OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Revue des patois gallo-romans

La Revue des patois gallo-romans fou una revista francesa de dialectologia que es publicà entre 1887 i 1893.
Va ser el 1887 quan el lingüista suís Jules Gilliéron, aleshores Maître de conférences a l'École pratique des Hautes Etudes amb mossèn Jean-Pierre Rousselot, Chargé de cours d'histoire de la langue française a l'École des Carmes, van fundar aquesta revista que no perdurà gaire temps (de 1887 a 1893 amb només cinc números). La revista pretenia oferir mostres de la diversitat dialectal a l'estat francès i va publicar així textos en parlars occitans, en varietats d'oil, completats amb estudis dialectològics (com per exemple el de la parla d'Arrens per l'escriptor gascó Miquèu Camelat) i cap al final un estudi complet sobre la parla de Cellefrouin del mateix Rousselot. Aquell mateix any (aquella dècada va ser molt activa pel que fa als estudis dialectals), Emile Blémont i Henry Carnoy, membres de la Société des Traditionnistes, van crear la revista La tradition i Léon Clédat la Revue des patois.
Uns quants anys més tard, Jules Gilliéron va crear el Bulletin de la Société des parlers de France i mossèn Jean-Pierre Rousselot la revista La Parole i la Revue de phonétique.

## Toms

* Tom 1, 1887 (Gallica, archive.org)
* Tom 2, 1888 (Gallica, archive.org)
* Tom 3, 1890 (Gallica, archive.org)
* Tom 4, 1891 (Gallica, archive.org)
* Tom 5, 1892 (Gallica, archive.org)

## Enllaços externs

* Gaston Paris "Les parlers de France" Lectura feta a la reunió de les Sociétés savantes (26 de maig 1888) Arxivat 2006-11-23 a Wayback Machine.
# Resolució 2180 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2180 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 d'octubre de 2014. El Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Estabilització de les Nacions Unides a Haití (MINUSTAH) per un any més fins al 15 d'octubre de 2015.

## Contingut

El març de 2014, es va arribar a Haití l'acord d'El Rancho, segons el qual les eleccions parlamentàries i del senat, que haurien d'haver tingut lloc el 2012, se celebrarien a la fi de l'any 2014, juntament amb les eleccions locals. El juny de 2014 el president Michel Martelly va decidir que se celebrarien el 26 d'octubre. No obstant això, el Parlament no va votar la legislació necessària a temps, per la qual cosa es va anunciar un ajornament addicional.
El mandat de la MINUSTAH es va ampliar fins al 15 d'octubre de 2015 i es va reduir a 2.370 cascos blaus. La tasca principal era enfortir la policia nacional d'Haití perquè pogués assumir la responsabilitat de la seguretat del país. L'objectiu era que, el 2016, tingués 15.000 agents operatius. A més, la missió també ajudaria a organitzar les eleccions.
El Consell de Seguretat va condemnar els delictes greus comesos principalment per bandes de delinqüènts contra nens, així com la violència sexual omnipresent contra dones i nenes.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC approves one-year renewal for MINUSTAH», 14-10-2014.
* ↑ BBC. «Haitian protests over delayed elections in Port-au-Prince», 27-10-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* «Text de la Resolució». Nacions Unides.
# Resolució 2182 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2182 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 24 d'octubre de 2014. A causa de la violació dels embargaments d'armes i carbó a Somàlia, el Consell va donar permís als estats membres de l'ONU per inspeccionar els vaixells sospitosos arreu del país. El mandat de l'AMISOM es va estendre al final de novembre de 2015. També es va estendre l'exempció de les forces de seguretat somalis de l'embargament d'armes durant un any.
La resolució fou aprovada per tretze vots a favor i amb les abstencions de Rússia i Jordània. Jordània va mostrar reserves a les inspeccions al mar perquè podien ser arbitràries deixant espai a abusos. Rússia s'havia abstingut perquè diverses disposicions es basaven en passatges infundats en l'informe de l'Observatori de Somàlia-Eritrea. El país també va considerar que s'havien tingut en compte els comentaris dels països àrabs i del Consell de Cooperació del Golf en la redacció de la resolució.

