OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barraca XIX (Aiguamúrcia)

La Barraca XIX és una obra d'Aiguamúrcia (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de planta rectangular, associada al marge per la seva part posterior. Coberta de pedruscall, cornisa horitzontal amb una filada de pedres col·locades al rastell. Portal dovellat, orientat al SSO. A la seva esquerra hi veurem una escaleta per accedir a la coberta.
La seva planta interior és semicircular i amida: fondària 2'61m, amplada 2'84m. Està coberta amb una falsa cúpula, amb una alçada màxima de 2'80m. Com a elements funcionals, presenta una menjadora i un cocó.

## Referències

* 1 2 «Barraca XIX». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2018].
# Aguirre (Uruguai)

Aguirre és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al nord del departament de Cerro Largo, sobre el límit amb Tacuarembó. Es troba a 97 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 100 habitants.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Alyx Vance

Alyx Vance és un personatge fictici del videojoc Half-Life 2 de Valve, i dels seus següents episodis, en la qual ella és el centre de l'expansió Half-Life 2: Episode One. Alyx és retratada com una dona jove, se suposa que d'ascendència ètnica variada, exactament d'ascendència malaya i africana, de 20 a 25 anys, i és una figura destacada en la resistència humana contra el govern de la raça alienígena, anomenada "L'Aliança" i el seu administrador, el Dr. Wallace Breen.

## Història

Alyx és la filla del doctor Eli Vance, un científic que treballava a Black Mesa. La seva mare, Azian, vivia amb Alyx als dormitoris comuns del Centre d'Investigació, a prop de Black Mesa però pereix durant la catàstrofe que va sofrir el complex.
Alyx és verdaderament intel·ligent i treballa per a tres grans físics (el seu pare el Dr. Eli Vance, el Dr. Judith Mossman i el Dr. Isaac Kleiner). Posseeix un esperit viu i dinàmic; no només escull oposar-se a L'aliançasi no que es nega a deixar-se intimidar per les insinuacions del Dr. Mossman
Alyx diu d'altra banda al capítol "Black Mesa est" que cal sentir Judith dir que "tindria del ser al seu lloc de Gordon Freeman durant l'experiència de Black Mesa". Pot ser per la seva jove edat, sap guardar en tota situació el seu entusiasme i el seu sentit de l'humor (aquest és més desenvolupat en Half-Life 2: Episodi One, per exemple, quan imita el rascló d'un zombi per espantar Gordon o quan es burla dels soldats de L'aliança.
Alyx posseeix la seva pròpia pistola (anomenada «weapon_alyxgun» als fitxers del joc) que utilitza la majoria del temps. Tanmateix, en Episode One, recull un fusell SPAS 12 que utilitza durant la travessia de l'hospital. Utilitza en un altre moment un fusell de precisió a mirada làser i utilitza dues vegades una metralladora robada per cobrir Gordon Freeman. En el joc, Alyx pot absorbir una gran quantitat de dany abans de morir (igualment més que la seva salut es regenera molt ràpidament).

## Dog

Dog és un robot que va ser construït vint anys abans dels esdeveniments de Half-Life 2 pel doctor Eli Vance per protegir la seva filla Alyx. En ser creat, Dog, era molt més petit, però Alyx li ha anat afegit noves peces per millorar-lo i ara fa més de tres metres d'alçada. Com si fos un veritable gos, en Dog és conegut per ser el company de joc però també el protector d'Alyx Vance.

## Referències

* ↑ Lord, Tim. «10 Best Robot Sidekicks In Games» (en anglès). GameRant, 21-04-2023. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Half-Life: Alyx - Everything You Need To Know About Alyx Vance» (en anglès). UploadVR, 20-11-2019. [Consulta: 23 desembre 2023].
# Tassift

Tassift (en àrab تاسيفت, Tāsīft; en amazic ⵜⴰⵙⵉⴼⵜ) és una comuna rural de la província de Xauen, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.363 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Strambino

Strambino és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 40 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 6.290 habitants.
Strambino limita amb els següents municipis: Ivrea, Romano Canavese, Caravino, Vestignè, Mercenasco, Vische i Candia Canavese.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 3 abril 2020].
# Síndrome de Möbius

