OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pareques perissa

Pareques perissa és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 3-36 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-oriental: les Illes Galápagos.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Goode G. B., 1876. Catalogue of the fishes of the Bermudas. Based chiefly upon the collection of the United States National Museum. Bull. U. S. Natl. Mus. (v. 1) Núm. 5. 1-82.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Heller, E. & Snodgrass, R. E., 1903. Papers from the Hopkins Stanford Galapagos expedition, 1898-1899. XV. New fishes. Proceedings of the Washington Academy of Science. v. 5: 189-229, Pls. 2-20.
* ↑ «Pareques perissa». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Humann, P. i N. Deloach, 1993. Reef fish identification. Galápagos. New World Publications, Inc., Florida. 267 p.
* ↑ Okey, T.A. i S.A. Sheperd, 2000. Demersal fish assemblages at two depths (6 and 13 m) on Isabela and Fernandina Islands, Galapagos. Program BIOMAR, Charles Darwin Research Station, Santa Cruz Island, Galapagos. 13p. Manuscript.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sabaria

* Aquest article tracta sobre ciutat de Pannònia. Vegeu-ne altres significats a «Sabària».
Sabaria (en llatí Sabaria, en grec antic Σαουαρία) va ser una important ciutat de la Pannònia Superior situada en una plana entre el riu Arrabo i Deserta Boiorum, a la via entre Carnunt i Poetovium.
Probablement havia estat una antiga ciutat dels bois, i va adquirir importància per la fecunditat de la seva plana i perquè es trobava en una cruïlla important de camins. L'emperador Claudi la va elevar al rang de colònia, (Colonia Claudia Sabaria), segons diu Plini el Vell. En aquesta ciutat Septimi Sever va ser proclamat August. Valentinià I hi va residir alguns temps.
A causa d'aquesta i d'altres circumstàncies, la ciutat va ser molt pròspera durant el darrer període de l'Imperi Romà. La seva antiga grandesa encara queda testimoniada per les nombroses restes de temples i aqüeductes. És la moderna Szombathely (alemany Stein am Anger).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Sabaria». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 juliol 2022].
# Paràbola del tresor amagat

La paràbola del tresor amagat és una història al·legòrica narrada per Jesús i recollida a Mt, 13: 44, enmig d'altres paràboles similars. El passatge ha estat àmpliament representat per l'art.

## Argument

Un home troba un tresor amagat dins un camp i ven tot el que posseeix per poder adquirir aquell camp i gaudir del tresor

## Anàlisi

Jesús compara explícitament el Regne de Déu amb un tresor, dins una sèrie de paràboles que intenten apropar el concepte als seus seguidors, com les narracions contingudes a la paràbola de la perla, que acompanya la del tresor i té idèntic tractament, la paràbola del gra de mostassa o la paràbola de la llavor que creix tota sola.
Destaca també l'esforç que fa l'home per adquirir el tresor, signe que el creient ha de deixar-ho tot per aconseguir la salvació, molt més preuada que qualsevol possessió terrenal. El fet que aquest estigui amagat significa que el Regne de Déu no és accessible ni evident per a tothom

## Referències

* ↑ W. D. Davies, William David Davies, and Dale C. Allison, A Critical and Exegetical Commentary on the Gospel According to Saint Matthew: Commentary on Matthew VIII-XVIII, Continuum, 1997
Paràboles de Jesús del Nou Testament :
# Pau de la Lafàbrega i Pallarès

Pau de la Lafàbrega i Pallarès (Perpinyà, 1913 - Perpinyà, 2002) va ser un erudit i historiador nord-català.
Es formà a Tolosa i a les facultats de lletres de París i de Madrid. Des de l'any 1945 treballa a París. Fou un gran defensor de la catalanitat al Rosselló, és autor de diversos estudis sobre qüestions relacionades amb el període de sobirania catalana als comtats en els quals dona una visió de la història des d'una perspectiva catalana. Autor de diversos treballs sobre la història de Catalunya, entre els quals destaquen: “L'expédition des Catalans en Orient. De la chronique au roman de chevalerie”, SASL (1951); “Catalanitat del Rosselló”, Presència catalana (1953); “L'affaire de l'échange des Pays-Bas catholiques”, SASL (1954); “L'offre de rétrocession du Roussillon à l'Espagne, 1668-1677”, SASL (1955), publicat en versió catalana el 1962, L'oferiment de retrocessió del Rosselló a Espanya. Durant molt de temps fou el dipositari del dietari de Jeroni Cros, fins que aquest acabà sent dipositat a l'Arxiu Departamental dels Pirineus Orientals de Perpinyà.

