OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centaurea maculosa

Centaurea maculosa és una espècie de planta asteràcia. Centaurea maculosa, és una espècie de planta del gènere Centaurea que és planta nativa d'Europa. És planta perenne de vida curta amb una arrel mestra i tiges pubescents. És ercta i fa entre 20 i 150 cm d'alt. Creix en zones pertorbades. És molt similar a l'espècie Centaurea stoebe.

## Planta invasora

Ha estat introduïda a Amèrica del Nord, on és considerada una planta invasora en gran part de l'oest dels Estats Units i del Canadà. In 2000, C. maculosa ocupa més de 7 milió acres (28,000 km$^2$) als Estats Units.

## Control

* Biocontrol amb organismes com les arnes Agapeta zoegana i Metzneria paucipunctella, Curculionoïdeus com Bangasternus fausti, Larinus obtusus, i Larinus minutus i Cyphocleonus achates i les mosques de la fruita Chaetorellia acrolophi, Urophora affinis i Urophora quadrifasciata.
* Pasturatge amb ovelles
* Al·lelopatia via catequina
Les rels de C. maculosa exuden (-)-catequina. Aquesta actua com herbicida per a altres espècies de plantes.

## Referències

* ↑ Yatskievych, G. (2006) Steyermark's Flora of Missouri. The Missouri Botanical Garden Press, St. Louis, MO, USA
* ↑ Mauer, T., Russo, M.J., and Evans, M. (2001). Element stewardship abstract for Centaurea maculosa, spotted knapweed Arxivat 1-11-2006 a Wayback Machine.. The Nature Conservancy. Retrieved online: 14 July 2007.
* 1 2 Zouhar, Kris. «Centaurea maculosa». Fire Effects Information System. U.S. Department of Agriculture, Forest Service, Rocky Mountain Research Station, Fire Sciences Laboratory, 01-07-2001. [Consulta: 8 gener 2010].
* ↑ A.C. Blair. «How do biological control and hybridization affect enemy escape?». Biological Control, 2008. Arxivat de l'original el 2010-08-08. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «Prescription Grazing for Rangeland Weed Management: A New Look at an Old Tool.». Rangelands, 2003.
* ↑ Tiffany L. Weir. «Oxalate contributes to the resistance of Gaillardia grandiflora and Lupinus sericeus to a phytotoxin produced by Centaurea maculosa». Planta, 2005. Arxivat de l'original el 2010-06-21. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «Enantiomeric-dependent phytotoxic and antimicrobial activity of (±)-catechin. A rhizosecreted racemic mixture from spotted knapweed». Plant Physiol., 128, 4, 01-04-2002, pàg. 1173–9. DOI: 10.1104/pp.011019. PMID: 11950966.Plantilla:Retracted paper

## Enllaços externs

* Species Profile- Spotted Knapweed (Centaurea stoebe), National Invasive Species Information Center, United States National Agricultural Library. Lists general information and resources for spotted knapweed
* Spotted Knapweed, Aliens Among UsArxivat 2013-12-13 a Wayback Machine.. Virtual Exhibit of the Virtual Museum of Canada.
# Catostomus columbianus

Catostomus columbianus és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Catostomus latipinnis

Catostomus latipinnis és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 56 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des del sud-oest de Wyoming fins al sud d'Arizona (Estats Units).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chasmanthe

Chasmanthe és un petit gènere de plantes perennes i bulboses de la família Iridaceae, natives de la Província del Cap a Sud-àfrica. Comprèn 26 espècies descrites i, d'aquestes, tan sols 3 d'acceptades.