La síndrome de Möbius o Moebius és un trastorn neurològic congènit extremadament rar que es caracteritza per la paràlisi facial i la incapacitat de moure els ulls d'un costat a l'altre. La majoria de les persones amb síndrome de Möbius neixen amb una paràlisi facial completa i no poden tancar els ulls ni formar expressions facials. De vegades amb la síndrome es produeixen anomalies a les extremitats i a la paret toràcica. Les persones amb síndrome de Möbius tenen intel·ligència normal, tot i que, a vegades, es consideri incorrecta degut la seva falta d'expressió facial o a una somnolència. S'anomena així per Paul Julius Möbius, un neuròleg alemany que va descriure la síndrome per primera vegada el 1888.

## Referències

* ↑ Möbius, P. J. «Ueber angeborene doppelseitige Abducens-Facialis-Lahmung». Münchener Medizinische Wochenschrift, 35, 1888, pàg. 91–4.
# Síndrome de Münchhausen

La síndrome de Münchhausen és una malaltia psiquiàtrica, que es caracteritza per inventar-se i fingir malalties (o fins i tot provocar-se-les a un mateix, mitjançant la ingesta de medicaments o mitjançant autolesions) per cridar l'atenció dels metges o metgesses, i ser tractat com un malalt/a.
Forma part dels trastorns ficticis en les classificacions psiquiàtriques internacionals (CIM-10 i DSM-IV).
És gairebé més coneguda la síndrome de Münchhausen per poders, pel qual un adult provoca o fa fingir les malalties sobre un nen que està sota el seu control, freqüentment fills o nebots.

## Vegeu també

* Trilema de Münchhausen
# Sumatra Occidental

Sumatra Occidental (en indonesi Sumatera Barat) és una província d'Indonèsia a la costa oest de l'illa de Sumatra. Té una extensió de 42.297,30 km² i una població de 4.241.000 habitants (2000). La capital és Padang.
És el país dels minangkabaus, un poble conegut dels etnòlegs per les seves tradicions matrilineals i matrilocals. Amb els minangkabaus, la terra, els béns immobiliaris i mobiliaris són propietat de les dones. Les mares els transmeten a les seves filles. No tenint els homes res, són obligats a emigrar (merantau) si volen fer fortuna. Tanmateix, el seu deure és de fer avançar el poble amb el seu treball. Els nens porten el nom del clan (suku) de la mare. L'home que en té la responsabilitat no és el pare, sinó l'oncle matern (mamak). Per al matrimoni, és la família de la noia qui va a demanar la mà del noi. La llengua minangkabau, molt propera del malai, és considerada per certs lingüistes com un dialecte del segon.

## Vegeu també

* Volta al Singkarak

## Referències

* ↑ Indonesia's Population: Ethnicity and Religion in a Changing Political Landscape. Institute of Southeast Asian Studies, 2003.
# Fabio Barcellandi

Fabio Barcellandi (Brescia, 22 de març de 1968) és un poeta i traductor italià.

## Biografia

Des de 2009 col·labora amb Beppe Costa amb el que organitza a Roma, en la llibreria Pellicanolibri, les trobades Poeti dallo Spazio (Poetes des de l'espai), amb la participació d'autors com Fernando Arrabal, Dacia Maraini i d'altres. Dirigeix tallers d'escriptura i composició poètica per a la cooperativa Zeroventi amb estudiants d'escoles secundàries i de segon grau, els més recents a la secundària Caccioppoli de Scafati i a l'Institut Margarita de Castelvi de Sàsser.
És membre dels grups: POESIAinCIVILE, Poeti Dal Sottosuolo (Poetes de l'underground) i de la Revolutionary Poets Brigade fundada per Jack Hirschman. Invitat el 2010 i el 2012 en el Festival Internacional de Literatura Ottobre in Poesia, amb intervencions a les escoles, llibreries i conferències organitzades durant el festival. Amb Luca Artioli i Andrea Garbin és el comissari per la regió de Llombardia, «collana poetica itinerante» de les edicions Thauma.
Ha participat en diverses lectures i recitals de poesia, a Itàlia i Irlanda: de fet, al maig de 2011 va ser publicat a l'antologia italià / anglès POETHREE new italian voices junt amb Luca Artioli i Andrea Garbin. Aquest llibre, que és part d'un projecte en col·laboració amb el poeta irlandès Dave Lordan, autor de les traduccions, va portar els tres poetes italians a una gira per Irlanda.
Des del 2012 és jurat del Premio Centro per la Nuova Poesia d'Autore, que se celebra a Chia (Soriano nel Cimino) llocs de rodatge de Pier Paolo Pasolini.

