OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nicolau Dadiani

Nicolau (Nikolai Davidovitch) Dadiani fou l'últim mtavari de Mingrèlia, Abkhàzia, Svanètia i Letxkúmia. Va néixer a Tbilisi el 4 de gener del 1847. El país va ser annexionat a Rússia el 1857 i va abdicar formalment el 4 de gener de 1867. Després va ser el candidat rus al tron de Bulgària el 1886. Va morir a Sant Petersburg el 6 de febrer del 1903 i els drets al tron van passar al seu fill Nicolau (Nikolai Nikolaievitch) Dadiani, nascut a Sant Petersburg el 12 de desembre de 1876. Va morir sense descendència en una presó hospital dels bolxevics el març de 1919.

## Referències

* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

## Enllaços externs

* Dinastia Dadiani Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine..
* Genealogia
# Can Prunet (Taradell)

Can Prunet és una obra de Taradell (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de planta rectangular entre mitgeres, de planta baixa i pis i coberta a dues aigües amb carener paral·lel a la façana principal. Aquesta última presenta, en la plana baixa, tres obertures: dues portes i una petita finestra. A la part central es troba la porta principal, d'arc de mig punt i adovellada amb grans blocs de pedra regulars i ben escairats. La clau de volta compta amb la inscripció “IHS · PERE · PRUNET · 1587” en relleu, dins un camper. Al costat hi ha una petita finestra d'arc a nivell amb llinda i brancals de pedra ben escairats, i a l'extrem oposat una porta rectangular de grans dimensions amb brancals de pedra i llinda de fusta. Al primer pis hi ha tres finestres d'arc pla de pedra escairada amb l'intradós motllurat i un guardapols dentat. Corona la façana un ràfec amb imbricacions. El parament és arrebossat i pintat.

## Referències

* ↑ «Can Prunet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 juny 2020].
# Serra de cinta

La serra de cinta o serra sense fi és una serra elèctrica de pedestal, que té una tira metàl·lica dentada, llarga, estreta i flexible. La tira es desplaça sobre dues rodes que es troben en el mateix pla vertical amb un espai entre elles. La serra de cinta s'utilitza per tallar tot tipus d'elements com fusta, carn, peix, ossos, metalls ferrosos i no ferrosos, cuirs, etc. Aquest tipus de serra és molt utilitzat en la indústria càrnia per la seva facilitat per tallar ossos, tendons i altres elements que es troben presentes en les peces de carn. Aquesta màquina és molt perillosa, i s'han de tenir en compte les mesures de seguretat necessàries per evitar accidents, molts dels quals ocorren per desconcentració en el moment d'usar-la. Les serres de cinta són molt útils per tallar formes irregulars.

## Serres de cinta per a tall de metall

Per al metall és, s'usen serres especials que requereixen que es vagi subministrant constantment un fluid refrigerant sobre la fulla. El refrigerant manté la serra freda, impedint un sobreescalfament que causaria defectes en els talls i escurçaria la vida de la fulla. Les serres de cinta dels tallers de màquines compten amb equipament addicional que els permeten operar de diferents formes i fan talls generalment en sentit vertical.

## Serres automatitzades

Les serres de cinta automàtiques, treballen amb velocitats d'alimentació preestablertes, reversa i subjecció de parts. Són usades en àmbits de treball on no és pràctic tenir un operari de maquinària per cada aparell, ja que un sol operador pot fer-se càrrec de diverses serres. Algunes funcionen mitjançant Control numèric per ordinador per a efectuar talls més precisos i complexos.

## Característiques (exemple)

* Màquina amb volants de 350 mm de diàmetre
* Base de xapa plegada desmuntable
* Motor elèctric de 0,75 HP a 1500 r.p.m
* Pes aproximat: 50 kg

## Galeria

* Serra de cinta per a tallar tonyina, Tokio.
* Cinta de serra, cal notar l'amplada de les làmines, uns 150 mm o 6 ".
# Exèrcit Nacional de Tamil Eelam

Exèrcit Nacional de Tamil Eelam (Tamil Eelam National Army, TENA) fou una organització política i militar tàmil de Ceilan fundada per Bagirathan Ravi, fill del líder del Front Unit d'Alliberament Tàmil (TULF) Amirthalingam, el 1983.
El 1985 es va dividir en dos faccions, una dirigida per Rajan i un altre per Kanthan i a finals del mateix any, després de divers enfrontaments interns, la seva estructura fou desmantellada per la policia.
# Mariner 10

