randall i Angus M. Thuermer, Jr., fent cim el 9 de juliol de 1978.
* 1989 Nettle-Quirk Route primera ascensió per Dave Nettle i James Quirk, fent cim el 24 de maig de 1989.

## Bibliografia

* Roberts, David. The Mountain of My Fear/Deborah: A Wilderness Narrative. Seattle, WA, USA: Mountaineers Books, 1991. ISBN 0-89886-270-1.
* Wood, Michael; Coombs, Colby. Alaska: A Climbing Guide. Seattle, WA, USA: Mountaineers Books, 2002. ISBN 0-89886-724-X.
* Terray, Lionel. Conquistadors of the Useless. Victor Gollancz Ltd., 1963, p. 353–363. ISBN 0-89886-778-9.

## Referències

* 1 2 «Mount Huntington». [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ Roberts, David. The Mountain of My Fear/Deborah: A Wilderness Narrative. Seattle, WA, USA: Mountaineers Books, 1991. ISBN 0-89886-270-1.
* ↑ Roberts, Jack «The Timeless Face: The North Face of Mount Huntington». American Alpine Journal. American Alpine Club [New York, NY, USA], 22, 53, 1979, pàg. 70–80. ISSN: 0065-6925.
* ↑ Thuermer, Angus «Huntington's Southeast Spur». American Alpine Journal. American Alpine Club [New York, NY, USA], 22, 53, 1979, pàg. 81–89. ISSN: 0065-6925.
* ↑ Quirk, James «Moose's Tooth and Huntington». American Alpine Journal. American Alpine Club [New York, NY, USA], 32, 64, 1990, pàg. 43–49.

## Enllaços externs

* Mount Huntington a bivouac.com (anglès)
* Mount Huntington a Summitpost.org (anglès)
# Volta Maria

Volta Maria és el nom d’una tècnica d’esquí que s'utilitza per a canviar el sentit de la marxa en 180° estant aturat, amb els esquís paral·lels entre ells i perpendiculars al pendent.
És una tècnica que permet solucionar situacions de compromís, quan no es pot utilitzar cap altra forma de gir, com ara la Volta Progressiva.
Es pot utilitzar en terreny pla, per fer un gir ràpid estant aturat. També quan es fa ascens lliure amb esquís per la muntanya. Però el més habitual és que es faci servir quan s’està en un pendent pronunciat i no es poden posar els esquís mirant cap al cim o cap a la vall perquè relliscarien en excés a l’hora de fer el gir.
La fórmula és senzilla, però requereix un cert grau d’equilibri.
En primer lloc, s’ha de clavar el bastó del costat de la vall i, fent-lo servir de punt de recolzament, simultàniament elevar l’esquí del costat del cim fins que la cua quedi a la alçada de l’espàtula de l’altre. Tot seguit, cal imprimir una torsió de 180° pivotant-lo sobre la cua i enlairant-lo fins a baixar-lo i deixar-lo reposar el més paral·lel possible a l’altre esquí i en sentit contrari.
Tot seguit, amb una rotació del cos, s’ha d'alçar el segon esquí, recolzant el pes sobre el que ja s’ha fet girar, i situar-lo en paral·lel, i el més a prop possible, per damunt d’ell.

## Referències

* ↑ «volta maria». Termcat, Centre de Terminologia, 05-07-2022. [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ Castellet Llerena, Albert. Esquí de muntanya. Manual pràctic. Valls: Cossetània Edicions, 2005, p. 64-68. ISBN 8497911547, 9788497911542.
# Montserrat Ribalta i Escoda

Montserrat Ribalta i Escoda (Barcelona, 1909- 1983) fou una bibliotecària, mestra i escriptora catalana.
Ingressà a l'Escola de Bibliotecàries de la Generalitat de Catalunya esdevenint bibliotecària el 1930 amb Premi Extraordinari. El mateix any obtingué el títol de mestra a l'Escola Normal de Barcelona. Estudià infermeria entre 1935 i 1936 a la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona. Inicià la seva activitat professional com a mestra a l'Acadèmia Miralles de Sabadell, alhora que exercia com a delegada de la Comissió de Cultura del Club Femení d'Esports.
En contraure matrimoni amb el doctor Manuel Miserachs (1933) abandonà l'activitat professional. Fruit de la seva relació d'amistat amb Rosa Leveroni, col·laborà en diverses iniciatives del món cultural de postguerra i mantingué una certa activitat literària, en bona part inèdita, basada en la redacció de contes (amb col·laboracions a "Cavall Fort") i articles d'actualitat. El seu fill, Xavier Miserachs i Ribalta, fou un conegut fotògraf. La seva filla, Toni Miserachs, és una coneguda dissenyadora gràfica.
El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. El fons aplega, fonamentalment, certificats i documents identificatius; documentació acadèmica dels estudis de mestra, bibliotecària i infermera; dietari personal, notes per a diverses novel·les i articles publicats a la revista "Cavall Fort". El fons inclou, així mateix, diversos testimonis de la seva relació amb la poetessa Rosa Leveroni.