## Publicacions

* Poethree, new italian voices, Thauma éditions, 2011, ISBN 9788897204282;
* Acqua privata? No grazie!, publié par di Marco Cinque, IlMioLibro edizioni, 2011.

### Poemes

* Parole alate, Cicorivolta, 2007, ISBN 9788895106298;
* Nero, l'inchiostro, Montag éditions, 2008, ISBN 9788895478364;
* Folle, di gente,Montag éditions, 2011, ISBN 9788896793626.

### Traduccions

* Dave Lordan Sopravvivere alla crisi, Thauma éditions, 2012, ISBN 9788897204282;
* Connor Kelly Lost poems, self produced.
* Fabio Barcellandi també va traduir textos de: Kevin Higgins (Irlanda), Diane di Prima, Carl Rakosi i Richard Tillinghast (Estats Units) (un dels textos traduïts de Richard Tillinghast ha estat publicat en la revista Le Voci della lluna Núm. 48); del portuguès poemes de Mario Quintana (Brasil); del castellà poemes de Violeta Camerati i Nicanor Parra (Xile).

## Premis

* 2008-Solaris Award, 2008
* 2009- Teranova Award para la Poesia, 2009

## Referències

* ↑ Writers Magazine
* ↑ «Corriere del Garda -Poeti Rivoluzionari a Montichiari». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 agost 2014].
* ↑ La Nuova Sardegna - Ottobre in Poesia
* ↑ Corriere della Sera: Poesia
* ↑ POETHREE TOUR 2011 18th to 28th June
* ↑ «Chia-1° Premio per la Nuova Poesia d'Autore». Arxivat de l'original el 2013-02-18. [Consulta: 13 agost 2014].
* ↑ Fabio Barcellandi recompensados por Giovanna Mulas, Fabio Barcellandi recompensados por Giovanna Mulas
# Strusbek

L'Strusbek (en baix alemany Strusbeek) és un afluent del riu Bunsbek a l'estat de Slesvig-Holstein a Alemanya. Neix al polígon industrial Nord de la ciutat d'Ahrensburg, passa pel municipi de Delingsdorf i desemboca al Bunsbek, a la frontera de la reserva natural de l'Hansdorfer Brook al municipi d'Ammersbek. Desguassa via al Bunsbek, el riu Ammersbek, l'Alster i l'Elba al Mar del Nord.
A l'edat mitjana els monjos van construir uns pantans al nucli de Schäferdresch, anomentats els Timmerhorner Teiche (Estanys de Timmerhorn). Aquests tres estanys van servir per a la piscicultura; piscicultors industrials van seguir els monjos, fins a un crac fa uns anys. Un projecte d'urbanització amb restaurant de peix, platja, barques per llogar és controvertit. A l'hivern, per temps de pluges forts, com va passar-se el 2002 i a l'inici de 2011, la manca de manteniment dels dics dels pantans va amenaçar la seva ruptura i la inundació del barri de Rehagen.

## Galeria

* L'Strusbek a Delingsdorf
* A Delingsdorf en direcció oest
* L'estany Timmerhorner Diek occidental
* A Rehagen al carrer Heidweg
* A Rehagen al carrer Dorotheenweg
* Un braç lateral del Strusbek conflueix amb el Bunsbek

## Referències

* ↑ Flussgebietsgemeinschaft Elbe (FGG Elbe), Arbeitsgemeinschaft für die Reinhaltung der Elbe, Fließgewässer im Elbeeinzugsgebiet Arxivat 2012-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Jens Peter Meier, Stauanlage war defekt, Stormarner Tageblatt, 16 de febrer 2011 (traducció: La instal·lació contra les tempestats va trencar-se)
* ↑ Sven Kummereincke, Hochwasser in Ammersbek, Hamburger Abendblatt, 2 de març de 2002, pàgina 1
* ↑ (muf), Promenade, Seeblick & Co., Lokale online Wochenzeitungen, Ratzeburg, Prima Druck + Verlag, 7 d’agost de 2010 (traducció: Passeig, vista al llac i més)
# Factotum (pel·lícula)