La Mariner 10 fou una missió espacial no tripulada de la NASA llançada el 3 de novembre de 1973 amb l'objectiu de sobrevolar els planetes Mercuri i Venus. Va ser la primera nau espacial que va sobrevolar múltiples planetes. Fou la darrera sonda del programa Mariner i a continuació s'inicià el programa Voyager.
Els objectius de la missió eren mesurar l'entorn, l'atmosfera, la superfície i les característiques del cos de Mercuri i fer investigacions similars de Venus. Els objectius secundaris eren dur a terme experiments en el medi interplanetari i obtenir experiència amb una missió d'assistència de gravetat de dos planetes. L'equip científic de Mariner 10 va ser dirigit per Bruce C. Murray al Jet Propulsion Laboratory.
La Mariner 10 fou la primera sonda espacial que utilitzà la tècnica de «fona gravitatòria», és a dir, utilitzar la gravetat d'un planeta per modificar la trajectòria i guanyar o perdre velocitat. En aquest cas la Mariner 10 utilitzà Venus per desviar la seva trajectòria i fer disminuir el seu periheli fins a l'òrbita de Mercuri. Utilitzà la pressió de radiació solar sobre els seus panells solars i la seva antena d'alt guany per controlar la posició durant el vol. Amb un filtre per a l'ultraviolat proper fotografià la capa de núvols de Venus i realitzà altres estudis atmosfèrics, amb els quals es descobrí un considerable detall atmosfèric als núvols venusians, invisibles en llum visible.
Posteriorment la Mariner 10 sobrevolà Mercuri tres vegades. A causa de l'òrbita, la sonda només pogué cartografiar la meitat de la superfície del planeta, que resultà ser semblant a la de la Lluna. Els tres sobrevols sobre Mercuri es realitzaren el 29 de març de 1974 (a 703 km), el 21 de setembre de 1974 (a 48.070 km) i el 16 de març de 1975 (a 327 km). Les seves lectures indicaren que la temperatura nocturna de la superfície de Mercuri és de –183 °C i la diürna arriba a 187 °C. El 24 de març de 1975 es perdé definitivament el contacte amb la sonda.

## Referències

* 1 2 Siddiqi, Asif A. Beyond Earth: A Chronicle of Deep Space Exploration, 1958–2016. second. Washington, D.C.: NASA History Program Office, 2018, p. 1 (The NASA history series). SP2018-4041. ISBN 9781626830424.
* ↑ Schudel, Matt «Bruce C. Murray, NASA space scientist, dies at 81». , 30 agost 2013.
* ↑ «Mariner 10». Arxivat de l'original el 19 February 2014. [Consulta: 2 febrer 2014].
* 1 2 Mariner 10 Arxivat 2005-09-05 a Wayback Machine. - les missions a Venus i Mercuri de la NASA, 1973-1975. (anglès)

## Enllaços externs

* Mariner 10 Arxivat 2005-09-05 a Wayback Machine. - les missions a Venus i Mercuri de la NASA, 1973-1975. (anglès)
* The Voyage of Mariner 10 - llibre complet sobre la missió. (anglès)
# Sempervivum pittonii

Sempervivum pittonii és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum pittonii és una petita suculenta que forma rosetes subgloboses de fulles verdes, densament peludes i atapeïdes amb puntes de color porpra fosc o marró vermellós. Les rosetes creixen fins a 5 cm de diàmetre, i produeixen estolons de fins a 3 cm de llarg i formen catifes denses. Les fulles són oblongues-espatulades a lanceolades-obovades, de fins a 2,5 cm de llarg i fins a 0,7 cm d'ample. Les flors tenen forma d'estrella, de 9 a 12 flors, de fins a 2,5 cm de diàmetre, amb pètals totalment grocs verdosos, filaments grocs pàl·lids i anteres grogues. Apareixen en grups sobre tiges erectes, frondoses i de fins a 20 cm d'alçada a l'estiu. La roseta mor després de la floració, però seus fillols asseguren que la planta continuï.
El nombre de cromosomes és de $2n=64$.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum pittonii és natiu als Alps orientals. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma temperat.

## Taxonomia

Sempervivum pittonii va ser descrita per Heinrich Wilhelm Schott, Carl Frederik Nyman i Carl Georg Theodor Kotschy i publicat a Analecta Botanica 19, a l'any 1854.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
pittonii: epítet en honor del botànic austríac i primer en trobar l'espècie Josef Claudius Pittoni (1797-1878).

