OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# (2685) Masursky

L'asteroide 2685 Masursky es troba al cinturó principal d'asteroides. Va ser descobert per Edward (Ted) Bowell el 1981. És anomenat per Harold Masursky (1923-1990), un geòleg planetari dels EUA, que va treballar en nombroses missions espacials.
Poc se sabia sobre Masursky fins que la sonda espacial Cassini, en ruta a Júpiter i Saturn, el va sobrevolar el 23 de gener de 2000. Atès que Cassini va passar l'asteroide a una distància d'1,6 milions de quilòmetres (al voltant de quatre vegades la Terra-Lluna distància), les imatges van mostrar res més que un punt. Tanmateix, Cassini va ser capaç de determinar la mida de Masursky (aproximadament 15-20 km de diàmetre).
Actualment es considera que Masursky pertany a la família d'asteroides Eunòmia, i que és del tipus S.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2685.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 gener 2024].
# Estrató III

Estrató III Sòter Filopàtor (Strato II Soter Philopator, el Salvador que estima al seu pare) fou un rei indogrec del Panjab oriental. Era probablement net d'Estrató II que va governar vers 25 aC a 10 dC segons Osmund Bopearachchi, mentre que Robert C. Senior pensa que va governar vers 25 a 1 aC. Va ser associat al tron pel seu avi que sembla que era ja un home gran segons apareix a les seves monedes. Si va associar al seu net cal pensar que el fill havia premort o era incapaç, no obstant la llegenda grega clarament determina que els dos reis foren pare i fill, i Robert Senior rebutja la lectura de "nét" a la llegenda kharosthi d'una moneda conjunta d'Estrató II i Estrató III (a la imatge) i considera que s'hauria de llegir "fill".
Estrató II i III van governar al Panjab oriental amb capital probablement a Sagala (modern Sialkot, o a Bucefàlia (Plutarc, pàg. 48 n. 5). El seu territori fou envaït pel rei indoescita de Mathura, Rajuvula, que va conquerir el territori i així van ser els darrers reis indogrecs. Apareix en diverses monedes conjuntament amb el seu pare o avi i també va emetre monedes pròpies sol, sent impossible saber si cap al final del regnat Estrató II va morir i va quedar només Estrató III. Hi ha unes monedes de plata amb diferents motius i la inscripció Strato Soter Dikaios podrien pertànyer a Estrato III com a governant en solitari però també a un quart rei de nom Estrató (en aquest cas Estrató IV).

## Notes

* ↑ R.C. Senior, Indo-Scythian coins and history. Volume IV
* ↑ Senior, ibid.

## Referències

* "Monnaies Gréco-Bactriennes et Indo-Grecques", Osmund Bopearachchi, Bibliothèque Nationale de France.
* "The Bactrian and Indus-Greeks", Prof. Ahmed Hasan Dani, Lahore Museum.
* "The Indo-Greeks Revisited and Supplemented", Dr. A.K. Narain, BR Publishing Corporation.
# Alfonso Pérez

«Alfonso Pérez» té aquests significats:
* Biografies:
** Alfonso Pérez Gómez-Nieva (Madrid, 1859 - Badajoz, 1931), escriptor i polític espanyol
** Alfonso Pérez Guerra (Chantada, Lugo, 1934), arquitecte gallec establert a Barcelona
** Alfonso Pérez de Guzmán, polític castellà del segle xviii, Cavaller de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem
** Alfonso Pérez-Viñeta y Lucio (1905-78), militar i polític d'extrema dreta espanyol, tinent general de l'Exèrcit de Terra
** Alfonso Pérez Muñoz (Getafe, 1972), futbolista espanyol
** Alfonso Eduardo Pérez Orozco (Montellano, 1940 - Madrid, 2021), periodista espanyol
** Alfonso Emilio Pérez Sánchez (Cartagena, 1935 - Madrid, 2010), historiador de l'art espanyol, especialitzat en la pintura barroca
* Miscel·lània: Coliseum Alfonso Pérez, estadi del Getafe (Comunitat de Madrid)
# Bonaventura Pelegrí i Torné

Bonaventura Pelegrí i Torné (Lleida 1879-1937) fou un escriptor i eclesiàstic català.
Va realitzar els seus estudis eclesiàstics en el seminari de la seva diòcesi natal des del 1888 fins a la seva ordenació sacerdotal el 1902; les llicenciatures en teologia i cànons les va obtenir a Tarragona. El 1904 s'incorporà com a professor en el seminari de Lleida, del qual va ser també secretari d'estudis.
Participà en diverses ocasions en els Jocs Florals de Lleida amb diversos estudis sobre filosofia i lingüística en el marc de la Renaixença i el noucentisme catalans.
Dirigí el diari integrista El Diario de Lérida. Va evolucionar cap a posicions demòcrata-cristianes i durant la Segona República fou corresponsal del diari El Matí. Fou un dels ideòlegs de la Lliga Regionalista.
Va morir a Lleida el 15 de gener de 1937.