## Referències

* 1 2 3 «FONS ANC1-901 / Manuel Miserachs i Rigalt - Montserrat Ribalta i Escoda. Història del(s) productor(s) (Àrea de context)». Arxiu General de catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ Real Mercadal, Neus. El Club Femení i d'Esports de Barcelona, plataforma d'acció cultural. 1. ed. Barcelona: Publ. de l'Abadia de Montserrat, 1998. ISBN 978-84-7826-952-5.
* ↑ «Montserrat Ribalta i Escoda». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: juny 2013].
# Volta Redonda

Volta Redonda és un municipi brasiler de l'estat de Rio de Janeiro. Es coneix com la "Ciutat de l'acer". Es localitza a una latitud de 22° 31′ 23″ sud i una longitud de 44° 06′ 15″ oest, estant a una altitud de 390 metres sobre el nivell del mar. És travessada pel riu Paraíba do Sul que corre en adreça oest-est, sent el responsable pel seu nom, a causa d'un accident geogràfic en el seu curs.
En Volta Rodona es troba la Companhia Siderúrgica Nacional (CSN), major siderúrgia d'Amèrica Llatina. Actualment la seva economia, malgrat estar basada en la indústria, és bastant diversificada i basada en els serveis i el comerç.

## Referències

* ↑ «Volta Redonda - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Volta Redonda - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ Haag, Carlos «Uma cidade feita de suor e aço» (en portuguès brasiler). Pesquisa FAPESP, 180, 01-02-2011 [Consulta: 3 desembre 2023].
# Volatilitat, incertesa, complexitat i ambigüitat

VICA és un acrònim (en anglès, VUCA: volatiliy, uncertainty, complexity and ambiguity) que es fa servir per descriure o reflectir la volatilitat, incertesa, complexitat i ambigüitat de les condicions i situacions generals. Es va començar a fer servir a la dècada dels 90, i prové de vocabulari militar. S'està fent servir per tractar idees emergents en lideratge estratègic, aplicable a un ampli camp d'organitzacions, des de les empreses fins a les institucions educatives.
El significat de cada element de l'anàlisi VICA serveix per reforçar el seu caràcter estratègic per a prediccions i per a reflexions, i també per estudiar el comportament de grups i d'individus en organitzacions.
* V: volatilitat - la natura i la dinàmica del canvi, i la natura i la velocitat de les forces del canvi i dels catalitzadors del canvi.
* I: Incertesa (anglès: U d'Uncertainty) - La manca de predictibilitat, la possibilitat de sorpresa, i el sentit de consciència i de comprensió dels fets.
* C: Complexitat - La multiplicitat de forces, la confusió de coses, i el caos i confusió que envolten una organització.
* A: Ambigüitat - La vaguetat de la realitat, els potencials errors de lectura, i els significats múltiples de les condicions, a més de la confusió de causes i efectes.
Per a la majoria de les organitzacions contemporànies -ja siguin de negoci, militars, educatives, governamentals o d'altre tipus- VUCA és un codi de pràctica per a la consciència i la preparació. Més enllà de la simple sigla és un conjunt de coneixements que s'ocupa dels models d'aprenentatge per a la preparació, l'anticipació, l'evolució i la intervenció.

## Referències

* ↑ Stiehm, Judith Hicks; Townsend, Nicholas W. The U.S. Army War College: Military Education in a Democracy. Philadelphia: Temple University Press, 2002, p. 6. ISBN 1-56639-960-2 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ Wolf, Daniel. Prepared and Resolved: The Strategic Agenda for Growth, Performance and Change. Grand Rapids, MI: dsb Publishing, 2007, p. 115. ISBN 978-0979130007 [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Fingertip Knowledge». Converge Magazine, 34, 01-06-2007.
* ↑ Johansen, Bob. Get There Early: Sensing the Future to Compete in the Present. San Francisco, CA: Berrett-Koehler Publishers, Inc., 2007, p. 51-53. ISBN 978-1-57675-440-5.
* ↑ Abidi, Suhayl; Joshi, Manoj. The VUCA company. Mumbai, India: Jaico Publishing House, 2015. ISBN 978-81-8495-662-7.
# Boxe pieds-poings

En francès, es diuen boxe pieds-poings ("boxa peus-punys"), des de la dècada del 1980, als esports de combat de percussió amb guants de boxa que es desenvolupen en un ring (o un tatami) i que pertany a la categoria dels boxes esportives. Utilitzen, segons el reglament, les tècniques de cama (puntades i genollades), les tècniques de braç (cops de puny i colzades) i les tècniques de projeccions.
Entre els més coneguts tenim:
La boxa francesa (savate), avui anomenat "Savate-BF",
* el kick-boxing japonès: kick-boxing amb genollades directes, puntades circulars a les cuixes (puntada baixa o low kick) i agarrats del tronc.
* i finalment, dos superlatius de la boxa, on tot està permès gairebé o, la boxa birmana (lethwei) i la boxa tailandesa (muay thai).

## Vegeu també

* Boxa tailandesa

## Enllaços externs

* Pàgina francesa de boxe pieds-poings (francès)
# Abant

Abant és el nom dels següents personatges:
* Abant (rei), rei llegendari d'Argos.
* Abant (heroi), heroi grec, fill de Posidó i d'Aretusa.
* Abant (fill de Melamp), heroi grec, avi d'Adrast