## Descripció

Es tracta d'herbes perennes de fins a 140 cm d'alçada, amb fullatge decidu, que creixen a partir de corms. Les fulles són ensiformes, dístiques, alternes, amb nervadura paral·lela i de marge sencer. Presenten acolorides inflorescències en espigues dístiques. Les flors són hermafrodites, zigomorfes, sèssils i es disposen a la inflorescència protegides per dues curtes espates. El perigoni és cilíndric, corbat, amb el tèpal superior estès seguint la curvatura del tub perigonial, els 5 restants són molt més breus i estesos. Presenta 3 estams disposats al llarg del tèpal superior. L'ovari és ínfer i l'estil és tripartit. Les flors són de colors brillants, des del groc, ataronjat fins al vermell escarlata. Es conrea a diverses parts del món com a ornamental. El fruit és una càpsula dehiscent. Floreixen a l'estiu.

## Cultiu

Chasmanthe es propaga fàcilment per corms i per llavors. Algunes espècies són molt invasores i aconsegueixen naturalitzar-se.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Nicholas Edward Brown i publicat al Transactions of the Royal Society of South Africa 20(3): 272–274. 1932.

### Etimologia

Chasmanthe: nom genèric que deriva del grec, chasme = "obert, partit" i anthos = "flor", fent al·lusió als tèpals incisos o partits característics d'aquestes espècies.

### Espècies acceptades

A continuació es brinda un llistat de les espècies del gènere Chasmanthe acceptades fins a juliol de 2017, ordenades alfabèticament. Per a cadascuna s'indica el nom binomial seguit de l'autor, abreujat segons les convencions i usos.
* Chasmanthe aethiopica (L.) N.E.Br
* Chasmanthe bicolor (Gasp. ex Ten.) N.E.Br.
* Chasmanthe floribunda (Salisb.) N.E.Br.

## Referències

* ↑ «Chasmanthe». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 25 març 2010].
* ↑ «Chasmanthe». The Plant List. [Consulta: 7 juliol 2017].
* ↑ «Chasmanthe». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 abril 2015].

## Bibliografia

* Peter Goldblatt, John Manning, Gary Dunlop & Auriol Batten. Crocosmia and Chasmanthe. Royal Horticultural Society Plant Collector Guide, 236p.
* Dimitri, M. 1987. Enciclopedia Argentina de Agricultura y Jardinería. Tomo I. Descripción de plantas cultivadas. Editorial ACME S.A.C.I., Buenos Aires.
* Informació sobre les espècies de Chasmanthe Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Imatges de diverses espècies de Chasmanthe
# Christian Panucci

Christian Panucci (Savona, 12 d'abril, 1973) és un exfutbolista italià que jugava com a defensa.

## Trajectòria

Històricament va jugar en la posició de lateral dret, tot i que també ha actuar en la de central. Durant la seva carrera va defensar els colors de molts dels importants clubs europeus, des dels seus inicis el 1992: Genoa 1893, AC Milan, Reial Madrid, Inter de Milà, Chelsea FC, AS Monaco, AS Roma i Parma FC

### Selecció

Va disputar més de 50 partits amb la selecció italiana. Va disputar el Mundial del 2002 i les Eurocopes del 2004 i 2008.

## Palmarès
### AC Milan

* Lliga italiana de futbol:
** 1993-94, 1995-96
* Supercopa italiana de futbol
** 1993, 1994
* Lliga de Campions
** 1993-94
* Supercopa d'Europa de futbol
** 1994

### Reial Madrid

* Lliga de Campions
** 1997-98
* Copa Intercontinental de futbol
** 1998

### A.S. Roma

* Copa italiana de futbol
** 2006-07, 2007-08
* Supercopa italiana de futbol
** 2007

## Referències

* ↑ «Italy break Scottish hearts to qualify)». Uefa Official website, 16-11-2007 [Consulta: 17 novembre 2007]. Arxivat 2008-06-02 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-06-02. [Consulta: 23 gener 2021].

