OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Xavier Molina Arias

Francesc Xavier Molina Arias, més conegut com a Xavi Molina (nascut el 19 de juliol de 1986 a La Canonja, el Tarragonès) és un futbolista català, que actualment juga com a defensa central o migcentre defensiu al K.A.S. Eupen.

## Trajectòria

En les seves etapes com a jugador no professional, Molina va jugar a La Canonja, equip de la seva ciutat natal i al Reus Deportiu, on va debutar en el primer equip assolint la professionalitat, a la vegada que va jugar cedit en la Rapitenca. Més endavant, Xavi Molina va jugar al CE Alcoià, on va aconseguir un ascens a Segona Divisió. Quan aquest va baixar de categoria juntament al Nàstic, Molina se'n va a les Illes Balears per defensar l'escut del CE Atlètic Balears, on juga 36 partits i marca 4 gols. Al 2013, el Gimnàstic de Tarragona fa oficial la incorporació del jugador.
Actualment ha tornat a Reus on defensa la samarreta del Reus FC Reddis jugant a Tercera RFEF.
# Miral al-Tahawi

Miral al-Tahawi —àrab: ميرال الطحاوي, Mīrāl aṭ-Ṭaḥāwī— (Governació de Sharqia, Egipte, 1968) és una de les joves escriptores egípcies més conegudes. Va créixer al si d'una família beduïna. Va llicenciar-se en literatura a la Universitat del Caire. Al-Tahawi va publicar la seva primera col·lecció de relats el 1995, seguida de dues novel·les, la primera de les quals, La Tenda Beduïna, ha estat traduïda a diversos idiomes, entre ells el català. En tota la seva obra, Miral al-Tahawi parla de la seva experiència a la vida, descriu els problemes existencials d'una dona jove en un món dominat pels homes.

## Enllaços externs

* Llibres de l'autora a les Biblioteques de Barcelona
# Estació de La Revilla

La Revilla fou un baixador ferroviari situat al terme de La Revilla, una de les localitats que forma part del municipi de La Revilla y Ahedo, a la província de Burgos. Formava part de la línia Santander-Mediterráneo.
És famosa per la seua aparició a la pel·lícula de Javier Fesser El Milagro de P. Tinto, on funcionava com a llar de la família protagonista. Esdevinguda reclam turístic, la localitat homenatjà la pel·lícula l'estiu del 2023, als 25 anys de l'estrena, amb exposicions i diversos esdeveniments, que inclogueren la visita del director.

## Referències

* ↑ BURGOSconecta. «Javier Fesser y sus actores celebran el aniversario de 'El milagro de P. Tinto' en La Revilla» (en castellà), 04-09-2023. [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Burgos, Diario de. «La Revilla recupera a P. Tinto» (en spanish), 24-06-2023. [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Velasco, G. «'El Milagro de P. Tinto’ vuelve a pasar por el apeadero de La Revilla 25 años después» (en castellà), 07-09-2023. [Consulta: 17 octubre 2023].
# Shabab Al-Khalil SC

El Shabab Al-Khalil Sports Club (àrab: نادي شباب الخليل الرياضي, Nādī Xabāb al-Ḫalīl ar-Riyāḍī) és un club de futbol palestí amb seu a Hebron, que juga a la Lliga Premier de Cisjordània.

## Palmarès

* Lliga Premier de Cisjordània:
** 1979, 1982, 1986, 1999, 2016, 2021
* Copa de Cisjordània de futbol:
** 1978, 1981, 1985, 2013
* Supercopa de Cisjordània de futbol:
** 2013
* Copa Yasser Arafat:
** 2013-14, 2016-17

## Referències

* ↑ Perfil a kooora.com
* ↑ Club profile - fifa.com
* 1 2 3 4 «Palestine - List of Champions and Cup Winners». RSSSF.
# Ecònom

Ecònom (en grec οἰκονόμος, de οἰκος "oikos" "casa" i νόμος "nomos", "regla, llei", en llatí oeconomus, és una paraula del grec antic que significa "administrador o gestor de la llar". En època romana d'Orient el terme s'utilitzava per anomenar el directiu o tresorer d'una organització.
En dret canònic, el terme designa l'individu encarregat de tenir cura dels béns temporals de l'Església en una diòcesi, i també al que s'encarrega de les propietats d'un monestir.