## Obres

* Lleida en la Renaixença literària de Catalunya, Lleida, Biblioteca lleidatana, 1935

## Referències

* ↑ «Bonaventura Pelegrí i Torné». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Díaz Díaz, Gonzalo. Hombres y documentos de la filosofía española. Vol. 6. Madrid: CSIC, 1998, p. 324. ISBN 84-00-07757-1.
* ↑ «Bonaventura Pelegrí». Directori Literari de Ponent. Espai Màrius Torres. [Consulta: 5 setembre 2012].
* ↑ Montagut Contreras, Eduardo. «Bonaventura Pelegrí i Torné». Ideologías.
* ↑ Camps i Arbós, Josep «Ramon Xuriguera (1901-1966): ideologia, acitivtat cultural i literatura». Universitat Autònoma de Barcelona, 2004, pàg. 294.
# Delphinium viridescens

Delphinium viridescens és una espècie de planta amb flor que pertany a la família de les ranunculàcies.

## Descripció

Aquesta herba perenne rizomatosa produeix diverses tiges buides de fins a 1,5 metres d'alçada o ocasionalment més altes, que poden fer fins als 2 metres. La part superior de la planta està recoberta de glàndules grogues. Les làmines foliars de la fulla mitjana es divideixen en tres lòbuls en forma de falca, cadascun dels quals està dividit i subdividit en lòbuls estrets i punxeguts. Les fulles més altes de la tija tenen forma lineal. La inflorescència és un raïm dens de fins a 80 flors, cadascuna portada sobre un pedicel de fins a 2 centímetres de llargada. Els sèpals de les flors tenen una coloració violeta, groc verdós i els pètals més petits són de color porpra a groc. Els sèpals fan fins a gairebé 1 centímetre de llargada i l'esperó pot arribar a fer només un centímetre. La majoria de Delphinium són pol·linitzats per colibrís i borinots, però aquesta espècie només la visiten els borinots. L'anàlisi genètica revela que aquesta espècie presenta una elevada variabilitat genètica i heterozigositat.

## Distribució i hàbitat

És endèmica del centre de l'estat de Washington als Estats Units, on es troba a les muntanyes Wenatchee als comtats de Chelan i Kittitas. Aquesta planta creix en zones humides en els boscos de coníferes i els tipus d'hàbitats riberencs. Els sòls no estan ben drenats i el substrat pot estar saturat o fins i tot cobert d'aigua a principis d'estiu. L'espècie està adaptada a l'hàbitat propens al foc i pot brotar del seu rizoma si les seves parts aèries es cremen.

## Conservació

El 2000 hi havia 21 poblacions conegudes d'aquesta planta. La seva distribució es troba dins d'una àrea de 30 quilòmetres de llarg per 10 d'ample. Les amenaces per a l'espècie inclouen la pèrdua d'hàbitat pel desenvolupament residencial, canvis en la hidrologia, tala i pasturatge locals.

## Taxonomia

Delphinium viridescens va ser descrita per John Bernhard Leiberg i publicat a Proceedings of the Biological Society of Washington 11: 39, a l'any 1897.

### Etimologia

Vegeu: Delphinium
viridescens: epítet llatí que significa "que creix o es torna verd".

## Referències

* 1 2 3 Richter, Tracy S.; Soltis, Pamela S.; Soltis, Douglas E. (en anglès) Genetic variation within and among populations of the narrow endemic, Delphinium viridescens (Ranunculaceae). American Journal of Botany, 81, núm.8, agost 1994, pàg. 1070-1076. DOI: 10.2307/2445302 [Consulta: 28 gener 2021].
* 1 2 Delphinium viridescens. Washington Burke Museum.
* ↑ «Delphinium viridescens» (en anglès). Flora of North America. [Consulta: 28 gener 2021].
* 1 2 3 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.Combs, Julie. «» (PDF) (en anglès). School of Forest Resources, 08-08-2011. [Consulta: 28 gener 2021].
* 1 2 Delphinium viridescens. The Nature Conservancy.
* ↑ «Delphinium viridescens». Tropicos.org Missouri Botanical Garden. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets | virens - volubilis», 2019. [Consulta: 10 juny 2021].
# Enunt (desambiguació)

«Enunt» té aquests significats:
* Enunt va ser una ciutat de Lacònia
* El Riu Enunt és un afluent del riu Eurotas que passa per l'antiga ciutat d'Enunt

## Vegeu també

* Enusses, grup d'illes
* Eneu
* Ènoe
# Campionat d'Espanya de trial 2005

La temporada de 2005 del Campionat d'Espanya de trial fou la 38a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 7 proves puntuables, celebrades entre el 3 d'abril i el 23 d'octubre. 3 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Penedès (10 d'abril), Esport (12 de juny) i València (23 d'octubre).