## Referències

* 1 2 «"Sempervivum pittonii (Pittoni Houseleek)"» (en anglès). World of Succulents, 16-11-2022. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «"Acta Pruhoniciana"» (PDF) (en txec). Výzkumný ústav Silva Taroucy pro krajinu a okrasné zahradnictví, v. v. i., Průhonice, 2013, pàg. 114. ISSN: 1805–921X [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum pittonii» (en anglès). Royal Botanic Garden Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 2 octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum pittonii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum pittonii
# Hermòcrates de Iasos

Hermòcrates de Iasos (en llatí Hermocrates, en grec antic Ἑρμοκράτης) fou un escriptor grec nadiu de Iasos, la fama del qual deriva únicament de què fou un dels mestres de Cal·límac, el retòric més distingit del seu temps.

## Referències

* ↑ Fabricius, Bibliotheca Graeca. vol. 6. p. 131.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). Vol. Pàg. [HERMOCRATES 3.]
# Cerinites

El Cerinites (en grec antic Κερυνίτης) és un riu d'Acaia que neix a les muntanyes de Cerínia, al terme municipal de Kalàvrita, i desaigua al golf de Corint, no lluny de la desembocadura del Selinunt, prop de l'antiga ciutat d'Hèlice. Passa prop de l'antiga ciutat de Cerinea, que segons Pausànies havia agafat el nom d'aquest riu.

## Referències

* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, VII, 27.5.
* ↑ Smith, William (ed.). «Achaia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 desembre 2020].
# Can Bragulat

Can Bragulat és un edifici d'Alella (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil. La masia és coberta amb una teulada de dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana. Presenta planta baixa i pis, una gran porta central dovellada i tres finestres gòtiques amb les llindes de pedra treballades en forma d'arc conopial, les impostes esculpides. La finestra de la dreta està formada per un petit arc lobulat.
A la banda dreta de l'edifici, formant angle recte, hi ha una construcció annexa d'estil gòtic.

## Història

Possiblement es tracti d'una construcció del darrer quart de segle xv, i l'annex lateral una mica posterior.

## Referències

* 1 2 3 «Can Bragulat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Can Pubill

«Can Pubill» té aquests significats:
* Can Pubill (Ogassa), masia d'Ogassa (Ripollès)
* Can Pubill (Riudaura), masia de Riudaura (Garrotxa)
* Can Pubill (Tona), masia de Tona (Osona)
# Serau de la Xina

El serau de la Xina (Capricornis milneedwardsii) és un caprí vulnerable, originari de la Xina, Myanmar, Cambodja, Laos, Tailàndia i el Vietnam. En el passat se l'ha considerat una subespècie del serau comú, Capricornis sumatraensis.

## Referències

* 1 2 Grubb, Peter. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a ed.. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 704. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Sempervivum transcaucasicum

Sempervivum transcaucasicum és una espècie de planta amb flors de la família de les crassulàcies (Crassulaceae) del gènere Sempervivum.

## Descripció

Sempervivum transcaucasicum creix com una roseta amb un diàmetre de 3 a 4 cm i forma només uns quants estolons. Les fulles són glandulars curtes i peludes, obliquament lanceolades a obovades, de color verd groguenc, tenen una punta col·locada bruscament. La limbe foliar fa de 15 a 20 mm de llarg i uns 10 mm d'amplada.
La inflorescència és cimosa. Té entre 11 a 13 flors d'un diàmetre d'uns 2,5 cm. Els seus pètals són ovats-lanceolats i punxeguts i fan de 2 a 2,5 mm de llarg. Els sèpals són lanceolats i són de color groc clar i a la seva base de color lavanda. Tenen entre 8 i 10 mm de llarg i 2 mm d'amplada. Els estams són de color violeta clar i les anteres són grogues. Els nectaris són rectangulars i estan corbats cap amunt.
L'època de floració és el juny.

## Distribució i hàbitat

Sempervivum transcaucasicum és natiu al nord i nord-est de Turquia fins a l'oest del Transcaucas. És una planta perenne suculenta i creix principalment al bioma temperat.

## Taxonomia

Sempervivum transcaucasicum va ser descrita per Muirhead i publicat a Notes from the Royal Botanic Garden, Edinburgh 26: 284, a l'any 1965.

### Etimologia

Sempervivum: nom compost per a dues paraules llatines Semper ("sempre") i vivus ("vivent"). Són Sempervivum a causa de ser plantes perennes que mantenen les fulles a l'hivern, i ser força resistents a condicions dificultoses de creixement.
transcaucasicum: epítet llatí geogràfic que fa referència a l'aparició de l'espècie a Transcaucàsia.

