OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monika Grütters

Monika Grütters (Münster, 9 de gener de 1962) és una política alemanya de la Unió Demòcrata Cristiana (CDU). Des del 2013, exerceix de secretària d'Estat del Govern federal de Cultura i Mitjans de Comunicació al govern de la cancellera Angela Merkel. Forma part del Bundestag alemany des del 2005 i va ser presidenta de la Comissió de Cultura i Mitjans de Comunicació del 2009 al 2013. Des del desembre de 2016, Grütters també és la presidenta de la CDU a Berlín i membre de la junta executiva federal de la CDU.

## Posicions polítiques

El juny de 2017, Grütters va votar, en contra de la majoria del seu grup parlamentari, a favor de la introducció a Alemanya del matrimoni homosexual.
A la campanya per l'elecció de president del partit del 2018, Grütters va donar suport públicament a Annegret Kramp-Karrenbauer per succeir Angela Merkel.
A l'abril de 2020, Grütters va signar, juntament amb uns 50 membres més del seu grup parlamentari, una carta a la presidenta de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, en què es demanava a la Unió Europea que acollís nens que vivien en camps de refugiats i immigrants a Grècia.

## Referències

* ↑ Diese Unionsabgeordneten stimmten für die Ehe für alle Die Welt, 30 June 2017.
* ↑ Ulrich Kraetzer (7 December 2018), Grütters lässt Delegierte freie Hand bei der Abstimmung Berliner Morgenpost.
* ↑ Charlotte Raskopf (6 April 2020), 50 CDU-Abgeordnete fordern Aufnahme von Flüchtlingskindern aus griechischen Lagern Handelsblatt.
* ↑ Robert Roßmann (6 April 2020), Mehr als 50 Unionsabgeordnete fordern Aufnahme von Flüchtlingskindern Süddeutsche Zeitung.
# El Agheila

El Agheila (àrab: العقيلة, al-ʿUqayla) és una ciutat situada al fons del golf de Sidra a la Cirenaica occidental a Líbia. L'any 2001 estava administrativament dins del districte d'Ajdabiya. El 2007, El Agheila va ser ubicada dins del districte d'Al Wahat engrandit.
El Agheila va ser l'escenari de diverses batalles durant la Segona Guerra Mundial, durant la campanya del nord d'Àfrica.

## Història

El Agheila és el lloc on estava la ciutat fortificada romana Anabucis i la seva precursora grega Automala.
Durant l'ocupació italiana de Líbia, aquesta ciutat va ser el lloc on es trobava un camp de concentració italià, dirigit per les tropes colonials italianes, per als beduïns, i milers d'ells van morir-hi.

### Segona Guerra mundial

El febrer de 1941, El Agheila va ser capturada per la Western Desert Force britànica a continuació de la seva destrucció per l'exèrcit italià en l'operació Compass. L'Afrika Korps alemanya dirigida per Erwin Rommel va fer una ofensiva per a reconquerir-la.

### Guerra civil de Líbia

Durant la Guerra Civil de Líbia, l'any 2011, aquesta ciutat va ser capturada per les forces anti-Muammar Gaddafi, però va tornar a passar a mans de les forces governamentals dues vegades.

## Notes

* ↑ "الشعبيات بالجماهيرية" ("Districts of Libya") Website of the General People's Committee of Libya, from WebArchive dated 30 agost 2006
* ↑ Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" The Journal of Roman Studies 41(1/2): pp. 11-16, p. 11
* ↑ The site of Automala was found on a small promontory opposite the island of Bu Sceefa, a few kilometers west of el-Agheila. p. 16 of Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" The Journal of Roman Studies 41(1/2): pp. 11-16
* ↑ Ham, Anthony. East of Tripoli - Medinat Sultan to Ajdabiyya: Al-'Aghela. Londres: Lonely Planet, 2002, p. 154. ISBN 0864426992.