## Referències

* 1 2 «Pau de la Lafàbrega i Pallarès». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Peytaví Deixona, Joan «Pau de la Lafàbrega i Pallarès». Diccionari enciclopèdic d'historiografia catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Simon i Tarrés, Antoni «Jeroni Cros». Diccionari enciclopèdic d'historiografia catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 8 juliol 2020].
# Pau el Silenciari

Pau el Silenciari (en llatí Paulus Silentiarius, en grec Παυ̂λος Σιλεντιάριος) va ser un poeta romà d'Orient a qui Vossius i altres autors anomenen incorrectament Paulus Cyrus Florus. Agàcies, del que deriva el poc que se sap de Pau, l'anomena Παύλος Κύροι του̂ Φλώρου o του̂ Κύρου του̂ Φλώρον, que es pot traduir com "Pau, el fill de Cir Flor", o més probablement "Pau, el fill de Cir fill de Flor".
Se suposa que el seu pare, Cir, va ser el ἀπὸ ὑπάτων o consul codicillaris que va escriure diversos Epigrammata a l'Antologia grega. El seu avi podria ser el Flor ἀπὸ ὑπάτων o consul codicillaris esmentat a diverses Novellae, i al Codi de Justinià, però Fabricius pensa que l'avi hauria ser anterior. Probablement dels seus ancestres va heretar l'ofici de cap dels silenciaris (secretaris de la cort). Segons Agàcies, els avantpassats de Pau eren il·lustres, i va heretar una gran riquesa, i sembla que segurament era el cap dels secretaris de l'emperador Justinià I.
Va escriure diversos poemes, dels quals es conserven els següents:
* 1. ́Εκφρασις του̂ ναου̂ τη̂ς ἁγίας Σοφίας, Descriptio Magnae Ecclesiae s. Sanctae Sophiae, 1029 verses, 134 dels quals iàmbics i la resta hexàmetres, escrit el 562, on descriu amb extraordinària precisió l'església de Santa Sofia, reconstruïda per Justinià.
* 2. Εκφρασις του̂ ἄμδωνος, Descriptio Ambonis, 304 versos dels que els 29 primers són iàmbics i la resta hexàmetres, que ve a ser una continuació de l'anterior.
* 3. Epigrammata, un total de 83, que apareixen a l'Antologia grega.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/159?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PaulusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 151-152. ]
# Rosa Vandellós i Lleixa

Rosa Vandellós i Lleixa (Tortosa, Baix Ebre, 25 de setembre de 1954) és una mestra i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura.
Llicenciada en magisteri a l'Escola Normal de Tarragona, ha treballat com a directora d'una escola pública a Deltebre, on fou elegida regidora a les eleccions municipals espanyoles de 1979. El 1976 es va afiliar al Partit Socialista de Catalunya-Congrés, que després es va integrar en el Partit dels Socialistes de Catalunya. D'aquest partit n'ha estat membre de la Secció Interfederacions del PSC-PSOE, secretària de l'Associació Local de la Dona (1988-1992) i elegida diputada per la província de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992. Ha estat vicepresidenta de la Comissió d'Estudi del Pla Hidrològic de les Conques Internes de Catalunya.
El 2006 ha estat coordinadora territorial de l'Institut Català de les Dones a les Terres de l'Ebre. Actualment és professora d'educació primària al CEIP Marcel·lí Domingo de Roquetes.

