OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chassagne-Saint-Denis

Chassagne-Saint-Denis és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 113 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chassagne-Saint-Denis era de 113 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 20 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 51 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 49 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chassagne-Saint-Denis el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 12 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 12 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 55 eren actives i 12 eren inactives. Les 55 persones actives estaven ocupades(34 homes i 21 dones).. De les 12 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Chassagne-Saint-Denis hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 365 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chassagne-Saint-Denis a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chassagne-Saint-Denis a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Torre de s'Espalmador

La Torre de s'Espalmador, o Torre de sa Guardiola, és una torre de guaita situada a la punta de sa Guardiola, a 27 m sobre el nivell del mar, a l'illa de s'Espalmador (Illes Pitiüses). Està declarada Bé d'Interès Cultural.

## Història

Fou construïda el 1750, probablement per l'enginyer Joan Ballester, i va ser la primera de les 5 torres de defensa que es van construir a Formentera durant el segle xviii. Juntament amb la torre de ses Portes, a Eivissa, defensava el pas des Freus, entre les illes d'Eivissa i Formentera. Amb la creació del Cos de Torrers de les Balears, el 1852, fins al 1867, s'hi van destinar 2 torrers.
Durant el segle XX sovint era utilitzada com a ritus d'iniciació a l'edat adulta dels joves eivissencs, que hi passaven la nit, tot i les històries de fantasmes de pirates armats.
Molt anterior a aquesta torre hi havia una torre de guaita, ja desapareguda, al nord de l'illa, enfront de l'illa des Porcs. Anomenada sa Torreta, va donar nom a la zona: platja de la Torreta, illa de sa Torreta, mollet de sa Torreta.

## Descripció

De planta circular i alçat troncocònic format per dos cossos, diferenciats per una petita represa. Murs construïts amb maçoneria carejada, amb dotze cadenes enqueixalades de carreuat de marès embegudes. La planta baixa, amb 3 cambres, estava destinada a polvorí i magatzem de queviures, i la planta primera, era l'estança dels torrers, amb l'únic accés a la torre, al que s'hi pujava amb una escala de corda o de ma, i que estava protegit per un matacà. L'accés a la terrassa era per una escala encaixada al mur, protegida per una garita coberta de volta apuntada.
Quan va perdre les seves funcions defensives se li va obrir una porta d'accés a peu pla. El 1993 va ser restaurada pel Consell Insular d'Eivissa i Formentera, reconstruint tot el parament de la façana principal, i els permòdols del matacà, però no el matacà.

## Referències

* 1 2 3 4 «Torre de sa Guardiola». Enciclopèdia d’Eivissa i Formentera.
* ↑ «Els fantasmes de la torre de s'Espalmador» (en castellà). Diario de Ibiza, 29-08-2020.
* ↑ AGUILÓ, Cosme. Toponímia i etimologia. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2002. ISBN 84-8415-421-1.
# Aldeanueva del Camino

Aldeanueva del Camino és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Història

La població va començar sent un campament romà. Situada en plena Ruta de la Plata, els romans van trobar un lloc per a establir-se i descansar mentre duien els seus caps de bestiar i carregaments de poble en poble. Els romans van deixar a Aldeanueva ponts, làpides, inscripcions i esteles preromanes. Amb la invasió dels àrabs,Va patir nombrosos atacs, quedant llavors la població destruïda i despoblada. Posteriorment, després de la Reconquesta, es dividí en dues poblacions separades entre si per la calçada romana, passant a anomenar-se Cases de Aldeanueva la del Regne de Castella i Aldeanueva del Camino la de Regne de Lleó. La part corresponent a Castella va ser lliurada al poderós i influent Ducat de Béjar i a la Diòcesi de Plasencia. La part que corresponia a Lleó va ser atorgada al Ducat d'Alba i a la Diòcesi de Còria.
Aquesta divisió eclesiàstica marcarà Aldeanueva del Camino per sempre. El 1438, la reina Maria d'Aragó, esposa de Joan II de Castella, lliura la carta de poblament, que en 1492 va ser confirmada pels Reis Catòlics a Santa Fe i més tard en 1518, per Joana I de Castella a Valladolid. D'altra banda el municipi sofreix la gran expulsió de la comunitat jueva segons es demostra en documents trobats de l'època i en diversos actes del Sant Ofici, trobats al Monestir de Guadalupe.
La població va ser creixent a poc a poc, fins que en 1802 i amb motiu de la invasió francesa de la Guerra de la Independència Aldeanueva va ser camí obligat dels exèrcits contendents, sent incendiada i saquejada el 8 d'abril de 1808 per les tropes franceses. En 1835, Aldeanueva torna a ser sacrificada per una guerra civil. El poble és novament incendiat i massacrat per les tropes carlines, però la Milícia Nacional d'Aldeanueva, al costat de la dels altres pobles veïns van derrotar els carlistas en la ciutat de Béjar. Encara que Aldeanueva és reconstrïda en 1840 i els pobles havien estat unificats pel reial decret en 1834 en un sol Ajuntament, la divisió eclesiàstica de la població duraria 125 anys més, fins a 1959, que les dues parròquies van passar a dependre a la Diòcesi de Còria-Càceres. L'apogeu de la població va arribar de mans del ferrocarril en 1875, unit al seu famós mercat setmanal dels dimecres que des del segle xvii era el mercat més important de boví d'Extremadura.
# Agashi