Factotum és una pel·lícula franco-noruega del 2005 co-escrita i dirigida per Bent Hamer, adaptant la novel·la del mateix nom, publicada el 1975 per Charles Bukowski. La protagonitza Matt Dillon com a Henry Chinaski, l'alter ego de Bukowski.
Malgrat que la novel·la està ambientada al Los Angeles del 40, la pel·lícula en l'actualitat.
La banda sonora inclou alguns temes del grup Dadafon, com Slow Day i altres de la vocalista Kristin Asbjønsen.
# Fabio Ursillo

Fabio Ursillo (Roma, segle XVII - Tournai, 1759) va ser un llaütista i compositor italià.
Ursillo va estar a Roma cap al 1720. Poc després va conèixer el comte Franz Ernst von Salm-Reifferscheidt (1698-1770) allà o a Nàpols. Quan aquest es va convertir en bisbe de Tournai el 1725, va romandre al seu servei. Ursillo canviava de lloc amb freqüència, de manera que treballà a França a partir del 1730, tornà al servei del bisbe de Tournai el 1733, treballà a la cort de Württemberg des del 1744 per tornar a treballar a Tournai des del 1746. A partir d'aleshores, el bisbe li va garantir un sou anual de 1.200 £ més allotjament, menjar, oli de llum i roba.

## Obres

* 6 Sonata da camera per a flauta i op. 1 (París, 1731)
* 6 sonates trio per a flauta, violí i Bc op. 2 (París, 1737) amb el títol "Six sonates in trio Pour le Violon Flûte Et Basse continüe Dediées A SAR La Princesse d'Oranges Oeuvre 2e, París, 1737"
* 6 sonates trio per a 2 violins i violoncel op. 3 (Amsterdam, 1748)
* 6 sonates trio 2 violins i opc. 5 (París, sense data)
* 6 sonates de trio, 2 violins i CD (Londres, 1756)
* Simfonies
* Sonates de flauta (Amsterdam, 1748) i (Amsterdam, 1758) (esmentades per Fétis)
* Sonates de flauta, concerts grossi, fantasies per a theorbo
# Estefania Blanes León

Estefania Blanes León (Alcoi, 1976) és una política valenciana, delineant de professió i diputada a les Corts Valencianes a la X Legislatura.
Titulada com a tècnica superior en delineació en l'especialitat de construcció, ha treballat en l'àmbit industrial, de la construcció i l'urbanístic. En l'àmbit polític milita a Esquerra Unida del País Valencià (EUPV) pel qual fou regidora al seu municipi de 2014 a 2019, en aquesta darrera legislatura com a portaveu local del grup municipal Guanyar Alcoi.
Forma part de l’Assemblea Política i Social d'Izquierda Unida i és membre del Consell Polític Nacional i de la Comissió Executiva d'EUPV com a responsable de política institucional.
Fou elegida diputada a les Corts Valencianes a les eleccions de 2019.

## Referències

* ↑ «Ficha del diputado/a | Corts Valencianes». [Consulta: 4 juliol 2021].
* ↑ «Estefania Blanes». [Consulta: 4 juliol 2021].
# Esteban Óscar Fuertes

Esteban Óscar Fuertes (Coronel Dorrego, 26 de desembre de 1972) és un futbolista professional argentí, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Comença la seua carrera a l'CA Independiente el 1991. No té continuïtat i recala a equips més modestos, com El Porvenir i Los Andes. El 1995, hi retorna a la màxima categoria del seu país a les files del Platense, on només juga un any abans de fitxar pels rivals del seu primer equip, el Racing Club de Avellaneda. A la campanya següent s'incorpora al Colón de Santa Fe, el club en el qual més hi destacaria.
Amb aquest equip es converteix en el màxim golejador del Clausura del 2000, amb 17 gols, que li obrin les portes d'Europa. Abans ja hi havia militat un any al Derby County FC anglés. També hi passaria pel RC Lens francès i pel CD Tenerife de la primera divisió espanyola.
El 2002 hi retorna al seu país per jugar amb River Plate. A l'any següent retorna de nou al Colón, on ha esdevingut el màxim golejador de la història del club, superant el centenar de dianes.