## Referències

* ↑ Entrevista el 2006
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 190
* ↑ CURSO: GÉNERO Y POLÍTICAS DE MUJERES organitzat per la Universitat Rovira i Virgili
* ↑ Professorat del centre

## Enllaços externs

* Diputados al Parlament de Catalunya a la Vanguardia, 17-3-1992
# Pedro Taborda

Pedro Manuel Taborda Moreira (nascut el 22 de juny de 1978) és un exfutbolista professional portuguès que va jugar de porter.

## Carrera de club

Taborda va néixer a Covilhã. En una carrera sènior de 20 anys, transcorreguts principalment a la Segona Lliga del seu país, va participar en 68 partits a la Primeira Liga, tots menys un en representació de l'Associação Naval 1º de Maio del 2005 al 2008; el seu debut a la competició va tenir lloc el 21 d'agost de 2005 amb ja 27 anys, quan va ajudar a la victòria fora de casa per 2-0 contra el Vitória SC, on el seu equip va acabar amb vuit jugadors.
Taborda es va retirar el juny de 2017 als 39 anys, convertint-se en entrenador de porters del seu darrer club, el Moreirense FC. Va jugar tres temporades i mitja a la Lliga Romanesa I, amb el FC Politehnica Timișoara i el FC Brașov.

## Palmarès

Moreirense
* Taça da Liga: 2016–17

## Referències

* 1 2
* ↑ (en portuguès) , 22-08-2005 [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ Ferreira, Bruno José. «Moreirense: Taborda pendura chuteiras e passa a treinador de guarda-redes» (en portuguès). Mais Futebol, 09-06-2017. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «Croatii: "Timișoara a avut un portar FANTASTIC!"» (en romanès). Sport.ro, 17-12-2009. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ (en romanès) , 27-10-2010 [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «Pedro Taborda paraseste Brasovul» (en romanès). Online Sport, 14-01-2013. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «Moreirense 1–0 Estoril» (en portuguès). SAPO, 26-10-2016. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «Moreirense 3–3 Belenenses» (en portuguès). SAPO, 29-12-2016. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ Celso, Marcos. «Moreirense conquista a Taça da Liga» (en portuguès). Rádio e Televisão de Portugal, 29-01-2017. [Consulta: 19 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Pedro Taborda, fitxa a ForaDeJogo
* Pedro Taborda, Fitxa a Soccerway
# Pedro Soto

Pedro Soto Moreno (22 d'octubre de 1952) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «1978 FIFA World Cup Argentina». Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 31 desembre 2017].
* ↑ Pedro Soto Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Pedro Sáinz de Baranda

Pedro Sainz de Baranda y San Juan de Santa Cruz (Madrid, 21 d'agost de 1797 - 27 d'agost de 1853) fou un religiós i historiador espanyol, membre de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

Va estudiar llatí i humanitats als escolapis del Col·legi de San Antonio Abad, regentat pels Pares Escolapis. L'octubre de 1817 es va graduar com a batxiller en cànons i el 1820 en lleis a la Universitat d'Alcalá de Henares.
Fou ordenat prevere i fou rector de l'església de Santa Cruz de Madrid. En 1847 va ser nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història per les seves observacions al Diccionario de Sebastián de Miñano y Bedoya. També fou membre de l'Acadèmia Imperial de Viena i l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona. En 1846 fou nomenat bibliotecari de la Universitat de Madrid i va continuar amb l'edició de l'España Sagrada del p. Flórez. En va editar el tom 47 (Lleida) i va viatjar per Aragó per preparar els toms 48 (que s'editaria pòstumament en 1862) i 49, i també va editar els toms 11 a 22 del Viaje de Villanueva. Va aplegar una col·lecció de 12.000 llibres anteriors a 1800 que a la seva mort va donar a la Biblioteca de la Universitat.

## Edicions

* Cronicón de Valladolid a Colección de Documentos inéditos para la Historia de España, editats en 1848
* Ensayo histórico de la vida literaria del Maestro José de la Canal, publicat a Madrid el 1950
* Tom n. 47 d'España Sagrada (Lérida), amb documents de José de la Canal.
* Toms 11 a 22 del Viaje de Villanueva

## Referències

* ↑ Pedro Sainz de Baranda a mcnbiografias.com
* ↑ Pedro Sainz de Baranda (1797-1853) al web de la Universitat Complutense de Madrid
# Salika (cràter)

Salika és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 12,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim txeremís, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Salika». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Pau Ribas i Tossas

Pau Ribas i Tossas (Badalona, Barcelonès, 2 de març de 1987) és un jugador català de bàsquet. Juga d'escorta i el seu actual equip és el Club Joventut Badalona de la Lliga ACB. És fill de qui també fou jugador del Joventut Jordi Ribas.