## Història

El càrrec va tenir l'origen a l'Església d'Orient i data del segle iv. Es menciona en una llei de Flavi Honori (r. 393-423) i d'Arcadi (r. 395-408). Al Concili de Calcedònia de l'any 451, es va decidir nomenar tresorers a cada diòcesi per gestionar les propietats eclesiàstiques, sota l'autoritat episcopal i al Segon Concili de Nicea, el 787, aquest requisit es va estendre als monestirs.
Sota Justinià I (r. 527-565), Santa Sofia de Constantinoble tenia nou ecònoms. Probablement, aquests nou van disminuir cap al segle ix fins que en va quedar només un, sota la direcció del Patriarca. Al segle x, el nomenament de l'ecònom estava sota control imperial, i el càrrec l'ocupaven fins i tot laics. Isaac I Comnè (r. 1057-1059) va renunciar formalment al privilegi de nomenament. En aquest moment, l'epítet "Megas" es va incorporar al títol, i a les llistes dels càrrecs a les seus dels patriarques és sempre el seu segon en el comandament. Després del 1204, amb la disminució gradual del comerç, el càrrec es va convertir en un títol honorable.
El Concili de Trento de 1545-1563 va ordenar als capítols de les catedrals d'establir, a més del vicari capitular, un o diversos ecònoms per administrar les propietats temporals de la diòcesi durant una vacant episcopal.

## En temps actuals

Actualment és un càrrec a l'Església catòlica romana. Al Codi de Dret Canònic de 1983, un ecònom és l'encarregat d'administrar els béns d'una diòcesi o d'una parròquia. Se'l nomena per un període de cinc anys, amb obligació de retre comptes al final de cada any. Pot ser un sacerdot o un diaca, o també un laic expert en temes econòmics.

## Referències

* 1 2 3 Kajdan, A.P. (ed.). The Oxford Dictionary of Byzantium. Oxford: Oxford University Press, 1991, p. 1517. ISBN 9780195046526.
* ↑ Herbermann, Charles G. (ed.). The Catholic encyclopedia: an international work of reference on the constitution, doctrine, discipline, and history of the Catholic Church. Nova York: Encyclopedia Press, 1913, p. Episcopal Economus.
* ↑ Golmayo, Pedro Benito. Instituciones del Derecho canónico. Madrid: Librería de Gabriel Sánchez, 1896, p. 134-135.
* ↑ «Canon 494». Código de Derecho Canónico 1983. Santa Seu. Ciutat del Vaticà. [Consulta: 31-III-2020].
# Heteropogon contortus

Heteropogon contortus és una mata d'herba perenne tropical amb una distribució natural que abasta el sud d'Àfrica, el sud d'Àsia, el nord d'Austràlia i Oceania. L'espècie també s'ha convertit en una mala herba naturalitzada a les regions tropicals i subtropicals d'Amèrica i Àsia. La planta creix fins a 1,5 metres d'altura i és afavorit per les cremes freqüents. Les plantes desenvolupen llavors fosques característiques amb una sola aresta llarga en un extrem i un fort repunt en l'altre. L'aresta es torça quan s'asseca i es redreça quan s'humiteja, i en combinació amb l'espiga és capaç d'enfonsar la llavor a terra.
H. contortus és una valuosa espècie de pastura a gran part de la seva àrea de distribució però, també ha estat el responsable de l'eliminació de la indústria de la llana en la major part d'Austràlia, a causa que les llavors es converteixin incrustat a la llana i la pell de les ovelles i la devaluació de la llana i la mort dels animals. Els nadius de Hawaii usen la palla de H. contortus per a fer cobertes de palla per a les cases.
* llavor d'H. contortus amb l'aresta angulosa

## Referències

* ↑ Kanahele, George S. «Chapter 7: A Sense of Place». A: Kū Kanaka, Stand Tall: A Search for Hawaiian Values. University of Hawaii Press, 1993, p. 202. ISBN 978-0-8248-1500-4.

