OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Asteroide de tipus O

Els rars asteroides de tipus O tenen espectres similars a la inusual asteroide 3628 Boznemcová, que és el millor partit d'asteroide amb els espectres d'L6 i LL6 dels meteorits de condrites ordinàries. Els seus espectres tenen una profunda longitud d'ona característica d'absorció de 0,75 μm.

## Vegeu també

* Classificació espectral dels asteroides

## Referències

* S. J. Bus and R. P. Binzel Phase II of the Small Main-belt Asteroid Spectroscopy Survey: A feature-based taxonomy, Icarus, Vol. 158, pp. 146 (2002).
# Ashley Heights

Ashley Heights és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 341 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ashley Heights tenia 341 habitants, 120 habitatges i 101 famílies. La densitat de població era de 54,4 habitants per km².
Dels 120 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 15,8% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 34,6% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.679 $ i la renda mediana per família de 28.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.938 $ mentre que les dones 21.042 $. La renda per capita de la població era de 16.467 $. Entorn del 22,7% de les famílies i el 22,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ashley Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ashley Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Arxiu Coordinat de Dades de Ciències de l'Espai de la NASA

L'Arxiu Coordinat de Dades de Ciències de l'Espai de la NASA, NSSDC (en anglès, NASA Space Science Data Coordinated Archive; anteriorment National Space Science Data Center) és un Department de la NASA, concretament de la Divisió d'Heliofísica. Va ser creat per arxivar dades científiques de les missions espacials de la NASA. El NSSDC està localitzat al Goddard Space Flight Center en Greenbelt, Maryland (Estats Units). El NSSDC subministra accés lliure a les dades de la NASA tant per a la investigació com per al públic en general. Les dades emmagatzemades són tant dades científiques sense processar, com imatges.
El NSSDC manté la base de dades del International Designator per a tots els artefactes llançats a l'espai i per a tots els satèl·lits en òrbita a nivell mundial. Aquesta informació, juntament amb informació addicional sobre cada un dels satèl·lits està disponible a la base de dades d'accés públic Màster Catalog.

## Referències

* ↑ «About the NSSDC...». Overview of the NSSDC. Content in this article has been obtained from content in the Public Domain per NASA. NASA, 01-10-2010. [Consulta: octubre 2010]. (anglès)

## Enllaços externs

* About NSSDC (anglès)
* NSSDC website (anglès)
* NSSDC Master Catalog (anglès)
# August Algueró

«August Algueró» té aquests significats:
* August Algueró i Algueró (1907-1992), músic i compositor
* August Algueró i Dasca (1934-2011), músic i compositor
* Augusto Algueró García, músic i compositor
# Australoheros ribeirae

Australoheros ribeirae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros ribeirae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Australoheros ipatinguensis

Australoheros ipatinguensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros ipatinguensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Australoheros muriae

Australoheros muriae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros muriae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Australoheros paraibae

Australoheros paraibae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Rícan, O. & S. O. Kullander 2006. Character- and tree-based delimitation of species in the 'Cichlasoma' fasciatum group (Teleostei, Cichlidae) with the description of a new genus. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Australoheros paraibae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O. (1998). "A phylogeny and classification of the South American Cichlidae (Teleostei: Perciformes)". A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.). Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre, Brasil: EDIPUCRS. pp. pp. 461-498. ISBN 978-85-7430-035-1.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ottoni, F.P. & W.J.E.M. Costa. 2008. Taxonomic revision of the genus Australoheros Rícan & Kullander, 2006 (Teleostei: Cichlidae) with descriptions of nine new species from southeastern Brazil. Vertebrate Zoology, 58 (2): 207-232.
* Rícan, O. & Kullander, S.O. 2008. The Australoheros (Teleostei: Cichlidae) species of the Uruguay and Parana River drainages. Zootaxa, 1724: 1-51.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Avelino

«Avelino» té aquests significats:
* Regió d'Andrés Avelino Cáceres, divisió territorial del Perú que va existir entre 1987 i 1992
* Biografies:
** Librada Avelino, educadora, feminista i defensora dels drets humans a les Filipines
** Jackson Avelino Coelho (Ipatinga, 1986), futbolista brasiler
** Avelino Riopedre Muiña (Gijón, 1971), futbolista asturià
** Avelino Abuín de Tembra (Dodro, 1931), escriptor gallec
** Avelino Abreu
** Andrés Avelino Cáceres (Ayacucho, 1836 - Lima, 1923), militar i polític peruà
** Andrés Avelino Zapico Junquera (La Felguera, Llangréu, 1946), futbolista asturià
# BBO

BBO té els següents significats:
* Ferrocarrils Federals Austríacs (del seu nom en alemany Bundesbahn Österreich), companyia estatal de ferrocarril d'Àustria
* Big Bang Observer, proposta de missió espacial de l'Agència Espacial Europea per a l'observació d'ones gravitatòries
* BBO també és el codi UCI de Direct Énergie, equip ciclista de França
# Attilio Pavesi