## Trajectòria

Pau Ribas es va formar al planter del Club Joventut Badalona, en el qual va entrar amb 4 anys. Després de jugar en l'equip juvenil, les temporades 2005-06 i 2006-07 va jugar en el Club Bàsquet Prat, alternant amb el primer equip del Joventut. El seu debut a l'ACB es va produir el 20 d'octubre de 2005 davant el Ricoh Manresa. La temporada 2007-08 va passar a formar part definitivament de la primera plantilla i en la 2008/09 va ser nomenat capità de l'equip.
El juliol de 2009 es va desvincular de l'equip verd-i-negre i va firmar un contracte per quatre temporades amb el Tau Ceràmica, també de la lliga ACB. En 2012 va fitxar pel València Bàsquet, amb qui va guanyar una Eurocup. El 23 de juliol de 2015 va signar un contracte amb la secció de bàsquet del FC Barcelona, rescindit el quatre de juliol de 2020 de mutu acord per tal de tornar al seu club d'origen, la Penya. Ha estat internacional amb la Selecció de bàsquet d'Espanya a nivell júnior i sub-20.

## Clubs

* Club Bàsquet Prat: 2005- 2007.
* Club Joventut Badalona: 2005-2009.
* Saski Baskonia: 2009-2012.
* València Bàsquet: 2012-2015.
* FC Barcelona: 2015-2020.
* Club Joventut Badalona: 2020-

## Referències

* ↑ Pau Ribas ja és jugador del Tau per a les pròximes quatre temporades, consultat el juliol de 2009 (castellà)
* ↑ «Pau Ribas ficha por el Barcelona». Superdeporte, 23-07-2015.
* ↑ «Pau Ribas deixa de ser jugador del Barça. L'escorta barceloní ha arribat a un acord amb el club després de cinc anys de blaugrana». El Món, 04-07-2020. [Consulta: 7 juny 2020].
* ↑ «Més baixes al Barça de bàsquet: Pau Ribas se'n va a la Penya». El Nacional, Dissabte, 4 juliol 2020. [Consulta: 7 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa al lloc web de l'ACB Arxivat 2018-12-27 a Wayback Machine. (castellà)
* Fitxa al lloc web de l'Eurolliga (anglès)
# Saint-Martin-Rivière

Saint-Martin-Rivière és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 118 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Martin-Rivière era de 118 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 13 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 9 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 33 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Martin-Rivière el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 16 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 12 |
| 12 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 68 persones, 45 eren actives i 23 eren inactives. De les 45 persones actives 33 estaven ocupades (21 homes i 12 dones) i 12 estaven aturades (6 homes i 6 dones). De les 23 persones inactives 8 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Saint-Martin-Rivière hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 224 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Martin-Rivière a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Martin-Rivière a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Peix xovato

El peix xovato (Hexanchus griseus) és una espècie de tauró de la família Hexanchidae, pescat ocasionalment amb xarxes de ròssec i no ofereix gaire resistència, encara que alguns exemplars poden giravoltar-se i mossegar.

## Descripció

* Cos allargat, amb el cap ample i el musell curt.
* Presenta sis parells de fenedures branquials.
* Sense membrana nictitant.
* Boca ínfera.
* Una sola aleta caudal molt endarrerida.
* Color marró fosc.
* La femella pot arribar als 610 cm de longitud i pesar més de 1.000 kg, però el mascle és més petit.
* Les femelles maduren sexualment quan tenen 450 cm.

## Hàbitat

Individu solitari que viu a una profunditat considerable sobre fons durs, entre els 200 i els 1.875 m, però pot aparèixer ocasionalment en aigües somes o per la superfície. Els més joves es troben més a prop de la costa. Durant el dia neda en aigües més fondes i ascendeix a la nit per alimentar-se. És lent i mandrós, però resistent.