## Enllaços externs

* archivio.inter.it Arxivat 2006-06-05 a Wayback Machine.
* asromacalcio.it Arxivat 2010-11-20 a Wayback Machine.
* uefa.com
* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2010-01-31 a Wayback Machine. (alemany)
Christian Panucci amb Itàlia - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2002
1 Buffon •
2 Panucci •
3 Maldini •
4 Coco •
5 Cannavaro •
6 Zanetti •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Inzaghi •
10 Totti •
11 Doni •
12 Abbiati •
13 Nesta •
14 Di Biagio •
15 Iuliano •
16 Di Livio •
17 Tommasi •
18 Delvecchio •
19 Zambrotta •
20 Montella •
21 Vieri •
22 Toldo •
23 Materazzi •
Entrenador: Trapattoni
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2004
1 Buffon •
2 Panucci •
3 Oddo •
4 Zanetti •
5 Cannavaro •
6 Ferrari •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Vieri •
10 Totti •
11 Corradi •
12 Toldo •
13 Nesta •
14 Fiore •
15 Favalli •
16 Camoranesi •
17 Di Vaio •
18 Cassano •
19 Zambrotta •
20 Perrotta •
21 Pirlo •
22 Peruzzi •
23 Materazzi •
Entrenador: Trapattoni
Selecció de futbol d'Itàlia – Eurocopa 2008
1 Buffon •
2 Panucci •
3 Grosso •
4 Chiellini •
5 Gamberini •
6 Barzagli •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 De Rossi •
11 Di Natale •
12 Borriello •
13 Ambrosini •
14 Amelia •
15 Quagliarella •
16 Camoranesi •
17 De Sanctis •
18 Cassano •
19 Zambrotta •
20 Perrotta •
21 Pirlo •
22 Aquilani •
23 Materazzi •
Entrenador: Donadoni :
# Ciutat de Quebec

Quebec o la Ciutat de Quebec (francès: Québec o Ville de Québec) és la capital de la província canadenca del Quebec i alhora la principal aglomeració de l'est d'aquesta província. La ciutat és dins la regió administrativa de la Capitale-Nationale.

## Història

El 3 de juliol de 1608, Samuel de Champlain va fundar la localitat que ha donat lloc avui dia a la Ciutat de Quebec, que es va convertir en el centre de la colònia francesa del Canadà.
Durant la guerra dels Set Anys, la ciutat de Quebec es va rendir en 1759 després de la batalla de les Planes d'Abraham del 13 de setembre de 1759 i des d'aquest moment pràcticament només es van dedicar a acabar d'expulsar els petits grups de francesos que quedaven al Canadà. Sis mesos després de perdre Quebec, tot i la importantíssima victòria francesa a la batalla de Sainte-Foy el general François Gaston de Lévis va tornar a Quebec amb un exèrcit d'uns 5.000 homes però no va poder recuperar Quebec doncs els reforços no van arribar per la superioritat naval britànica després de la batalla de Pointe-aux-Trembles i la batalla de Restigouche.

## Patrimoni de la Humanitat

Les fortificacions de Quebec que encara es conserven i que envolten el nucli antic fan de Quebec l'única ciutat americana emmurallada al nord de Mèxic. El barri antic de Quebec va ser declarat patrimoni mundial per la UNESCO el 1985. La ciutat va celebrar els seus 400 anys el 3 de juliol de 2008, essent doncs la ciutat francòfona més vella d'Amèrica. Per aquesta raó, la Ciutat de Quebec és coneguda també amb el sobrenom de la Vieille Capitale.

## Referències

* ↑ Litalien, Raymonde; Roth, Käthe; Vaugeois, Denis. Champlain: the birth of French America (en anglès). McGill-Queen's Press, 2004, p.146. ISBN 0773528504.
* ↑ Richter, Daniel. Before the Revolution : America's ancient pasts (en anglès). Cambridge, Mass.: Belknap Press, 2011, p. 130-135. ISBN 0674072367.
* ↑ Fryer, Mary Beacock. Battlefields of Canada (en anglès). Dundurn, 1986, p. 84-85. ISBN 1550020072.
* ↑ Vanasse, Christian. «La bataille de Ristigouche» (en francès). Le Courrier, 21-08-2014. [Consulta: 19 febrer 2023].
* ↑ "Historic District of Old Québec". World Heritage; UNESCO. Consulta: 12 de gener de 2009.
* ↑ «Old Quebec City, Seven Wonders of Canada». cbc.ca [Consulta: 12 febrer 2008].