Attilio Pavesi (Caorso, Província de Piacenza, 1 d'octubre de 1910 - Buenos Aires, Argentina, 2 d'agost de 2011) va ser un ciclista italià que fou professional a primers dels anys 30 del segle xx.
Abans, com a ciclista amateur, aconseguí els seus principals èxits esportius en guanyar dues medalles d'or als Jocs Olímpics de Los Angeles de 1932, en la contrarellotge individual i en la contrarellotge per equips, formant equip amb Giuseppe Olmo i Guglielmo Segato.
En la seva etapa com a professional sols destaca una quarta posició a la Volta a Llombardia de 1936 i una 52a posició al Giro d'Itàlia de 1934.
L'esclat de la Segona Guerra Mundial el va agafar a l'Argentina disputant els Sis dies de Buenos Aires i això el va fer decidir instal·lar-se a Sáenz Peña, una ciutat de la província de Buenos Aires, on va obrir una botiga de bicicletes.

## Palmarès

* 1931
** 1r a la Coppa Caldirola
* 1932
** Medalla d'or en la contrarellotge individual dels Jocs Olímpics de Los Angeles
** Medalla d'or en la contrarellotge per equips dels Jocs Olímpics de Los Angeles
* 1934
** Vencedor d'una etapa del Giro de Toscana

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1934. 52è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Addio a Pavesi Ultracentenario olimpionico» (en italià). gazzetta.it, 03-08-2011. [Consulta: 3 agost 2011].

## Enllaços externs

* Attilio Pavesi, la freccia di Caorso Arxivat 2007-02-24 a Wayback Machine. (italià)
# Bandera de Roses

La bandera oficial de Roses té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres d'ample, blanca, amb les tres roses vermelles botonades de groc i barbades de verd de l'escut, dues situades a la meitat superior del drap, la primera a 2/7 de l'asta i la segona a 2/7 del vol, i la tercera centrada a la meitat inferior.
Va ser aprovada el 22 de setembre de 1995 i publicada en el DOGC el 16 de novembre del mateix any amb el número 2115.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 22 de setembre de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Roses.» (pdf). DOGC num. 2115, 16-10-1995. [Consulta: 26 novembre 2009].
# Bandera de Sabadell

La bandera no oficial de Sabadell té el següent blasonament:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, formada per dues franges, una de blanca sobre una de verda (travessada per una altra franja groga).
Va ser creada per la Casa Jorba el 1928 per encàrrec de l'Ajuntament de Sabadell.

## Vegeu també

* Escut de Sabadell
* Escuts i banderes del Vallès Occidental

## Referències

* ↑ «Escut, topònim i bandera» (html). Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 26 desembre 2019].
# Barranc del Bonyente

El Barranc del Bonyente és un barranc del terme municipal de Sort, a la comarca del Pallars Sobirà, dins del que fou l'antic terme de Llessui.
Es forma en el vessant meridional de la Pala del Bonyente, discorre pel nord-oest del Serrat del Bonyente i aiguavessa en el Barranc de Pamano al cap de poc, al sud-est dels Corrals del Bonyente i de la Borda del Roi.

## Enllaços externs

* El Barranc del Bonyente en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Azalais d'Altier

Azalais d'Altier (fl....primera meitat del segle xiii) fou una trobairitz occitana.

## Vida

No es conserva cap vida d'aquesta trobairitz ni altres documents que ens donin informació sobre la seva persona. Se suposa que hauria de ser originària d'Altièr, al Gavaldà. La cronologia de la seva producció poètica s'estableix sobre la base de la relació amb Uc de Saint-Circ, que li dedica una cançó.
En el cançoner V es conserva l'única peça que ens ha pervingut d'aquesta trobairitz. Es tracta d'un salut d'amor, gènere poètic no destinat a ser cantat (la forma mètrica en octosíl·labs apariats exclou que es pugui cantar). Aquest és l'únic salut que ens ha pervingut escrit per una dona. El salut d'Azalais consta de 101 versos i ella mateixa s'anomena com a autora en el vers 6. El salut s'adreça a una dama davant de la qual intercedeix perquè perdoni un amant al qual la dama hauria rebutjat perquè li hauria fet algun tort.
El fet que Uc de Sant-Circ dediqui una cançó a Azalais d'Altier, juntament amb la razó que es conserva d'una poesia d'aquest trobador (Anc mais non vi temps ni sazon), que explica que el trobador s'havia allunyat de la seva dama Clara d'Anduza, ha fet especular amb la idea que el salut fos adreçat a Clara d'Anduza per tal d'intercedir per Uc, hipòtesi evidentment difícil de provar.