## Contingut

A la fi de 2014, el govern federal de Somàlia havia d'establir administracions, districtes i estats regionals; un pas essencial en el seu programa Visió 2016. Hi ha previstes eleccions al país el 2016.
Encara estaven en vigor un embargament d'armes i de carbó. El comerç de carbó vegetal, però, va continuar sent una important font d'ingressos per al grup terrorista Al-Xabab. El president somali havia demanat suport militar per evitar l'exportació de carbó vegetal i el tràfic d'armes. Per això es va donar permís als Estats membres durant 12 mesos per inspeccionar tots els vaixells davant la costa somali i confiscar tots els béns prohibits.
L'excepció a l'embargament d'armes a les forces de seguretat de Somàlia s'ha estès fins al 30 d'octubre de 2015. El Consell de Seguretat ha d'establir que se n'informés a la Comissió que supervisa l'embargament. La gestió de l'equip militar també va resultar prou eficient i no va funcionar en tots els nivells de govern. A més, estaven decebuts perquè les armes encara no estaven marcades i registrades.
El Grup d'Observadors Somali-Eritrea havia recomanat que es permetés una excepció a l'embargament d'armes per a l'enviament comercial. Se li va demanar que formulés una proposta en consulta amb el govern somali. El mandat del Grup d'Observadors es va ampliar fins al 30 de novembre de 2015.
Es va ampliar el mandat a l'AMISOM fins al 30 de novembre de 2015. Alhora, el Consell va donar la benvinguda a les operacions ofensives conjuntes per part de l'exèrcit somali, que havia reduït dràsticament el territori d'Al-Xabab.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of AU mission in Somalia for one year, amends sanctions regime», 24-10-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2184 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2184 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de novembre de 2014. El Consell va renovar el seu consentiment per als països i organitzacions regionals per fer front a la pirateria de la costa somali.

## Contingut

El nombre d'atacs i segrestos a vaixells en la costa de Somàlia havia disminuït bruscament des del 2011. No obstant això, aquesta pirateria continuava representant una amenaça per a l'enviament d'ajuda humanitària a la regió; també perquè els pirates encara eren actius al mar. Segons informes, també hi havia nens involucrats en la pirateria.
Les autoritats somalis eren responsables de la lluita contra la pirateria, i com a tals van demanar assistència internacional i l'extensió de la resolució 2125. A l'acte es van activar l'operació Atalanta (Unió Europea), l'operació Ocean Shield de l'OTAN i la Task Force 151 i la Task Force 508. A més Xina, Iran, Japó, Corea del Sud i Rússia enviaren vaixells de patrulla. L'autorització a països i organitzacions regionals per fer front a la pirateria a petició de Somàlia es va renovar durant 12 mesos més.
Foren elogiades Kenya, Maurici, les Seychelles i Tanzània van ser elogiades pels seus esforços per jutjar pirates per als seus propis tribunals. Es va cridar a tots els països a criminalitzar la pirateria i a cooperar en la investigació i el judici dels responsables de la pirateria a la costa de Somàlia. També es va investigar la implicació de xarxes criminals internacionals. Interpol també va crear una base de dades que aplegava informació sobre la pirateria a Somàlia.
Es va reconèixer que la inestabilitat de Somàlia era una de les causes de la pirateria, mentre que els diners del crim obtinguts provocaven més inestabilitat. Per tant, es va demanar al país que introduís una legislació antipirateria i que establís un servei de seguretat per fer-la complir, així com portar als pirates a la justícia.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC renews action to fight piracy off Somali coast, calling for deployment of vessels, arms, military aircraft», 12-11-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2186 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2186 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 25 de novembre de 2014 després de reafirmar les resolucions 2030, 2048, 2092 i 2157 el Consell decideix prorrogar el mandat de la UNIOGBIS tres mesos, fins al 28 de febrer de 2015, pendent d'un informe de gener del 2015 del Secretari General amb recomanacions per a un mandat modificat.
A més, es va repetir que els serveis de seguretat de Guinea Bissau han de ser sotmesos al control civil. Es va instar les autoritats del país a adoptar totes les mesures necessàries per protegir els drets humans i combatre la delinqüència organitzada, especialment el narcotràfic i el blanqueig de diners. També es va demanar als altres països que ajudessin al país. Guinea Bissau planejava organitzar una conferència de donants a Brussel·les al febrer de 2015.

## Vegeu també

* Eleccions generals de Guinea Bissau de 2014
* Cop d'estat de 2012 a Guinea Bissau
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 – 2015)

## Referències

* ↑ SC extends mandate of UNIOGBIS
* ↑ Situación en Guinea Bissau, itamaraty.br, 12 d'agost de 2015

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2188 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 9 de desembre de 2014. El Consell va ampliar les sancions contra Libèria durant nou mesos i va ampliar el mandat del grup d'experts que supervisava les sancions es va ampliar per deu mesos.