## Enllaços externs

* Satellite map at Maplandia.com.
# Oakley

«Oakley» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estats Units d'Amèrica:
*** Oakley (Califòrnia)
*** Oakley (Idaho)
*** Oakley (Kansas)
*** Oakley (Utah)
*** Oakley (Wyoming)
** Regne Unit: Oakley (Buckinghamshire)
* Oakley, Inc., empresa que fabrica ulleres de sol
# Abies densa

Abies densa és una espècie de conífera de la família Pinaceae nativa de l'Himàlaia. De vegades es considera com una varietat d'Abies spectabilis. Es troba a Bhutan, Xina, l'Índia, i Nepal.
Abies densa és la conífera dominant en el cinturó superior de l'Himàlaia central i oriental des del Nepal, Sikkim, Bhutan, i Tibet adjacent a Myanmar a altituds entre 2.800 i 3.700 m. És un arbre que pot arribar a fer 60 m d'alt. Les seves fulles aciculars fan 4,5 cm de llargada amb els marges un poc recorbats. Les pinyes fan 10 cm de llargada.

## Referències

* ↑ Zsolt Debreczy; Istvan Racz. Kathy Musial. Conifers Around the World. 1st. DendroPress, 2012, p. 1089. ISBN 9632190610.

## Bibliografia

* {{{assessors}}} (2013). Abies densa. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 3 maig 2014.

## Enllaços externs

* Conifers Around the World: Abies densa - Himalayan Alpine Fir Arxivat 2014-07-29 a Wayback Machine..
# María Teresa Angulo Romero

María Teresa Angulo Romero (Badajoz, 17 de maig de 1968) és una política espanyola, diputada pel Partit Popular al Congrés durant les X, XI i XII Legislatures.
Llicenciada en Dret per la Universitat d'Extremadura, és també especialista en Mediació Civil i Mercantil per la UNED. Posseeix un màster en Adreça d'Organitzacions Sociosanitàries i un altre en Gestió d'Organitzacions Sanitàries. Entre 1992 i 2007 va exercir com a advocada.
En l'àmbit polític, ha estat presidenta local del PP a Zafra, on va ser regidora entre 1995 i 2015. Va ser diputada autonòmica en l'Assemblea d'Extremadura entre 2003 i 2011 i portaveu general del Grup Popular en l'Assemblea d'Extremadura entre 2008 i 2011. En 2011 va ser triada diputada per Badajoz al Congrés, sent reelegida en 2015 i 2016. Durant la X legislatura, va ser portaveu de Sanitat del PP al Congrés.

## Referències

* ↑ Congreso de los Diputados. «Angulo Romero, María Teresa». [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ Grupo Popular. «Angulo Romero, María Teresa». [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «La diputada extremeña Teresa Angulo ha sido designada nueva portavoz de Sanidad del PP en el Congreso». , 18-12-2014 [Consulta: 30 agost 2017].
# Moniek Tenniglo

Moniek Tenniglo (Albergen, Tubbergen, 2 de maig de 1988) és una ciclista neerlandesa professional des del 2014 i actualment a l'equip WM3 Pro Cycling.

## Palmarès

* 2015
** 1a a l'Open de Suède Vårgårda TTT

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# El retorn del Bucentaure el dia de l'Ascensió

El retorn del Bucentaure el dia de l'Ascensió és un quadre de Canaletto pintat cap a 1745-1750 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Descripció

L'assumpte representat, molt car al pintor, immortalitza el clima festiu que impregnava la dàrsena de Sant Marc a Venècia el dia de la Sensa (Ascensió), una solemnitat que, juntament amb el Carnaval, constituïa un gran esdeveniment per als ciutadans venecians, ja que en un dia com aquell del 998 van derrotar els pirates dàlmates. Des de llavors, cada any i en record d'aquella victòria la Sereníssima República de Venècia es vestia de gala per celebrar el seu enllaç amb el mar Adriàtic.
Com a símbol d'aquesta unió, el dux navegava, a bord de la seva embarcació oficial, el Bucentaure, des de la llacuna fins a mar obert i un cop allà, després de llençar un anell al mar, tenia lloc la cerimònia de les esposalles.
En aquesta escena apareix la galera del dux amb els seus quaranta rems i exquisidament empavesada de vermell, atracada a la dàrsena de Sant Marc davant el Palau Ducal després d'haver tornat de la singlada ritual. Mentre la multitud la rep al moll, l'acompanya un seguici d'embarcacions de tota mena, des de simples góndoles de la classe mitjana fins a luxoses falues pertanyents a l'aristocràcia. La vista, presa des de dalt, comprèn el Palau Ducal, el campanile de Sant Marc i la Biblioteca Marciana i arriba fins a la Punta de la Dogana i la cúpula de Santa Maria della Salute al fons. Vaixells i personatges inunden l'atmosfera lluminosa, càlida i complaent que va caracteritzar el pintor, que va ser historiador i poeta de la seva pàtria natal. Són diverses les versions d'aquest mateix argument sortides del taller de l'artista i aquesta, l'autografia de la qual no presenta dubtes, s'identifica amb la que va pertànyer al col·leccionista britànic Henry Reveley (1737-1798).