## Obra

* (42a,1) Tanz salutz et tantas amors

## Referències

* ↑ Vegeu Bec p. 186.
* ↑ Dient-li justament Qu'ieu volh que sapcha de qual guia / m'estai ni cum me va d'amor / ni cum eu sui partitz d'error ("vull que sàpiga com estic i com en va en l'amor i com m'he allunyat d'error") (vegeu Bec, p. 186-187
* ↑ La razó es troba a Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 124-126
* ↑ Vegeu Bec, p. 186-7
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Pierre Bec, Chants d'amour des femmes-troubadours. París: Stock, 1995, pàg. 185-192.
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Azalais d'Altier és el número PC 42a].
* Elizabeth Wilson Poe, Another "salut d'amor"? Another "trobairitz"? In Defense of "Tanz salutz et tantas amors". In: Zeitschrift für romanische Philologie 106 (1990), pàg. 314-337.

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-042a/42a%20-%20Azalais%20d'Altier.htm
# Azaila

Azaila és un municipi de la província de Terol, al marge dret del riu Aguasvivas, a la comarca del Baix Martín, a la Comunitat Autònoma d'Aragó, Espanya. El 2023 tenia 98 habitants, una pèrdua de 57 habitants des de 2008. Té una extensió de 81,44 km². En la rodalia hi ha el poblat celtiber de Cabezo de Alcalá.

## Història

Els primers nuclis de població de la zona són al poblat del Cabezo de Alcalá, en direcció a Vinaceite, al costat del riu Aguasvivas. Aquest poblat iber ha estat objecte de diverses excavacions arqueològiques, que han donat prou informació per poder afirmar l'existència de tres ocupacions successives. Una primera d'origen centreeuropeu (segle vii aCfins a 218 aC), la següent correspondria amb la iberització i l'última pertany al període de romanització de tota la península que s'estén del 218 aC l'any 72 aC. Es va destruir cap als anys 76-72 aC durant les guerres sertorianes, malgrat que no hi ha unanimitat entre autors, com que altres estudis ho retarden fins a l'any 49 aC després de la batalla d'Ilerda.
Hi ha una necròpolis medieval cristiana, prop de les restes d'una petita fortalesa medieval, datada entre els segles xiii i xvi.
D'època musulmana no hi ha gaire constància, excepte el fet que el seu topònim és d'origen àrab, que significa «la plana». En els textos medievals s'escriu Zaylla. Després de l'ocupació aragonesa el rei Pere II va donar l'any 1196 la vila a Gastón de Castellote. Més tard va passar als seus hereus i va pertànyer a aquesta família fins a l'any 1283.
Se sap que a la fi del segle xiv pertanyia a Gastón de Rueda i que eln 1610 era propietat de Pere de Lanuza.
Administrativament Azaila va pertànyer a la Sobrecollida de Saragossa entre 1488 i 1495, a la Vereda de Saragossa en 1646 i al Corregimiento d'Alcanyís entre 1711 i 1833. El seu estatus de lloc és documentat a 1495 i 1785, i amb ajuntament propi, aproximadament des de 1834. Pertanyia al partit judicial de Híjar fins que el 1965 va passar al partit judicial d'Alcanyís. Més tard, amb la nova ordenació comarcal establerta per la Diputació General d'Aragó, va passar a la comarca del Baix Martín.

## Patrimoni

Dins del seu patrimoni destaca, a més del jaciment de Cabezo de Alcalá, l' Església parroquial de Nostra Senyora del Rosari. Segons estudis de Pascual Madoz a mitjan segle xix i Antonio Ubieto Arteta en el seu inici era dedicada a Sant Pere Màrtir, i data del segle xvii.
L'església segueix l'estil barroc i va ser finançada els ducs d'Híxar, raó per la qual llur escut s'ha posat damunt de la porta d'accés. La fàbrica és de maçoneria i maó. Presenta nau única amb coberta de volta de mig canó i és il·luminat per unes llunetes.
El conjunt es completa amb un campanar, de cinc cossos, situat a la capçalera de l'església.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 http://www.azaila.es/historia.html
* 1 2 3 http://azaila.com.es/ Arxivat 2014-12-18 a Wayback Machine.
* ↑ «Poblado Ibérico de Azaila» (en castellà). Rutas con Historia. [Consulta: 24 abril 2024].
* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 maig 2015].

## Enllaços externs

* Azaila Arxivat 2011-12-10 a Wayback Machine. en CAI Aragó
* Fòrum d'Azaila
# BKP

BKP té els següents significats:
* Partit Comunista Búlgar (del nom en búlgar Българска Комунистическа Партия, transliterat Balgarska Komunisticheska Partiya), partit polític històric de Bulgària
* Problema de la motxilla acotat (del nom en anglès Bounded Knapsack Problem), versió del problema d'optimització matemàtica conegut com a Problema de la motxilla