## Vegeu també

* Jardí Botànic Roger-Van den Hende

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Ciutat de Quebec (francès)
Capitals federal, provincials, i territorials del Canadà :
ABEdmonton
BCVictoria
MBWinnipeg
NBFredericton
NLSt. John's
NSHalifax
ONToronto
PECharlottetown
QCCiutat de Quebec
SKRegina
Territoris:
NT Yellowknife
NU Iqaluit
YT Whitehorse :
# Ceratophallus socotrensis

Ceratophallus socotrensis és una espècie de mol·lusc gastròpode d'aigua dolça de la família Planorbidae.

## Descripció

* Mesura 0,5 x 3,4 mm.

## Hàbitat

És d'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de l'illa de Socotra (Iemen).

## Referències

* ↑ David S. Brown, 1994: Freshwater Snails of Africa and Their Medical Importance. 2a edició. CRC Press. ISBN 0-7484-0026-5
* 1 2 Van Damme, D.; Neubert, E. (2012). "Ceratophallus socotrensis." 2012 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2012. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
# Ceratonia

Ceratonia és un gènere de plantes amb flor de la família Fabaceae.

## Característiques

Són arbres de fruits en beina força grans. L'única espècie que es troba a les nostres contrades és el garrofer (Ceratonia siliqua). D'altres es troben a Somàlia i a l'Amèrica del Sud, entre altres llocs.

## Taxonomia

* Ceratonia chilensis (Mol.) Stuntz
* Ceratonia coriacea
* Ceratonia inermis
* Ceratonia oreothauma
* Ceratonia siliqua L. - garrofer

## Referències

* ↑ «Ceratonia L.». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture, 03-04-2007. [Consulta: 1r març 2009].

## Enllaços externs

* Ceratonia - Noms Arxivat 2010-07-19 a Wayback Machine.
# Ceratoscopelus townsendi

Ceratoscopelus townsendi és una espècie de peix de la família dels mictòfids i de l'ordre dels mictofiformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir 18,4 cm de longitud. Té entre 35 i 38 vèrtebres: 35-38.

## Reproducció

És ovípar amb larves i ous planctònics.

## Alimentació

Menja crustacis.

## Depredadors

És depredat per Pseudopentaceros wheeleri, Thunnus alalunga i Zalophus californianus.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 100-500 m de fondària. Es troba a tots els oceans.