## Enllaços externs

* http://www.westafricanplants.senckenberg.de/root/index.php?page_id=13&preview=true&searchTextMenue=Heteropogon+contortus&search=Wikitemplate
# Ca la Lola Anglada

Ca la Lola Anglada és una casa eclèctica de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici civil, una casa de grans dimensions formada per una planta baixa i dos pisos. Pràcticament no presenta cap element decoratiu. Per la banda lateral dreta es troba penjada en un gran desnivell sobre un camí.
Aquesta casa està construïda al costat mateix de Cal Met, una antiga masia de 1679 de la qual es conserven algunes restes, com el portal dovellat de pedra que encara es pot veure sota la porta principal d'entrada. Sobre el mur de la façana es poden veure restes de pintura d'un rellotge de sol.
El conjunt presenta un jardí frontal tancat per un gran reixat i un petit mur semicircular que el separa de la plaça de l'Ajuntament; el mur està construït amb maó i pedra, així com els pilars que separen les diferents parts de la reixa i que estan decorats per elements típics del neoclassicisme.

## Història

Fou construïda per la família de Lola Anglada en la dècada de 1880, i aquí visqué l'escriptora de forma permanent després de la guerra civil espanyola.

## Referències

* 1 2 3 «Ca la Lola Anglada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
* ↑ «Biografia». [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ «Lola Anglada, la primera dibuixant professional». [Consulta: 17 març 2021].
# Mirall, mirall

Mirall, mirall (títol original en castellà, Espejo, espejo) és una pel·lícula catalana de comèdia dirigida per Marc Crehuet i protagonitzada per Malena Alterio, Natalia de Molina, Santi Millán i Carlos Areces. Gravada originalment en castellà, s'ha doblat al català per a TV3.

## Sinopsi

Quatre empleats d'una oficina es preparen per celebrar els cinquanta anys de l'empresa mentre intenten resoldre certs problemes. L'Álvaro (Santi Millán), la Cristina (Malena Alterio), la Paula (Natalia de Molina) i l'Alberto (Carlos Areces) són quatre persones en crisis que treballen per a la mateixa empresa de cosmètica. Lluiten pel que volen mentre s'enfronten als seus propis reflexos davant el mirall. Ambició, por, amor i traïció es barregen en una història sobre la identitat.

## Repartiment

* Malena Alterio com a Cristina
* Natalia de Molina com a Paula
* Santi Millán com a Álvaro
* Carlos Areces com a Alberto
* Carlos Bardem com a Ernesto
* María Adánez com a Susana
* Toni Acosta com a María
* Loles León com a psicòloga
* Luis Bermejo com a Mario
* Betsy Túrnez com a Antonia
* Xesc Cabot com a Juan
* Iván Vigara com a Pol
* Anna Bertran com a Laura
* Verónica Forqué com la mare de l'Álvaro
* Tito Valverde com el pare de la Cristina i la Paula
* Juli Fábregas com a Mario
* Bàrbara Mestanza com youtuber
* Marta Tomasa com youtuber

## Producció

La pel·lícula està produïda per Rodar y Rodar i Nos gusta el cine AIE, a més de comptar amb la participació d'RTVE, TVC i Netflix, mentre que la distribució és a càrrec de Filmax. El rodatge va acabar a Barcelona el 30 de setembre de 2020.