## Selecció

Fuertes va disputar un encontre amb la selecció argentina. Va ser al maig del 2009 davant el Panamà, de manera que va ser el jugador de més edat en debutar amb l'albiceleste.

## Referències

* ↑ El "Bichi" Fuertes se convirtió en el jugador "más viejo" en debutar en la Selección Arxivat 2010-02-16 a Wayback Machine. a El Argento (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Falç del cervell

La falç del cervell, o falç cerebral, és un gran plec en forma de falç o mitja lluna de la capa meníngia de la duramàter que baixa verticalment a la cissura interhemisfèrica entre els hemisferis cerebrals del cervell humà. La falç del cervell s'uneix anteriorment a la cresta de gall en proximitat a la làmina cribrosa i als sins frontals i l'etmoide. Posteriorment, està connectada amb la superfície superior de la tenda cerebel·lar. El seu marge superior està unit a la línia mitjana a la superfície interna del crani, fins a la protuberància occipital interna. El sinus sagital superior es troba al marge superior de la falç cerebral i recobreix la fissura longitudinal del cervell. El sinus sagital inferior està contingut al marge inferior de la falç cerebral i s'arqueja sobre el cos callós, en la profunditat de la fissura longitudinal.

## Referències

* ↑ Saladin K. "Anatomy & Physiology: The Unity of Form and Function. New York: McGraw Hill, 2014. Print. pp 512, 770-773
# Fadéla Boumendjel-Chitour

Fadéla Boumendjel-Chitour (Blida, 2 de març del 1942) és una metgessa endocrinòloga algeriana, professora de la Facultat de Medicina d'Alger i activista pels drets humans. És exdirectora del servei del CHU de Bab El Oued.

## Biografia

Nasqué en una família revolucionària, filla d'Ahmed Boumendjel i neboda d'Ali Boumendjel.
Boumendjel-Chitour estudià en el liceu Jules Ferry, a París, on el seu pare era advocat. Estudià llatí a l'escola secundària i en la universitat, mentre estava decidida a convertir-se en metgessa.
S'especialitzà en endocrinologia al 1969; és professora de medicina i està casada amb Slimane Chitour, també professor de medicina.

### Carrera

Del 1988 al 1990, fou presidenta del Comité Mèdic contra la Tortura abans d'ajudar a fundar la branca algeriana d'Amnistia Internacional, que presidí del 1991 al 1993.
Com a activista feminista fundà la Xarxa Wassila, que lluita contra la violència masclista contra dones i xiquetes. Representà a Amnistia Internacional Algèria entre 2000 i 2009 i en fou vicepresidenta el 2009. Es va pronunciar el 2020, després del feminicidi de Chaïna, que va marcar la seua opinió amb un conjunt de mesures com l'abolició del codi de família, i l'abandó de la clàusula de perdó en la llei contra la violència masclista; rebutjà la idea de la pena de mort recomanada per certs sectors.

## Referències

* ↑ «Le cinquantenaire de l'Université d'Alger -1962-2012». univ-alger.dz, 2012. Arxivat de l'original el 2021-01-14. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Hocine Tamou. «L'homme d'action, l'intellectuel flamboyant». Djazairess, 10-03-2018. [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ «Torture et histoire - socialgerie» (en francès). www.socialgerie.net. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Algérie - Droits des femmes : « les violences les plus fréquentes sont familiales et conjugales »» (en francés). Le Point Afrique, 09-03-2018 [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ Djerbal, Dalila Iamarene; Oussedik, Fatma «Le réseau Wassila, un collectif algérien pour les droits des femmes et l'égalité» (en francés). Nouvelles Questions Féministes, 33, 2, 16-10-2014, pàg. 136–140. DOI: 10.3917/nqf.332.0136. ISSN: 0248-4951 [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Un guide pour identifier les femmes victimes de violences». Djazairess, 29-04-2011 [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Fadhila Chitour à Liberté». Djazairess, 08-03-2014 [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ peoplepill.com. «About Fadhila Chitour: Algerian physician (1942-) | Biography, Facts, Career, Wiki, Life» (en anglés). peoplepill.com. [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ «Féminicide en Algérie : vague de colère après la mort de Chaïma, violée et brûlée» (en francès). TV5MONDE, 06-10-2020. [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ liberte-algerie.com. «“Il faut abolir le code de la famille”: Toute l'actualité sur liberte-algerie.com» (en francès). http://www.liberte-algerie.com/. Arxivat de l'original el 2021-01-13. [Consulta: 12 gener 2021].
# Swartzia