## Referències

* ↑ Eigenmann, Carl H.; Eigenmann, Rosa S. «Notes from the San Diego Biological Laboratory. The fishes of Cortez Banks» (en anglès). West. Amer. Sci., 6, 1889, pàg. 123-132.
* 1 2 3 Froese, Rainer; Bailly, Nicolas. «Ceratoscopelus townsendi (Eigenmann & Eigenmann, 1889) Dogtooth lampfish» (en anglès). FishBase.
* ↑ Moser, H.Geoffrey; Ahlstrom, E.H.. «Myctophidae: lanternfishes». A: H.G. Moser (ed.). The early stages of fishes in the California Current Region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) (pdf) (en anglès), 1996, p. 387-475. Arxivat 2019-12-05 a Wayback Machine.
* ↑ Hart, John Lawson. Pacific fishes of Canada (en anglès). reimpressió 1988. Ottawa: Fisheries Research Board of Canada, 1973, p. 617-618. ISBN 0-660-10459-8.
* ↑ Seki, M.P. i D.A. Somerton, 1994. Feeding ecology ad daily ration of the pelagic armorhead, Pseudopentaceros wheeleri, at southeast Hancock Seamount. Environ. Biol. Fish. 39(1):73-84.
* ↑ Lowry, M.S., C.W. Oliver, C. Macky i J.B. Wexler, 1990. Food habits of California sea lions Zalophus californianus at San Clemente Island, California, 1981-1986. Fish. Bull. 88:509-521.
* 1 2 Beamish, R.J; Leask, K.D; Ivanov, O.A; Balanov, A.A; Orlov, A.M «The ecology, distribution, and abundance of midwater fishes of the Subarctic Pacific gyres» (en anglès). Progress in Oceanography, 43, 2-4, 01-03-1999, pàg. 399–442. DOI: 10.1016/S0079-6611(99)00017-8.
* ↑ Claro, Rodolfo; Parenti, Lynne R. «The marine ichthyofauna of Cuba». A: Rodolfo Claro, Kenyon C. Lindeman i Lynne R. Parenti (eds). Ecology of the marine fishes of Cuba. Washington [D.C.]: Smithsonian Institution Press, 2001, p. 21-57. ISBN 978-1-935623-44-1.

## Bibliografia

* Whitehead, P.J.P.; et alii. Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean - Poissons de l'Atlantique du Nord-Est et de la Méditerranée (en anglès, francès). Parós: Unesco, 1984-1986. ISBN 92-3-002215-2.
* Hulley, P.A.. «Myctophidae». A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.). Smiths' Sea Fishes (en anglès). Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 1986, p. 282-321. DOI 10.1007/978-3-642-82858-4. ISBN 978-3-642-82860-7.
# Chickasha

Chickasha és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 15.850 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chickasha tenia 15.850 habitants, 6.434 habitatges, i 4.111 famílies. La densitat de població era de 338,9 habitants per km².
Dels 6.434 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,6% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.369 $ i la renda mediana per família de 33.621 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 19.889 $. La renda per capita de la població era de 14.797 $. Entorn del 13,1% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chickasha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chickasha». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Clenbuterol

El clenbuterol és una droga simpatomimètica del grup de les amines que actua sobre els receptors adrenèrgics del sistema nerviós simpàtic. Inclosa dins del subgrup dels fàrmacs β-agonistes, s'empra com a broncodilatador en persones amb problemes respiratoris, com l'asma.
La seva patent fou registrada l'any 1967 i el seu ús mèdic fou aprovat el 1977.

## Ús mèdic i veterinari

L'administració del clenbuterol es pot prendre en forma de pastilles, aerosols o injeccions. Rep el malnom de «dopatge de les models» —atès que redueix la sensació de fam i ajuda a perdre pes— i els seus efectes anabòlics i lipolítics d'aquest compost, que és capaç d'augmentar el rendiment de les canals dels bovins, feu que se n'abusés en excés durant la dècada de 1990 per la criança industrial de bestiar, que va comportar alhora intoxicacions alimentàries serioses en humans.
Actualment el seu ús per animals d'abastament és il·legal pel seu risc per a la salut humana, excepte en casos específics en què sigui necessària l'obstetrícia bovina. Considerat com un anabolitzant i prohibits en diversos països com el Regne Unit o els Estats Units d'Amèrica, la seva administració en sobredosi pot provocar efectes secundaris com tremolors musculars, maldecaps, palpitacions, desmais, nàusees i vòmits, acceleració del pols cardíac i fins i tot la mort per aturada cardiorespiratòria.