## Referències

* 1 2 «Retorn de “Il Bucintoro” el dia de l'Ascenció | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 16 abril 2020].
* 1 2 «Regreso de «Il Bucintoro» el día de la Ascensión | Museu Nacional d'Art de Catalunya». [Consulta: 16 abril 2020].

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.

## Enllaços externs

* Enllaç a l'obra al web del Museu Thyssen-Bornemisza
# Còclea

La còclea (també coneguda com a caragol o cuc de l'orella) és una estructura en forma de tub enrotllat en espiral, situada en l'orella interna. Forma part del sistema auditiu dels mamífers. En el seu interior es troba l'òrgan de Corti, que és l'òrgan del sentit de l'audició.

## Estructura

El còclea està formada per tres cambres longitudinals plenes de fluids: la rampa timpànica i la rampa vestibular contenen perilimfa, i el conducte coclear conté endolimfa. La rampa timpànica es comunica amb la vestibular en el helicotrema, el vèrtex de la "petxina del caragol". Aquestes tres cambres estan separades per dues membranes: la membrana de Reissner, entre la rampa vestibular i el conducte coclear; i la membrana basilar, entre el conducte coclear i la rampa timpànica. És en la membrana basilar on resta l'òrgan de Corti, amb les cèl·lules ciliades (que són els receptors auditius). Aquesta part contribueix molt al fonoreceptor i és molt important.
L'eix entorn del qual s'enrotlla la còclea es coneix com a modíol o columnel·la. Junt a ell està el gangli espiral de Corti, que és on s'agrupen els somes de les neurones que estan connectades a les cèl·lules ciliades, i d'on parteix el nervi auditiu (VIIIé parell cranial).

## Referències

* ↑ A. M. Alcover; F. de B. Moll. DCVB Diccionari català-valencià-balear [Consulta: 7 setembre 2018]. «una de les tres cavitats internes de l'orella, que té forma d'un con buit i enrevoltat en espiral; cast. caracol. La gent més ignorant creu que realment dins l'orella hi ha un cuc viu.»
Viccionari
# Plans de Costa

Els Plans de Costa són uns plans de muntanya del terme municipal de Tremp, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp, al Pallars Jussà.
Estan situats en el sector més occidental del terme municipal, a tocar del Pont de Montanyana. Són al nord de la carretera C-1311, entre els punts quilomètrics 1 i 2, al sud-oest de les Planelles de Prullans, a la dreta del barranc de Prullans.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Al-Taymuriyya (cràter)

Al-Taymuriyya és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 19 km de diàmetre. Porta el nom d'Aisha 'Esmat al-Taymuriyya (1840-1902), escriptora egípcia, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Al-Taymuriyya». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Oakley (Idaho)

Oakley és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 668 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oakley tenia 668 habitants, 226 habitatges, i 166 famílies. La densitat de població era de 64,6 habitants/km².
Dels 226 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,4% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 20,5% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.643 $ i la renda mediana per família de 34.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 13.983 $. Aproximadament el 9,1% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oakley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oakley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Abies borisii-regis

Abies borisii-regis és una espècie de conífera de la família Pinaceae nadiua de les muntanyes de la Península Balcànica a Bulgària, nord de Grècia, Macedònia del Nord, Albània i Sèrbia. Es presenta a altituds de 800–1.800 m, en muntanyes amb una pluviometria de més de 1.000 mm.
És un gran arbre perennifoli de 40-50 m d'alt excepcionalment 60 m)
Està estretament emparentat amb l'avet platejat i Abies nordmanniana.
El seu epítet específic, borisii honora el rei Boris III de Bulgària.