Agashi és un port del districte de Thane (abans districte de Thana) a Maharashtra, Índia, a la taluka de Vasai, a uns 15 km al nord de Vasai-Virar (Vasai) i avui part de la conurbació de Bombai (Mumbai). Hi ha un temple les aigües properes del qual tenen fama de ser curatives.

## Història

Fou un lloc important al segle xvi per la quantitat de fusta per vaixells i la construcció d'aquestos; fou saquejada dues vegades pels portuguesos, el 1530 i el 1531 i es diu que el 1530 foren capturats 300 vaixells gujaratis; el 1533 va passar als portuguesos després d'ocupar Bassein. Vers el 1540 els portuguesos van fer viatges a Europa en un vaixell trobat als magatzems de la ciutat. El 1570 és esmentada com a possessió portuguesa i centre de comerç amb Gujarat i altre cop el 1615; un gran huracà la va afectar el 1618; el 1634 expedicionaris mogols van destruir un monestir dominicà i altres edificis de la ciutat.
Vers el 1750 va passar dels portuguesos als marathes i el 1837 era capital d'una comarca de majoria cristiana, però el 1881 ja 5/7 parts de la població era hindú i només restaven 1500 cristians. El comerç es va orientar cap a Bombai.

## Edificis

S'hi conserva una gran església construïda després de la destrucció de Nossa Senhora da Luz (construïda el 1535 pel franciscà Antonio do Porto).
També es conserva un temple de Bhavanishankar que fou construït el 1691 per Shankarji Keshav Phadke al costat del qual un tirth o lloc de bany construït també el 1691 per un parent del senyor de Miraj al sud del país maratha, en agraïment perquè havia estat curat per les seves aigües.
Un segon temple dedicat al hanuman, construït pel mateix Shankarji Keshav a finals del segle xvii, i un temple jain dedicat a Parsasnath construït per Motilal, un vani de Bombai, al segle xix, també es conserven en bon estat.

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# Cong (jade)

El cong (en xinèsː 琮; en pinyinː cóng), és un objecte que antigament es fabricava amb jade. Els primers cong van ser fabricats per la cultura Liangzhu, entre els anys 3400 aC i 2250 dC. Els últims exemples d'aquest tipus d'art es troben durant la dinastia Shang i la dinastia Zhou.
Un cong és un tub de secció circular buit en el seu interior. Les proporcions del cong poden variar; pot ser més llarg que ample o al revés. Les parets exteriors poden estar decorades amb motius de cares, les quals podrien estar relacionades amb els dissenys taoties trobats posteriorment en objectes de bronze.
Tot i que generalment és considerat un objecte d'ús ritual, el seu ús és desconegut. Alguns estudis diuen que el cong simbolitza la Terra mentre que el bi significa el cel.

## Vegeu també

* Jade xinés
* Jadeïta

## Referències

* ↑ Les jades néolithiques chinois / [contributions de Christophe Comentale, Laurent Long, Tong Peihua, Zhang Jingguo] ; [pour l'ACI Du chopper au brilliant], [Paris] : Museum national d'histoire naturelle, cop. 2008, 1 vol. (81 p.) : ill., couv.
* ↑ Neolithic Chinese Jades", Angus Forsyth, in Jade. Ed. Roger Keverne. New York: Van Nostrand Reinhold, 1991. pp. 88–109.

## Enllaços externs

* British Museum Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine.
# Clearfield (Pennsilvània)

Clearfield és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 6.631 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clearfield tenia 6.631 habitants, 3.070 habitatges, i 1.740 famílies. La densitat de població era de 1.406,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 3.070 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 38,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.414 $ i la renda mediana per família de 40.095 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.972 $ mentre que les dones 22.607 $. La renda per capita de la població era de 17.374 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clearfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clearfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moxuanxueïta

La moxuanxueïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la wöhlerita.