## Referències

* ↑ Erhardt, Walter. Der große Zander. Enzyklopädie der Pflanzennamen (en alemany). 2. Stuttgart: Eugen Ulmer, 2008, pàg. 1738. ISBN 978-3-8001-5406-7.
* ↑ «Sempervivum transcaucasicum» (en anglès). Royal Botanic Garden Kew - Plants of the World Online. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Sempervivum transcaucasicum». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | secundiflorus - sensibilis», 2019. [Consulta: 1r octubre 2023].
* ↑ Eggli, Leonard E.; Newton. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names (en anglès). Berlín/Heidelberg: Springer, 2010, pàg. 242. ISBN 978-3-642-05597-3.

## Bibliografia

* Hart, Henk ’t; Bleij, Bert; Zonneveld, Ben. Urs Eggli. Sempervivum altum (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2003, p. 365. ISBN 3-8001-3998-7.

## Enllaços externs

* Fotos de Sempervivum transcaucasicum
# Cirrats

Els cirrats (Cirrata) són un subordre de mol·luscs cefalòpodes de l'ordre Octopoda.

## Famílies

L'ordre Cirrata inclou quatre famílies:
* Família Cirroctopodidae Collins & Villenueva, 2006
* Família Cirroteuthidae Keferstein, 1866
* Família Opisthoteuthidae Verrill, 1896
* Família Stauroteuthidae Grimpe, 1916

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Cirrata». [Consulta: 12 abril 2021].
# Nomans Land

Nomans Land (també cartografiada com "No Man's Land" o "No Mans Land" o "No Man's island") és una illa deshabitada que té una superfície de 612 acres (2.477 km²), que pertany al terme municipal de Chilmark, Massachusetts, als Estats Units. Es troba a tres milles (5 km) de la cantonada sud-oest de l'illa de Martha's Vineyard.
Aquesta illa no es pot visitar donat que està plena de bombes de la Segona Guerra Mundial i posteriorment va ser un cam de tir(1943-1996).

## Història

El 15 de maig de 1602, viatjant en el Concord (de Dartmouth) arribant a Cape Cod, el Capità Bartholomew Gosnold va donar el nom a la petita illa que actualment es coneix com a "Nomans Land" com "Martha's Vineyard" en honor de la seva filla més gran, Martha; tanmateix, posteriorment aquest nom va ser transferit a l'illa més gran propera, situada al nord-est de Nomans Land.
S'hi va construir un aeròdrom per part de la U.S. Navy entre novembre de 1942 i maig de 1944 i durant 53 anys aquesta illa va ser un lloc de pràctiques pels bombarders (de 1943 a 1996). Dues zones restringides (restricted airspace) les R-4105A i R-4105B es troben a l'illa actualment.
L'any 1952 la família Crane va vendre l'illa a la Navy.
El terç oriental de l'illa és gestionat per la U.S. Fish and Wildlife Service (FWS) des de 1975, des de 1998 la FWS estiona tota l'illa. És especialment interessant com refugi per aus migradores.

## Notes

* ↑ The label "No Man's Land" appeared on Google Maps in November 2006.
* ↑ The label "No Mans Land" appeared on New England-area maps compiled by the National Geographic Society in 1955.
* 1 2 3 "Abandoned & Little-Known Airfields: Southeastern Massachusetts" (airstrip), 2005, Airfields-Freeman.com webpage: Airfields-NoMans.
* ↑ For reasons unknown to history, the town of Chilmark petitioned the Massachusetts General Court to have Nomans Land added to its corporate boundaries in 1716. This petition was granted, although the island had already been included in the original incorporation in 1714. See Annals of Chilmark in the References section below.
* ↑ "Concord of Dartmouth" (ship arrived at Cape Cod on May 15, 1602), Packrat, 2005, webpage: PackRat-Concord-voyage Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 MacQuarrie, Brian. Officials want it to stay No Man's Land. Boston, MA: The Boston Globe, 12 juliol 2010, p. 1..

## Referències

* Annals of Chilmark, "Nomans Land". From The History of Martha's Vineyard, Volume II by Dr. Charles E. Banks. 1911.
* Blocks 3059 and 3060, Block Group 3, Census Tract 2004, Dukes County United States Census Bureau

## Enllaços externs

* Nomans Land on MapQuest.com - zoom out to see its location with Martha's Vineyard
* Nomans Land Island National Wildlife Refuge Arxivat 2005-03-20 a Wayback Machine. at the U.S. Fish & Wildlife Service site
* James W. Mavor Jr.: The Nomans Runestone & Skywatching Shrines Arxivat 2006-04-06 a Wayback Machine. NEARA
# Campionats del món de ciclisme urbà – Trial femení

El Trial femení és una de les disciplines que integren els Campionats del món de ciclisme urbà organitzats anualment per l'UCI. S'ha vingut celebrant d'ençà dels campionats del 2001.
Del 2001 al 2016 van formar part dels Campionats del món de ciclisme de muntanya i trial. El 2017 van ser una de les proves que van formar, el creat de nou, Campionat del món de ciclisme urbà.
    A 1 de gener de 2018.