## Referències

* ↑ «Marc Crehuet: "'Espejo Espejo' es una comedia sobre nuestras contradicciones"» (en castellà). Agencia EFE, 28-09-2020. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «Programació de TV3». CCMA, 23-08-2024. [Consulta: 23 agost 2024].
* ↑ «“Espejo espejo”: comienza el rodaje del largometraje de Marc Crehuet» (en castellà). Cinemagavia, 15-08-2020. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «Concluye en Barcelona el rodaje de ‘Espejo espejo’, de Marc Crehuet». es. Audiovisual 451, 30-09-2021. [Consulta: 6 juny 2021].
# Estadi Ramat Gan

Estadi Ramat Gan (en hebreu: אצטדיון רמת גן) també conegut com a L'Estadi Nacional (en hebreu: האצטדיון הלאומי), està situat en Ramat Gan en les rodalies de Tel-Aviv, Israel.
L'edifici fou completat el 1951, va ser un projecte de l'arquitecte londinenc Ivor Shaw i és l'estadi amb major capacitat de tot el país amb capacitat per 41.583 espectadors, tots ells asseguts, i 13.370 localitzats en la tribuna oest, va ser finalitzat el 1982, alhora que tot l'estadi en general era remodelat.
El seu ús més popular és per a la pràctica del futbol, servint de llar de la Selecció de futbol d'Israel, però també està dissenyat per acollir competicions d'atletisme. Les dimensions del terreny de joc comprenen 105 m x 68 m, amb 10.500 m² de gespa i 36.000 m² de superfície total.
Entre altres coses, l'estadi està acomodat amb vestuaris, sales de juntes, sales de conferències, sales de premsa, clínica antidopatge, camps d'entrenament, cafeteries, restaurants i un pàrquing a l'aire lliure amb capacitat per 3.900 cotxes.
# Ànec bec-crestat

Els ànecs bec-crestats (Sarkidiornis) són un gènere d'ocells de la subfamília dels tadornins (Tadorninae), dins la família dels anàtids (Anatidae) que habita zones tropicals d'Amèrica del Sud, Àfrica i Índia i Sud-est asiàtic.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Sarkidiornis melanotos - Ànec beccrestat africà
* Sarkidiornis sylvicola - Ànec beccrestat americà
Tradicionalment s'hi ha distingit una única espècie, amb Sarkidiornis sylvicola com una subespècie de Sarkidiornis melanotos.

## Referències

* ↑ El gènere Sarkidiornis com a monotípic a TAXONOMICON Rev. 14-10-2010
# Ca la Júlia

Ca la Júlia és una casa de Torrelavit (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a l'interior del nucli urbà de Terrassola. El conjunt d'edificis del nucli urbà són interessants per la composició de la façana, les seves galeries, les decoracions florals o els coronaments (ondulats o esglaonats).

## Referències

* ↑ «Ca la Júlia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Crimson Spell

Crimson Spell (クリムゾン・スぺル, Kurimuzon superu) és un còmic japonés de temàtica fantàstica i yaoi amb elements d'humor, l'autoria del qual és Ayano Yamane. A més hi ha un CD drama. La història tracta del príncep Valdrigr, un xic de 18 anys que utilitza una espasa que el maleïx convertint-lo en un dimoni, el qual és domesticat pel mag Halvir Hroptr mitjançant relacions íntimes.

## Personatges

* Valdrigr
* Halvir Hroptr
* Halrein
* Mars
* Gileh
* Anri

## Rebuda i premis

Crimson Spell ha rebut crítiques positives per part de Holly Ellingwood a activeAnime, a Comics Village l'han puntuat com 8,5 sobre 10. Rebé crítiques no tan positives per part dels crítics de Manga-news amb un 12,25 sobre 20 de mitjana.
Fou el manga més venut als Estats Units d'Amèrica la setmana que acabava el 16 d'agost i la que acaba el 14 de juny de 2014. Fou el segon més venut la setmana que acaba el 12 d'abril de 2014 als Estats Units d'Amèrica.
Rebé el premi co-guanyador MS Awards 20112 a la categoria millor Yaoi/Yuri.