Swartzia és un gènere de plantes amb flors dins la família de les fabàcies. Conté unes 200 espècies descrites i unes 140 d'acceptades.
No s'ha de confondre amb Swartsia J.F.Gmel. que és un sinònim del gènere Solandra Sw.

## Algunes espècies

* Swartzia acutifolia Cowan
* Swartzia amazonica S.Moore
* Swartzia amplifolia Harms
* Swartzia amshoffiana Cowan
* Swartzia anomala Cowan
* Swartzia apetala Amshoff
* Swartzia madagascariensis

## Sinonimia

* Fairchildia Britton et Rose
* Possira Aubl.
* Riveria Kunth
* Tounatea Aubl.
# Fase genital

La fase genital o organització genital infantil designa un concepte elaborat per Sigmund Freud, definit com: «Fase del desenvolupament psicosexual caracteritzada per l'organització de les pulsions parcials sota la primacia de les zones genitals; inclou dos temps, separats pel període de latència: la fase fàl·lica (o organització genital infantil) i l'organització genital pròpiament dita, que s'instaura en la pubertat.»
Alguns autors reserven el terme «organització genital» per designar aquest darrer temps, incloent-hi la fase fàl·lica en les organitzacions pregenitals.
D'acord amb Freud, la fase genital s'inicia en la pubertat i perdura la resta de la vida de l'individu. Quan apareix la pubertat, els desigs sexuals es fan massa intensos per reprimir-los totalment, per la qual cosa comencen a manifestar-se.
Ara, el focus d'atenció rau en l'elecció d'objecte. Si tot ha anat correctament en les fases preliminars, aquesta fase culminarà amb les trobades i finalment amb la parella.
Les infragratificacions, o les supergratificacions, i les fixacions que una persona haja experimentat (o no) durant les fases psicosexuals determinaran la personalitat de l'adult. Si, després, durant la vida adulta, la persona presenta problemes d'adaptació, analitzar les experiències primerenques podria contribuir a solucionar aquests conflictes.
Per al psicoanalista, en les experiències de la infantesa es troba la base a partir de la qual es formen les neurosis posteriors o la personalitat normal. De fet, el xiquet o xiqueta és un "pervers polimorf", que amb la figura metafòrica del pare es transforma. "El xiquet és el pare de l'home".

## Referències

* ↑ Castellanos Urrego, Sergio Guillermo «Una aproximación al desarrollo psicosexual desde la perspectiva de la metapsicología freudiana» ( PDF). Pensamiento Psicológico, V. 11, n. 2, 2013 [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ Laplanche, Jean. Diccionario de psicoanálisis. Barcelona: Paidós, 1996, p. 154. ISBN 9788449302565.

## Vegeu també

* Pulsió
* Fase anal

## Enllaços externs

* Desenvolupament psicosexual.
# Tars (esquelet)

El tars és la part posterior del peu situada entre els ossos de la cama i els metatarsians; comprèn set ossos, anomenats en conjunt tarsians, disposats en dues fileres, astràgal i calcani a la primera, i navicular o escafoide del tars, cuboide i els tres cuneïformes, a la segona. Comprenen una part del peu, donant així seguiment a les parts externes a ell.

## Bibliografia

* Romer, Alfred Sherwood; Parsons, Thomas S. The Vertebrate Body (en anglès). Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1977, p. 205–208. ISBN 0-03-910284-X.

## Enllaços externs

* «The Tarsus (Ossa Tarsi)» (en anglès). [Consulta: 2 setembre 2012].
Viccionari