## Característiques

La moxuanxueïta és un sorosilicat amb fórmula química Na₂Ca₄ZrCa(Si₂O₇)₂F₄ en el moment de la seva aprovació. L'any 2022 aquesta fórmula ideal va canviar a NaCa₆Zr(Si₂O₇)₂OF₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema triclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit d'estany de Gejiu, a Honghe (Yunnan, República Popular de la Xina), l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Moxuanxueite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 maig 2022].
* 1 2 Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «Newsletter 66». Mineralogical Magazine, 86, 2, 01-04-2022, pàg. 359–362. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.33 [Consulta: 18 maig 2022].
# Quistello

Quistello és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Quistello limita amb els municipis de Concordia sulla Secchia, Moglia, Quingentole, San Benedetto Po, San Giacomo delle Segnate, San Giovanni del Dosso, Schivenoglia i Sustinente.
Pertanyen al municipi les frazioni de Nuvolato, San Rocco, Santa Lucia, Zambone

## Galeria

* Localització de Quistello a la província de Màntua

## Referències

* ↑ Comune di Quistello - Statuto.
# Champignolles (Costa d'Or)

Champignolles és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 81 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champignolles era de 81 persones. Hi havia 41 famílies, de les quals 14 eren unipersonals (5 homes vivint sols i 9 dones vivint soles), 18 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 49 eren cases i 1 era un apartament. Dels 39 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 10 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champignolles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 12 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 50 eren actives i 8 eren inactives. De les 50 persones actives 48 estaven ocupades (26 homes i 22 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Champignolles hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champignolles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champignolles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tivoli

«Tivoli» té aquests significats:
* Tivoli (italià) o Tívoli (català), ciutat del Laci a la província de Roma (Itàlia)
* Tivoli (Nova York), vila al comtat de Dutchess a l'estat de Nova York
* Tivoli Gardens FC, club jamaicà de futbol de la ciutat de Kingston
* Bisbat de Tívoli
* Jardins de Tivoli o simplement Tivoli, parc d'atraccions de Copenhaguen, Dinamarca
* Teatro Tivoli, teatre a l'avinguda da Liberdade de Lisboa (Portugal)
* Teatre Tívoli (Barcelona)
* Teatre Tívoli (El Vendrell)
* Teatro-Cine Tívoli, Jaén
* Cine-Teatro Tívoli, València
* Centre Cultural Tívoli, Burjassot
* Teatro-Cine Tívoli d'Andújar (Jaén)
* Teatro Tívoli (Ciutat de Mèxic)
# Albert Juvanteny i Canadell

Albert Juvanteny i Canadell (Sant Boi de Lluçanès, 9 de maig de 1953) és un ex-pilot de trial català. Va ser el primer pilot osonenc a destacar en aquesta especialitat, molt abans que al Lluçanès hi hagués pilots de la talla dels més actuals Cèsar Panicot o Marc Catllà.
Juvanteny no va tenir una moto de trial fins als 18 anys, quan es va treure el carnet i a casa seva li van comprar una Montesa Cota 247, que va costar 34.000 pessetes de l'època (abans, però, ja conduïa tota mena de motos). Ben aviat va destacar en competició, i des de mitjan dècada del 1970 fins ben entrada la del 1980 va ser un dels capdavanters del campionat espanyol de trial, arribant a aconseguir-ne el subcampionat l'any 1980 amb OSSA, darrere Toni Gorgot. Va ser pilot oficial d'OSSA durant deu anys. Actualment, encara corre alguns trials de veterans.
El 1987, un cop retirat de la competició, fundà juntament amb el seu antic company d'equip Quico Payà, l'empresa fabricant de motocicletes de trial JP.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | C. del Món | C. d'Espanya |
| 1975 | OSSA | - | 7è |
| 1976 | OSSA | - | 5è |
| 1977 | OSSA | - | 5è |
| 1978 | OSSA | - | 4t |
| 1979 | OSSA | - | 6è |
| 1980 | OSSA | 17è | 2n |
| 1981 | OSSA | 20è | 7è |
| 1982 | OSSA | - | 4t |
| 1983 | OSSA | - | 12è |
| 1984 | OSSA? | - | 12è |
| 1985 | Mecatecno | - | 16è |

## Referències

* ↑ «The rider... Juvanteny Alberto» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 14 febrer 2011].
* 1 2 «Albert Juvanteny: «Vaig poder ser professional del trial»». osonacomarca.com. [Consulta: 23 setembre 2009].
* ↑ «Trial de Madrid. Punto final del campeonato» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 02-11-1980. [Consulta: 23 setembre 2009].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 311. ISBN 84-920886-5-6.