## Referències

* ↑ Bürk, Katja. «Crimson Spell». animePRO.de. [Consulta: 25 juliol 2017].
* ↑ Aoki, Deb «Readers' Choice: Yaoi Manga». About.com [Consulta: 1r març 2016]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine.
* 1 2 Pattillo, Lissa. «The Crimson Spell Volume 1». Comics Village, 19-03-2008. Arxivat de l'original el 6 de juny 2008. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Addari, Roberto. «News manga in pillole: Wolfsmund, Crimson Spell, Yuu Watase e non solo» (en italià). MangaForever, 15-02-2013. Arxivat de l'original el 10 març 2016. [Consulta: 26 setembre 2024].
* 1 2 Douresseaux, Leroy. «Crimson Spell: Volume 2 yaoi manga review». ComicBookBin. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Douresseaux, Leroy. «Crimson Spell: Volume 3 yaoi manga review». ComicBookBin. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ Ellingwood, Holly «Crimson Spell». activeAnime, 10-12-2007 [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «Crimson spell» (en francès). Manga news. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ «New York Times Manga Best Seller List, August 10-16». AnimeNewsNetwork. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «New York Times Manga Best Seller List, June 8-14». AnimeNewsNetwork. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «New York Times Manga Best Seller List, April 6-12». AnimeNewsNetwork. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «MS Awards 2012 - Catégorie Meilleur Yaoi/Yuri». Manga Sanctuary. [Consulta: 1r març 2016].
# Frontera entre Belarús i Letònia

La frontera entre Belarús i Letònia és la frontera estatal entre Belarús i Letònia que transcorre des del trifini d'ambdós estats amb Lituània fins al trifini entre ambdós estats i Rússia.
L'actual frontera entre la República de Belarús (membres de la Comunitat d'Estats Independents) i Letònia (membre de la Unió Europea) es va establir després de la dissolució de la Unió Soviètica i confirmada per un acord del 21 de febrer de 1994 sobre l'establiment de la frontera, fixada jurídicament en 2008 i finalitzata el 10 d'abril de 2013 en l'acord sobre el funcionament de la frontera.
Durant uns 16,6 km de la frontera s'estén enal llarg del riu Daugava. També creua el Llac Ritxi i una illa en el llac.

## Passos fronterers

El 10 de maig de 2006 el Decret del President de Belarús n. 313 va establir els següents passos fronterers:
| # | Nom (Belarús — Letònia) | tipus de pas |
| 1 | Bihosava (Бігосава) — Indra | ferroviari |
| 2 | Hryharowshchyna (Грыгароўшчына) — Paternieki | carretera |
| 3 | Urbany (Урбаны) — Silene | carretera |
| 4 | Hawrylina (Гаўрыліна) — Meikšāni | pas simplificat |
| 5 | Druya (Друя) — Piedruja | pas simplificat |
| 6 | Lipawka (Ліпаўка) — Vorzova | pas simplificat |
| 7 | Plyusy (Плюсы) — Kaplava | pas simplificat |

## Referències

* ↑ «Letònia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* 1 2 «Государственная территория и государственная граница Республики Беларусь». Arxivat de l'original el 2010-01-03. [Consulta: 1r agost 2018].
* ↑ «Lettonie-Biélorussie : achèvement de la démarcation de la frontière», 05-11-2008. Arxivat de l'original el 1 d’agost 2018. [Consulta: 13 setembre 2016].
* ↑ ДОГОВОР между Правительством Латвийской Республики и Правительством Республики Беларусь о режиме латвийско - белорусской государственной границы
* ↑ «Указ Президента Республики Беларусь от 10 мая 2006 г. № 313». Arxivat de l'original el 2014-07-03. [Consulta: 1r agost 2018].
* ↑ «"Grigorovshchina - Paternieki customs border"». Arxivat de l'original el 2018-08-01. [Consulta: 1r agost 2018].
* ↑ Пункт пропуска Урбаны - Силене граница таможня Беларусь - Латвия.
# Mont Saint Elias