## Contingut

La mesura imposada per la resolució 1532 (2004), que consistia en la congelació dels fons de l'expresident Charles Ghankay Taylor, va romandre en vigor. La prohibició de viatjar i l'embargament d'armes imposat el 2003 per la resolució 1521 es van ampliar per nou mesos. El panell d'experts que supervisava la implemenatció de les sancions també es va ampliar per deu mesos.
El Consell de Seguretat també va declarar que el progrés que Libèria ja havia realitzat podria perdre's pel brot d'ebola que havia afectat el país. En aquest context, es tindrà en compte l'alleujament o l'eliminació total de les sancions.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «With ebola threatening West Africa, SC adopts resolution 2188 renewing Liberia sanctions for nine months, with view to lifting them», 09-12-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Robert VI d'Alvèrnia

Robert VI d'Alvèrnia, nascut el 1250, mort el 1314, fou comte d'Alvèrnia i comte de Boulogne (1280-1314), succeint als dos feus al seu germà. Era el fill de Robert V (vers 1225-1277), comte d'Alvèrnia (1247-1277) i comte de Boulogne (1247-1277), i d'Eleonor de Baffie.
El 1297 apareix al costat del rei de França Felip el Bell en la guerra a Flandes contra el comte Guiu de Dampierre. Altre cop lluitava a Flandes el 1302 i va participar en la batalla de Courtrai en la que va morir el seu germà Godofreu. El 1303 el rei de França li va ordenar aplicar al seu comtat l'exempció dels drets de peatge als mestres i alumnes de les universitats que havia decretat per a la Universitat de París i havia estès a tota França. Robert no en va fer cas i el 6 de maig de 1304 el rei va ordenar al batlle d'Amiens fer complir l'orde; finalment el 1312 el comte va acceptar el compliment però limitat als estudiants francesos.
Va fer testament el 14 d'abril de 1314. No torna a ser esmentat. Un historiador del segle xix diu que va viure fins al 1318 però sense acreditació documental; el mateix li dona un fill (confirmat) i dues filles (Joana i Maria).
Es va casar el 14 de juny de 1279 amb Beatriu de Montgascon, dama de Montgascon i de Pontgibaut, filla de Falcó, senyor Montgascon i d'Isabel de Ventadour. Foren els pares de Robert VII d'Alvèrnia (vers 1282-1325), que va succeir al pare en els dos comtats (1314-1325)

## Referències

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Rika Masuya

Rika Masuya (増矢 理花, 14 de setembre de 1995) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2014. Va disputar 27 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2014 | 7 | 2 |
| 2015 | 3 | 1 |
| 2016 | 3 | 0 |
| 2017 | 2 | 0 |
| 2018 | 12 | 3 |
| Total | 27 | 6 |

## Referències

* ↑ 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Rika Masuya, Fitxa a Soccerway
# Rikar Gil

Rikar Gil, nascut Ricardo Ramírez Gil (Barcelona, 1976 - Madrid, 21 de gener de 2017) va ser un actor català.
Havia participat en diverses sèries de televisió, com ara La Riera, on havia donat vida al Gaspar, o El ministerio del tiempo. La seva última pel·lícula va ser Julie (2016), d'Alba González de Molina.
Morí el 21 de gener de 2017 a conseqüència d'un accident de moto.

## Referències

* ↑ Filmografia de Rikar Gil a FilmAffinity (castellà)
* ↑ «Mor als 40 anys l'actor català Rikar Gil». ARA, 23-01-2017 [Consulta: 23 gener 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-01-25 a Wayback Machine.
# Robert II de Tàrent

Robert II de Tàrent (1315-10 de setembre del 1364) de la primera dinastia Capet d'Anjou-Sicília, fou príncep de Tàrent (1332-1346), rei d'Albània (1332-1364), príncep d'Acaia (1333-1346) i rei pretendent a l'Imperi Llatí (1346-1364).
Era el fill major supervivent del príncep Felip I de Tàrent i de Caterina de Valois-Courtenay.
El 1333 bescanvià amb el seu oncle, Joan I de Gravina, els drets sobre el Regne d'Albània pels drets sobre el Principat d'Acaia, que havia heretat del seu pare. Degut a la seva minoria d'edat, l'autoritat efectiva en fou la seva mare, Caterina, fins a la mort d'aquesta el 1346. Aleshores Robert II de Tàrent heretà els drets sobre l'extint Imperi Llatí i fou reconeguda la seva sobirania pels Estats croats de Grècia. Però la seva base real de poder radicava en el Principat d'Acaia.