## Distribució geogràfica

Es troba a les aigües tropicals i temperades de tots els oceans: l'Atlàntic occidental (des de Carolina del Nord fins a Florida i des del nord del Golf de Mèxic fins al nord de l'Argentina), l'Atlàntic oriental (des d'Islàndia i Noruega fins a Namíbia, incloent-hi la Mediterrània), l'Índic (Madagascar, Moçambic i Sud-àfrica), el Pacífic occidental (des de l'est del Japó fins a Nova Zelanda i Hawaii) i el Pacífic oriental (des de les Illes Aleutianes i Alaska fins a la Baixa Califòrnia -Mèxic-. També és present a Xile).

## Alimentació

Menja rajades, quimeres, altres taurons (practica el canibalisme intraespecífic), llampugues, emperadors, marlins, llengües de bacallà, lluços, palaies, raps, macrúrids, tríglids, i invertebrats com crancs, calamars, gambes, etc. També pot menjar carronya.

## Reproducció

És vivípar aplacentari. Pot tindre de 22 a 108 cries que, en néixer, fan de 65 a 70 cm. S'han citat acoblaments a la primavera i la tardor, i parts des de l'octubre fins al maig.

## Aprofitament

Sense importància comercial, els exemplars grossos són venuts a baix pre o descartats. La seua carn és poc gustosa i es considera purgant.

## Referències

* ↑ «Hexanchus griseus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* Biology of Sharks and Rays (anglès)
# Peire de la Cavarana

Peire de la Cavarana (o de la Caravana) (fl. mitjans s. XII) fou un trobador italià que escriu, com tots els trobadors, en occità. És probablement un dels trobadors italians més antics (d'entre els que tenim notícia), junt amb Albert Malaspina, Rambertino Buvalelli i Manfred I Lancia.

## Vida

El nom d'aquest trobador es troba escrit segons els manuscrits de la Cavarana o de la Caravana, però, segons Bertoni la primera sembla més adequada segons els testimonis d'altres cognoms documentats.
D'aquest trobador se'n conserva només un sirventès que insta els llombards a defensar-se de la invasió germànica. El sirventès té vuit estrofes amb refrany (el refrany diu: Lombart, be·us gardaz / que ja non siaz / peier que compraz / si ferm non estaz "Llombards, guardeu-vos, que no sigueu pitjor que esclaus, si no us manteniu ferms"). S'ha identificat el moment històric amb l'any 1157 quan Frederic Barbarroja va creuar el pas del Brenner.
Són curiosos els versos on se'n riu de l'accent de la llengua dels alemanys, dels quals diu que granoglas resembla ("semblen granotes" v. 41).
Sembla que és a Peire de la Cavarana a qui Peire d'Alvernha al·ludeix en la seva galeria satírica de trobadors quan parla del veilletz lombartz.

## Obra

* (334,1) D'un serventes faire

## Referències

* ↑ Bertoni, I trovatori d'Italia, pàg. 42-43
* ↑ Vegeu Riquer pàg. 276
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 1, p. 276-280 [Comentari i edició del sirventès, amb traducció a l'espanyol]
* Giulio Bertoni, I trovatori d'Italia: Biografie, testi, tradizioni, note. Roma: Società Multigrafica Editrice Somu, 1967 [1915], pàg. 41-45 i 206-210 per l'edició de la poesia

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Peire de la Cavarana és el número PC 334]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-334/334%20-%20Peire%20de%20la%20Caravana.htm
# Rubén Martín Pulido

Rubén Martín Pulido (nascut a Madrid el 2 de febrer del 1979) és un futbolista professional que juga com a defensa al Reial Saragossa.

## Equips

* 2000-2001: Reial Madrid C
* 2001-2001: UB Conquense
* 2002-2003: Getafe CF
* 2003-2004: Rayo Vallecano
* 2004–2007: Getafe CF
* 2007–2008: UD Almería
* 2008- : Reial Saragossa