## Medallistes

| Edició | Any | Lloc | Or | Argent | Bronze |
| I | 2001 | Vail | Karin Moor | Floriane Combé | Céline Warther |
| II | 2002 | Kaprun | Karin Moor | Lucie Miramond | Floriane Combé |
| III | 2003 | Lugano | Karin Moor | Ann-Christin Bettenhausen | Lucie Miramond |
| IV | 2004 | Les Gets | Karin Moor | Ann-Christin Bettenhausen | Mireia Abant |
| V | 2005 | Livigno | Karin Moor | Ann-Christin Bettenhausen | Mireia Abant |
| VI | 2006 | Rotorua | Karin Moor | Mireia Abant | Gemma Abant |
| VII | 2007 | Fort William | Karin Moor | Gemma Abant | Mireia Abant |
| VIII | 2008 | Val di Sole | Gemma Abant | Karin Moor | Julie Pesenti |
| IX | 2009 | Canberra | Karin Moor | Julie Pesenti | Gemma Abant |
| X | 2010 | Mont Sainte-Anne | Gemma Abant | Karin Moor | Tatiana Janickova |
| XI | 2011 | Champéry | Karin Moor | Gemma Abant | Mireia Abant |
| XII | 2012 | Leogang-Saalfelden | Gemma Abant | Andrea Wesp | Tatiana Janickova |
| XIII | 2013 | Pietermaritzburg | Tatiana Janickova | Gemma Abant | Janine Jungfels |
| XIV | 2014 | Lillehammer-Hafjell | Tatiana Janickova | Nina Reichenbach | Gemma Abant |
| XV | 2015 | Vallnord | Janine Jungfels | Tatiana Janickova | Nina Reichenbach |
| XVI | 2016 | Val di Sole | Nina Reichenbach | Janine Jungfels | Perrine Devahive |
| XVII | 2017 | Chengdu | Nina Reichenbach | Nadine Kåmark | Irene Caminos |

## Resum estadístic
### Campiones múltiples

| Pilot | Medalles d'or |
| Karin Moor | 9 |
| Gemma Abant | 3 |
| Tatiana Janickova | 2 |
| Nina Reichenbach | 2 |

## Referències

* «Results - Trials» (en anglès). uci.ch. UCI, 2012. [Consulta: 7 setembre 2612].

## Enllaços externs

* Palmarès a sports.info
# Setge de Siracusa

Setge de Siracusa té aquests significats:
* Setge de Siracusa (413 aC), expedició atenenca a Sicília entre el 415 aC i el 413 aC, durant la guerra del Peloponès.
* Setge de Siracusa (Segona Guerra Púnica) (214-212 aC), operacions militars de la República romana durant la segona guerra púnica per tal de rendir la ciutat de Siracusa.
* Setge de Siracusa (1298), batalla de la Guerra de Sicília.
# Màrsies d'Alexandria

Màrsies (en llatí Marsyas, en grec antic Μαρσύας) era el general dels alexandrins quan es van revoltar contra Ptolemeu VIII Evergetes II Fiscó.
Hegèloc, el comandant de les forces reials, el va fer presoner i el va portar davant el rei, que tot i el seu paper en la revolta no el va fer executar, segons diu Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Edward Herbert Bunbury, Marsyas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 963
# Serrat de Segalars

El Serrat de Segalars és un serrat del municipi de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit d'Hortoneda. Està situada al sud-est de Segalars, de manera que aquest barri d'Hortoneda és als seus peus. Es troba a la dreta de la llau de Catxí, i constitueix el contrafort nord-oest del Serrat de Fosols. És al sud-oest del Serrat de la Feixa.
# Henderson (Carolina del Nord)

Henderson és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 16.095 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Henderson tenia 16.095 habitants, 6.332 habitatges i 4.122 famílies. La densitat de població era de 754,2 habitants per km².
Dels 6.332 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,1% hi vivien parelles casades, en un 26,7% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.745 $ i la renda mediana per família de 30.222 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.804 $ mentre que les dones 19.910 $. La renda per capita de la població era de 15.130 $. Entorn del 23,4% de les famílies i el 28,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].