## Matrimoni i descendència

El 9 de setembre del 1347 es casà a Nàpols amb Maria de Borbó, filla de Lluís I de Borbó. Maria de Borbó era vídua de Guiu de Lusignan, qui havia estat conestable de Xipre i príncep de Galilea. Robert II de Tàrent morí a Nàpols i allí fou enterrat. Després de la seva mort, la seva muller Maria de Borbó intentà mantenir el Principat d'Acaia sota el seu poder per tal de fer-ne hereu un fill seu d'un anterior matrimoni, però el successor legítim en fou Felip II de Tàrent, germà petit de Robert II de Tàrent.

## Referències

* ↑ «Robèrto II d'Angiò-Taranto despota di Romania principe d'Acaia, imperatore latino titolare di Costantinopoli» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 5 febrer 2023].
* 1 2 Lock, Peter. The Franks in the Aegean, 1204-1500. London ; New York : Longman, 1995, p. 129. ISBN 978-0-582-05140-9.
* ↑ Topping, Peter. «The Morea, 1311–1364». A: Setton, Kenneth M.; Hazard, Harry W. (eds.). A History Of The Crusades. Vol. 3, The Fourteenth And Fifteenth Centuries. [2d ed.], 1975, p. 104–140. ISBN 978-0-299-06670-3.
Robert II de Tàrent Primera Dinastia Capet d'Anjou-Sicília(Branca menor de: Dinastia Capet)Naixement: 1315 Mort: 10 de setembre 1364 :
| Títols |||
| Precedit per: Felip I de Tàrent (pare) | Príncep de Tàrent (Llista de prínceps de Tàrent) (1232-1346) | Succeït per: Lluís I de Tàrent (germà) |
| Precedit per: Felip I de Tàrent (pare) | Rei d'Albània (Llista de reis d'Albània) (1332-1333) | Succeït per: Joan I de Gravina (oncle) El 1333 bescanvià els drets del Principat d'Acaia pels drets del Regne d'Albania |
| Precedit per: Joan I de Gravina (oncle) El 1333 bescanvià els drets del Principat d'Acaia pels drets del Regne d'Albania | Príncep d'Acaia (Llista de prínceps d'Acaia) (1333-1364) | Succeït per: Felip II de Tàrent (germà menor) |
| Títols com a pretendent |||
| Precedit per: Caterina de Valois-Courtenay i Felip I de Tàrent (mare i pare) | — En disputa per: — Imperi Llatí (Llista d'emperadors de Constantinoble) (1346-1364) — Raó de la disputa: — El 1261 Miquel VIII Paleòleg reconquerí Constantinoble i restaurà l'Imperi Romà d'Orient | Succeït per: Felip II de Tàrent (germà menor) |
# Resolució 742 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 742 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 14 de febrer de 1992 després d'examinar l'aplicació de l'Azerbaidjan per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Azerbaidjan fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2011-08-14 a Wayback Machine.
# Resolució 746 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 746 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 17 de març de 1992 després de reafirmar la resolució 733 (1992), assenyalant un acord d'alto el foc a Mogadiscio i un informe del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va instar la continuació de l'ajuda humanitària de les Nacions Unides a Somàlia i va recolzar fermament la decisió del secretari general d'enviar-hi un equip tècnic.
El Consell va instar les faccions somalis a respectar l'acord d'alto el foc del 3 de març de 1992, i demanar a més que cooperessin amb el Secretari General, les Nacions Unides i les organitzacions internacionals per facilitar el lliurament de l'ajuda humanitària als necessitats. També va donar suport a la seva decisió d'enviar un equip tècnic a Somàlia que establís mecanismes de lliurament d'ajudes i va demanar a les faccions somalis que respectessin la seguretat i la seguretat de l'equip.
Finalment, la Resolució 746 va encoratjar la cooperació entre l'Organització de la Unitat Africana, la Lliga Àrab i l'Organització de la Conferència Islàmica i el Secretari General amb l'esperança de convocar una conferència per a la reconciliació nacional i Unitat a Somàlia.