## Enllaços externs

* Entrevista a Albert Juvanteny del 2016 al Web Retrotrials.com (anglès)
* Entrevista a Albert Juvanteny del 2019 al Web Todotrial.com (castellà)
* Notícia amb imatges de Juvanteny amb OSSA el 1978 i el 2005 (castellà)
# Agastyamalai

Agasthyamalai o Agastya Mala (Malaiàlam അഗസ്ത്യകൂടം, Agastyakutam) és una muntanya cònica i aïllada a la part sud dels Ghats Occidentals, districte de Thiruvananthapuram a Kerala, taluk de Neyyattinkara, i a l'antic principat de Travancore. Localment és conegut com a Sahya Parvatam.
Té una altura de 1868 metres. Es troba al límit entre el districte de Thiruvananthapuram i el districte de Tirunelveli (Tinnevelly). En aquesta muntanya neix el riu sagrat Tambraparni (cap a l'est al districte de Tirunelveli) i el Neyyar (cap a l'oest). El seu nom deriva del savi Agastya Maharshi, pioner de la civilització ària al sud de l'Índia, que la llegenda diu que encara viu al seu cim com a iogui (yogi).

## Referències

Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# Confusió sexual

La confusió sexual és un mètode de control biològic de plagues en agricultura i silvicultura. Destorba la procreació d'insectes nocius en crear una confusió en els mascles, per la qual no poden identificar les femelles per a fertilitzar-les. Així s'impedeix la posta d'ous i la propagació de larves, corcs i altes erugues fitòfags que destrueixen les cultures.
Per la difusió de feromones sintètiques es provoca la desorientació del mascle, el que impedeix l'aparellament, com que ja no pot captar la feromona natural emesa per la femella. És un mètode biotecnològic de control de plagues que utilitza recursos de la pròpia biologia per a combatre una plaga. És preventiu en el sentit que permet d'actuar abans que la població d'insectes pot esdevenir nociu. És selectiu perquè només combat una espècie ben particular i queda totalment inofensiu per a les espècies auxiliars, com les abelles, els ocells i altres insectívors o per l'home sigui el que l'apliqui, com que és innocu o sigui el consumidor, com que no hi cap residu que es queda sobre la fruita o el vegetal. Tampoc contamina el sol o el mantell freàtic. Fins ara, tampoc s'han constatat fenòmens de resistència, el que seria segons la teoria de l'evolució l'emergència d'una mutació per la qual un grup superviu en crear una feromona nova.
En la pràctica, l'aplicació és més complex i més car que les insecticides químiques, com cal conèixer bé el comportament de l'insecte, cal superfícies mínimes (de 40 a 80 hectàrees al cas del corc del raïm) per ser eficaç, així com una orografia no gaire accidentada per a evitar concentracions en zones més baixes, ja que la densitat de la feromona és superior a la de l'aire.
El sistema pot completar-se amb trampes on els mascles són capturats. És un mètode acceptat en agricultura ecològica. En l'agricultura tradicional, també es pot utilitzar per conèixer, a través del recompte d'individus capturats, quin és el moment en què apareixen els insectes i amb quina densitat de població. D'aquesta manera es poden planificar els tractaments insecticides i optimitzar-ne el seu ús.

## Referències

* ↑ «La confusió sexual, un mètode efectiu contra les plagues que afecten els arbres fruiters». Jornal.cat, 27 juliol 2011 (2011-07-27) [Consulta: 4 febrer 2015]. «Les associacions de defensa vegetal del Baix Llobregat apliquen des de l'any 2003 amb resultats ben satisfactoris tècniques de confusió sexual per controlar els lepidòpters que danyen els cultius del Parc Agrari.»
* ↑ «Els danys del corc del suro (Coraebos undatus (Fabr.) sobre les pannes de suro i possibles mètodes de control» (pdf). Silvicultura. Centre de la propietat forestal, 2014, pàg. 5-7.
* 1 2 Reyes, Joan; Subirós, Xavier; Battios, Gonçal; Giralt, Lluís «El control del corc del raïm (Lobesia botrana) mitjançant la tècnica de la confusió sexual» (pdf). Fitxa Tècnica, 01-10-2011 [Consulta: de febrer 2015].
# Coldrerio

Coldrerio és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Mendrisio.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].