## Referències

* 1 2 3 «Clenbuterol». Agència Catalana de Seguretat Alimentària, 07-08-2019. [Consulta: 2 octubre 2019].
* 1 2 3 Paige, J. C.; Tollefson, L. Veterinary products: residues and resistant pathogens. (en anglès). Wallingford: CABI, 2003, p. 293–313. DOI 10.1079/9780851996073.0293. ISBN 9780851996073.
* ↑ Fischer, János; Ganellin, C. Robin. Analogue-based drug discovery (en anglès). Weinheim: Wiley-VCH, 2006, p. 543. ISBN 9783527607495.
* ↑ «El clenbuterol, ‘el dopatge de les models'». Ara, 06-02-2012.
* ↑ McArdle, William D.. Exercise physiology : nutrition, energy, and human performance (en anglès). 7a edició. Baltimore, MD: Lippincott Williams & Wilkins, 2010, p. 545-546. ISBN 9780781797818.
# Coeficient phi

En estadístiques, el coeficient phi (o coeficient de contingència quadrat mitjà i indicat per φ o r$_φ$) és una mesura d'associació per a dues variables binàries. En l'aprenentatge automàtic, es coneix com el coeficient de correlació de Matthews (MCC) i s'utilitza com a mesura de la qualitat de les classificacions binàries (de dues classes), introduïda pel bioquímic Brian W. Matthews el 1975. Introduït per Karl Pearson, i també conegut com el coeficient Yule phi a partir de la seva introducció per Udny Yule el 1912 aquesta mesura és similar al coeficient de correlació de Pearson en la seva interpretació. De fet, un coeficient de correlació de Pearson estimat per a dues variables binàries retornarà el coeficient phi. Dues variables binàries es consideren associades positivament si la majoria de les dades cauen al llarg de les cel·les diagonals. En canvi, dues variables binàries es consideren associades negativament si la majoria de les dades cauen fora de la diagonal. Si tenim una taula 2×2 per a dues variables aleatòries x i y
| | y = 1 | y = 0 | total |
| x = 1 | $n_{11}$ | $n_{10}$ | $n_{1\bullet }$ |
| x = 0 | $n_{01}$ | $n_{00}$ | $n_{0\bullet }$ |
| total | $n_{\bullet 1}$ | $n_{\bullet 0}$ | $n$ |
on n $_{11}$, n $_{10}$, n $_{01}$, n $_{00}$, són recomptes no negatius de nombres d'observacions que sumen a n, el nombre total d'observacions. El coeficient phi que descriu l'associació de x i y és
$\phi ={\frac {n_{11}n_{00}-n_{10}n_{01}}{\sqrt {n_{1\bullet }n_{0\bullet }n_{\bullet 0}n_{\bullet 1}}}}.$
Phi està relacionat amb el coeficient de correlació punt-bisèrial i la d de Cohen i estima l'extensió de la relació entre dues variables (2×2).
El coeficient phi també es pot expressar només utilitzant $n$, $n_{11}$, $n_{1\bullet }$, i $n_{\bullet 1}$, com
$\phi ={\frac {nn_{11}-n_{1\bullet }n_{\bullet 1}}{\sqrt {n_{1\bullet }n_{\bullet 1}(n-n_{1\bullet })(n-n_{\bullet 1})}}}.$

## Referències

* ↑ Matthews, B. W. Biochimica et Biophysica Acta (BBA) - Protein Structure, 405, 2, 1975, pàg. 442–451. DOI: 10.1016/0005-2795(75)90109-9. PMID: 1180967.
* ↑ Cramer, H. (1946). Mathematical Methods of Statistics. Princeton: Princeton University Press, p. 282 (second paragraph). ISBN 0-691-08004-6
* ↑ Yule, G. Udny Journal of the Royal Statistical Society, 75, 6, 1912, pàg. 579–652. DOI: 10.2307/2340126. JSTOR: 2340126.
* ↑ Guilford, J. (1936). Psychometric Methods. New York: McGraw–Hill Book Company, Inc.
* ↑ Aaron, B., Kromrey, J. D., & Ferron, J. M. (1998, November). Equating r-based and d-based effect-size indices: Problems with a commonly recommended formula. Paper presented at the annual meeting of the Florida Educational Research Association, Orlando, FL. (ERIC Document Reproduction Service No. ED433353)