## Referències

* ↑ United Nations Operations in Somalia. United Nations.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra Civil somali

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 744 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 744 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 25 de febrer de 1992 després d'examinar la sol·licitud de San Marino per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que San Marino fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org Arxivat 2011-08-14 a Wayback Machine.
# Rodolf II de Borgonya

Rodolf II de Borgonya (880 - 937) fou rei de la Borgonya Transjurana (912-937), rei de la Borgonya Cisjurana amb Provença (934-937) i rei d'Itàlia (922-926).
Era fill de Rodolf I de Borgonya i membre de l'Antiga Casa de Welf. Es va casar amb Berta de Suàbia anomenada La Filandera, i va tenir dos fills:
* Conrad III «el Pacífic».
* Adelaida de Borgonya, casada amb Lotari d'Arles, rei d'Itàlia (944-950), i després de la mort d'aquest amb l'emperador Otó I.
Va succeir al seu pare Rodolf I (mort el 25 d'octubre del 911) com a rei de Borgonya Transjurana sent coronat el 912. El 922 va fer un pacte amb Enric I d'Alemanya que li va cedir territoris a Suàbia a canvi de la Santa Llança que més tard fou una de les insígnies imperials. El mateix any fou cridat per alguns nobles italians per intervenir a Itàlia contra Berenguer de Friül (Berenguer I d'Itàlia). Va anar a Itàlia i fou coronat a Pavia. El 923 va derrotar a Berenguer a Piacenza i l'any següent Berenguer fou assassinat (924), mort que es sospita que fou encarregada per Rodolf. Llavors el rei va residir alternativament a Itàlia i a Borgonya Transjurana.
El 925 la noblesa italiana se li va girar en contra i va cridar a Hug d'Arle, comte d'Arle i regent de Borgonya Cisjurana amb Provença (on era rei Lluís III el Cec). El 926 aquest es va presentar a Itàlia, desembarcant a Pisa i marxant a Pavia on fou coronat. Hug va fer un acord amb Rodolf i aquest es va retirar a Borgonya, deixant-li el camí lliure. Vers el 933 els nobles italians tornaven a demanar a Rodolf anar a Itàlia per ser coronat. Hug d'Arle, que el 928 a la mort de LLuís, havia ignorat els drets del seu fill Carles Constantí al que només havia deixat el comtat de Viena que segurament va passar al regne de França (vers 930), i havia assolit el tron, va renunciar a la resta de la Borgonya Cisjurana (Lió) i Provença en favor de Rodolf II a canvi de la renúncia d'aquest al regne d'Itàlia. El 934 Rodolf havia reunit els dos regnes, i el nou estat sorgit es va anomenar regne de les Dues Borgonyes i després del 937 (ja sota el seu fill i successor) com a regne d'Arle (per la capital).
Va morir el 937 i el va succeir el seu fill Conrad, anomenat Conrad III de Borgonya el Pacífic.

## Notes

* ↑ Genealogia a Medieval Lands
* ↑ Francis Rapp, Le Saint Empire romain germanique, col·lecció « Points Histoire », Lonrai, 2003, pàg. 47.
# Reto Hollenstein

Reto Hollenstein (Frauenfeld, Frauenfeld, 22 d'agost de 1985) és un ciclista suís, professional des del 2008 fins al 2024.

## Palmarès
### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2012. Abandona (13a etapa)
* 2019. 94è de la classificació general
* 2022. 129è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2014. No surt (17a etapa)
* 2015. 75è de la classificació general
* 2016. 97è de la classificació general
* 2017. 150è de la classificació general
* 2021. 136è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 55è de la classificació general
* 2020. 72è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Fin de carrière abrupte pour le Thurgovien Reto Hollenstein» (en francès). bluewin.ch, 08-05-2024. [Consulta: 23 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Riu Morava

El Morava (en llatí Marus Flumen, en txec i eslovac Morava, en alemany March, en hongarès Morva, en polonès Morawa) és un riu de l'Europa Central. És afluent del Danubi per l'esquerra i té una llargada de 365 km.
És el riu més important de Moràvia, regió que n'ha pres el nom.
El riu neix a Králický Sněžník, una muntanya del nord-oest de Moràvia, prop de la frontera entre la República Txeca i Polònia i es dirigeix cap al sud. El curs baix del riu forma la frontera entre Eslovàquia i la República Txeca primer, i Eslovàquia i Àustria després.
La ciutat més gran que hi ha prop del riu és Olomouc. Els seus afluents més importants són el Dyje i el Myjava.

## Referències

* 1 2 «Morava River | Czech Republic, Slovakia, Danube | Britannica» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «Morava | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «Olomouc | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «Danube Facts and Figures: The Czech Republic» (en anglès). ICPDR, 01-07-2007. [Consulta: 23 juny 2024].

## Enllaços externs

* Levels and flows of watercourses (Nivells i fluxos de cursos d'aigua) (anglès).
* Raft.cz recommends these rentals to rents of boats on this river (Informació - navegabilitat- per a les bigues) (anglès).