El Mont Saint Elias (en anglès Mount Saint Elias), també conegut com a Boundary Peak 186, amb els seus 5.489 msnm és la segona muntanya més alta del Canadà i els Estats Units. El cim està situat a la frontera entre Yukon i Alaska, a les Muntanyes Saint Elias. Es troba a uns 40 kilòmetres al sud-oest del Mont Logan, la muntanya més alta del Canadà. El vessant canadenc forma part del Parc Nacional Kluane, mentre que l'estatunidenc es troba a l'interior del Parc nacional i reserva Wrangell-Saint Elias.
El seu nom en tlingit és Yaas'éit'aa Shaa, que significa "muntanya darrere Icy Bay", però també és anomenat Shaa Tléin "Gran muntanya" en la variant Yakutat Tlingit.
El Mont Saint Elias va ser albirat per primera vegada per exploradors europeus el 16 de juliol de 1741. Vitus Bering, de la marina imperial russa, en fou el responsable. Mentre alguns historiadors sostenen que la muntanya va ser anomenada per Bering, altres sostenen el nom prové del Cape Saint Elias i que fou adoptat pels cartògrafs del segle xviii en no donar-li Bering cap nom.
El Mont Saint Elias és un dels cims costaners més alt món, ja que el seu cim s'eleva sols a 16 km de la capçalera del Taan Fjord, al final d'Icy Bay. Això dona al pic una gran verticalitat en el relleu, comparable al Mont McKinley o cims de l'Himàlaia.

## Escalada

El Mont Saint Elias va ser escalat per primera vegada el 31 de juliol de 1897, per una expedició dirigida per l'explorador Lluís Amadeu de Savoia-Aosta, i en la qual també hi prengué part el fotògraf Vittorio Sella. La segona ascensió hagué d'esperar fins al 1946, quan un grup de Harvard Mountaineering Club va pujar per l'aresta sud-oest.
Actualment és una muntanya que s'escala molt poc per les difícils condicions climàtiques de la zona.

## Referències

* ↑ «Mount Saint Elias» (en anglès). bivouac.com. [Consulta: 10 desembre 2011].
* ↑ «Mount Saint Elias» (en anglès). Geographic Names Information System. U.S. Geological Survey. [Consulta: 11 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mount Saint Elias, Yukon Territory/Alaska a peakbagger.com (anglès)
# Esomus altus

Esomus altus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sobrecorrent

En un sistema d’energia elèctrica, la sobrecorrent o excés de corrent és una situació en què existeix un corrent elèctric més gran del previst a través d’un conductor, cosa que provoca una generació excessiva de calor i el risc d’incendi o danys als equips. Les causes possibles de sobrecorrent inclouen curtcircuits, càrrega excessiva, un disseny incorrecte, una fallada d’arc o una fallada de terra. Els fusibles, els interruptors automàtics i els limitadors de corrent s’utilitzen habitualment en mecanismes de protecció contra sobrecorrent (OCP per les seves sigles en anglès) per controlar els riscos. Els interruptors automàtics i els fusibles protegeixen el cablejat dels danys causats per la sobrecorrent.

## Provador de relè secundari

La sobrecorrent s’utilitza per provar automàticament els relés de sobrecorrent direccionals i no direccionals amb autoavaluació de la característica del temps de resposta, la direcció de les etapes actuals i la proporció entre les tensions d'activació i desactivació. Amb la seva definició de límit direccional flexible, també és adequat per provar la característica dels relés de fallada a terra en estat estacionari.

## Vegeu també

* Limitació de corrent
* Seguretat elèctrica
# Aubry

«Aubry» té aquests significats:
* Toponímia:
** Aubry-du-Hainaut, municipi francès a la regió de Nord – Pas-de-Calais, departament de Nord
** Aubry-en-Exmes, municipi francès al departament de l'Orne
** Aubry-le-Panthou, municipi francès al departament de l'Orne
** Le Mesnil-Aubry, municipi francès al departament de Val-d'Oise
** Le Quesnel-Aubry, municipi francès al departament de l'Oise
** La Salle-et-Chapelle-Aubry, municipi francès al departament de Maine i Loira
* Biografies:
** Andrés Aubry (1927 - 2007), sociòleg i activista francès el treball en l'antropologia, història i geografia
** Martine Aubry (París, 1950), política francesa