## Referències

* ↑ Farjon, A. (1998). World Checklist and Bibliography of Conifers. Royal Botanic Gardens, Kew ISBN 1-900347-54-7
* ↑ Rushforth, K. (1987). Conifers. Helm ISBN 0-7470-2801-X
* ↑ Rushforth, K. (1999). Trees of Britain and Europe. Collins ISBN 0-00-220013-9
* ↑ Liu, T.-S. (1971). A Monograph of the Genus Abies. National Taiwan University.
* ↑ Gymnosperm Database: Abies borisii-regis Arxivat 31-10-2007 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Abies borisii-regis. Distribution map, genetic conservation units and related resources. European Forest Genetic Resources Programme (EUFORGEN)
# Morón (Buenos Aires)

Morón és la ciutat capçalera del partido de Morón, a la província argentina de Buenos Aires, i està situada a l'oest de la Ciutat de Buenos Aires.
Els primers pobladors d'aquestes terres van ser els querandíes, poble aborigen nòmada. La presència d'un curs d'aigua com és el rierol Morón a la zona va ser un punt d'atracció per a aquestes poblacions.
Després d'haver refundat Buenos Aires, Juan de Garay va repartir les terres de la zona, deixant com a primer amo d'aquests lares el capità Juan Ruiz de Ocaña. La zona de l'actual Morón va ser privilegiada quant a camins, ja que aviat es va trobar connectada al Camí ral que anava des de Buenos Aires a Còrdova, i al començament del segle xvii s'havien construït alguns camins secundaris. Fins a 1740 la zona va estar exposada als malones i es creu que fins llavors va existir un fortí en el lloc.
El 2010 la ciutat tenia 122 .642 habitants. La ciutat de Morón es troba a la zona oest del Gran Buenos Aires, a 17 quilòmetres de la ciutat de Buenos Aires, capital nacional. La seva altura mitjana sobre el nivell del mar és de 26 m.
Limita al sud per l'Av. Don Bosco amb les localitats de Rafael Castillo i Vila Luzuriaga (La Matanza), a l'est amb la ciutat de Haedo pels carrers Juan Martín de Pueyrredón i Dr. Guillermo Rawson, i al nord i oest amb la ciutat de Castelar per les Avdas. la Cañada de Juan Ruiz, Bernardo de Irigoyen, Marcelino Ugarte i Eva Perón.
# María Virtudes Marí Ferrer

María Virtudes Marí Ferrer (Eivissa, 13 d'agost de 1965) és una política eivissenca, diputada al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.

## Biografia

Es llicencià en dret i diplomà en graduat social. Des de 1990 treballa com a advocada especialista en dret administratiu. Militant del Partido Popular. De 1991 a 1993 fou Directora General de Joventut del Govern Balear, a les eleccions municipals espanyoles de 1995 i 1999 fou regidora de medi ambient i portaveu del grup municipal popular a l'ajuntament d'Eivissa.
Fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011. Ha estat secretaria de la Comissió d'Hisenda i Pressuposts del Parlament de les Illes Balears i portaveu de la Comissió de Medi Ambient, Ordenació del Territori i urbanisme.
Al desembre de 2015 fou nomenada membre del Consell de Direcció de l'Ens Públic de Radiotelevisió de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ Nuevas caras en los sillones del Parlament, Diario de Mallorca, 23 de maig de 2011
* ↑ Currículum al Parlament Balear
* ↑ Fitxa del Parlament Balear
* ↑ Resolució de la presidenta del Parlament de les Illes Balears per la qual s’ordena la publicació del nomenament d’una membre del Consell de Direcció de l’Ens Públic de Radiotelevisió de les Illes Balears
# Ctenomys thalesi

Ctenomys thalesi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic del nord-est de la província argentina de Chubut. El seu hàbitat natural és l'estepa de zigofil·làcies de baixa cobertura. Es tracta d'un tuco-tuco de mida petita. Té una llargada total de 183-221 mm, la cua de 57,4-62 mm i un pes de 43-96 g. Fou anomenat en honor del genetista brasiler Thales Renato Ochotorena de Freitas.

## Referències

* ↑ Teta, P.; D'Elía, G. «Uncovering the species diversity of subterranean rodents at the end of the World: three new species of Patagonian tuco-tucos (Rodentia, Hystricomorpha, Ctenomys)» (en anglès). PeerJ, 8, 2020, pàg. e9259. DOI: 10.7717/peerj.9259. ISSN: 2167-8359.
# Pideli köfte

Pideli köfte és un plat fet amb carn picada, una varietat dels köfte, (o kofta) a la cuina turca. Pideli köfte es fa amb carn vermella. Els köftes es posen a sobre d'un llit de pide, pa pla tradicional, tallat en petits trossos. A sobre de tots s'hi posa salsa de tomàquet i mantega fosa. Se serveix amb iogurt en el mateix plat. Pideli köfte és un plat registrat de Bursa i es considera una alternativa més barata del Bursa kebabı ("İskender") i de vegades s'anomena "İskender dels pobres".

## Vegeu també

* Besmeç
* İnegöl köfte
* Islama köfte
* Kadınbudu köfte

## Referències

* ↑ Bursa defteri. Bursa Kültür Sanat Yayıncılık, 2003.
* ↑ http://www.lezzetduragi.net/kayhan-pideli-kofte-pideli-kofte-r50.html Arxivat 2015-07-02 a Wayback Machine.
# Alexandre Cuéllar i Bassols

Alexandre Cuéllar i Bassols (Olot, 18 de setembre de 1913 - 2 de gener de 2006), fou secretari d'ajuntament i escriptor. Es llicencià en Dret i Administració Local per la Universitat de Barcelona. Va exercir de secretari als ajuntaments de Sa Pobla (Mallorca) (1943-59) i d'Olot (Garrotxa) (1959-79). Va mantenir permanentment la seva vinculació amb Mallorca, passant-hi sempre els estius al Barcarès, (Alcúdia). Aquests llocs de residència es troben molt sovint referits en la seva obra literària i periodística. El seu fons documental es conserva a l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa.

## Obra literària

La seva obra de ficció s'inspira en fets i personatges reals, sovint identificables, d'un costumisme amable i amè.
Ha escrit teatre:
* “Els horitzons de la vida” (1932) Premi de Teatre del Rector de la UB,
* “Una Història inexplicable” (1960), Premi Ciutat d'Olot
* “El bosc de la senyora àvia” (1960), Premi de Teatre Ciutat de Palma;
Narrativa breu:
* “Café de plaça” (1965),
* “Història de Binialfar” (1982),
* “El meu últim cuplet i altres escrits” (1987), i
* “Visita oficial” (1989);
Llibres de memòries i viatges:
* “Viatge pels pobles de la Garrotxa” (1987),
* “Olot en el record” (1988),
Així com la biografia del pintor Iu Pasqual (1983) i
* “Els sants d'Olot” (1985).
També va ser col·laborador de la Revista de Girona i del Diari de Girona, articles recollits a “Estampes d'un segle” (2000) i va escriure nombrosos guions radiofònics així com una guia d'Olot i la Garrotxa (1977 i 1988).
A sa Pobla és especialment recordat per ser l'impulsor de la incorporació, l'any 1952, del ball dels caparrots a les Festes de Sant Antoni, actualment un dels elements centrals de la celebració, motiu pel qual va rebre un homenatge l'any 2004.

## Referències

* ↑ Els Caparrots Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine..

## Bibliografia

* Pàgina web d'Alexandre Cuéllar i Bassols
* Qui és qui? Alexandre Cuéllar i Bassols
* Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 219. ISBN 84-8661702-2.
# Naranja

Naranja és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 4.034 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Naranja tenia 4.034 habitants, 1.196 habitatges, i 875 famílies. La densitat de població era de 1.024,7 habitants/km².
Dels 1.196 habitatges en un 48,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 30,4% hi vivien parelles casades, en un 36% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,5% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 14% de 45 a 60 i un 7,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.825 $ i la renda mediana per família de 19.443 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.614 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 7.346 $. Entorn del 42,3% de les famílies i el 50,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Naranja». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Naranja». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Bakhmétievo

Bakhmétievo (en rus: Бахметьево) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 418 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.