## Classificació final

Font:
| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Adam Raga | Gas Gas | 109 |
| 2 | Albert Cabestany | Sherco | 99 |
| 3 | Marc Freixa | Montesa | 86 |
| 4 | Toni Bou | Beta | 78 |
| 5 | Dani Oliveras | Gas Gas | 56 |
| 6 | Dani Gibert | Gas Gas | 52 |
| 7 | Josep Maria Juan | Montesa/Beta | 43 |
| 8 | Dougie Lampkin | Montesa | 39 |
| 9 | Daniel Cuerdo | Gas Gas | 39 |
| 10 | Joan Cordon | Gas Gas | 33 |

## Categories inferiors

| Categoria | Guanyador | Motocicleta |
| Sènior B | Xavier León | Montesa |
| Sènior C | Francesc Recio | Beta |
| Veterans | Joan Solé | Beta |
| Júnior 250cc | Alfredo Gómez | Gas Gas |
| Júnior 125cc | David Millán | Sherco |
| Cadets | Pau Botella | Gas Gas |
| "Autonomías" | País Valencià | - |

## Referències

* ↑ «Spain - 2005» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Pi, Pere. «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 129. ISBN 9788461590353.
* «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor / Trial Clásicas» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 19-11-2012. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 desembre 2012].
# (268) Adorea

(268) Adorea és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert per Alphonse Louis Nicolas Borrelly el 8 de juny de 1887 des de l'observatori de Marsella, França.
Està nomenat així per l'adorea, un aliment sacrificial de l'antiga Roma.

## Característiques orbitals

Adorea està situat a una distància mitjana del Sol de 3,092 ua, podent apropar-se fins a 2,67 ua. Té una excentricitat de 0,1364 i una inclinació orbital de 2,44°. Triga 1986 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Pertany a la família asteroidal de Temis.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu «Group of asteroids probably of common origin» (en anglès). The Astronomical Journal, 743, 1918 [Consulta: 29 juliol 2015].

## Enllaços externs

* «(268) Adorea» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 24 juny 2015].
# Eupsophus roseus

Eupsophus roseus és una espècie de granota que viu a Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Veloso, A., Núñez, H., Núñez, J. & Ortiz, J.C. 2004. Eupsophus roseus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Anacroneuria hyalina

Anacroneuria hyalina és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil (Espírito Santo i Rio de Janeiro).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pictet, F.J., 1841. Histoire naturelle générale et particulière des insectes névroptères 1:247.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Catalogue of Neotropical Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):158.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:502.
* Zwick, P., 1972 (1971). Rev. Suiss. Zool. 78(4):1123-1194.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:271.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Bonaventura Pedemonte

Bonaventura Pedemonte és el nom dels següents personatges:
* Bonaventura Pedemonte i Falguera (Barcelona, 1881 - Sant Andreu de la Barca, 1950), farmacèutic i historiador català
* Bonaventura Pedemonte i Feu (Barcelona, 1944), sacerdot i missioner català
* Bonaventura Pedemonte i Jurch (Calella, 1808 - Barcelona, 1887), fabricant tèxtil i avi de Bonaventura Pedemonte i Falguera
# Albert (nom)

Albert és un prenom masculí d'origen germànic en la seva variant catalana. És una forma abreujada d'Adalbert, nom format per les paraules de l'alt alemany antic adal («noble») i beraht/berht («brillant»).

## Santoral

* Sant Adalbert de Praga (956-997): bisbe i màrtir, 23 d'abril
* Sant Albert de Sicília (1250-1307): sacerdot carmelita, 7 d'agost
* Sant Albert de Jerusalem (1149-1215): bisbe i màrtir, 14 de setembre
* Sant Albert el Gran (1200-1280): sant patró i doctor de l'església, 15 de novembre
* Sant Albert de Lovaina (1166-1192): bisbe i màrtir, 24 de novembre

## Variants

* Femení: Alberta o Berta
* Diminutiu: Albertet, Albertito, Tito, Beto o Béla (hongarès)

## Referències

* ↑ Campbell, Mike. «Meaning, origin and history of the name Albert» (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Albert | Etymology of the name Albert by etymonline» (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Idescat. Noms i cognoms de la població. Noms de la població. Nom de la persona: ALBERT (home). Per comarques i Aran». [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ «Albert: Noms de nen i nena per a pares indecisos 2023». Ara. [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ Campbell, Mike. «Meaning, origin and history of the name Adalbert» (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2023].
* ↑ Sheard, K. M.. Llewellyn's Complete Book of Names: For Pagans, Witches, Wiccans, Druids, Heathens, Mages, Shamans and Independent Thinkers of All Sorts (en anglès). Llewellyn Worldwide, 2011. ISBN 978-0-7387-2368-6.
* ↑ «Santi, beati e testimoni - Risultato della ricerca». [Consulta: 23 desembre 2023].

## Bibliografia

* Yáñez Solana, Manuel. El gran libro de los nombres. Madrid: M. E. Editores, 1995. ISBN 84-495-0232-2.
* Montes Vicente, José María. El libro de los santos. Madrid: Alianza, 2001. ISBN 84-206-7203-3.

## Vegeu també

* Antroponímia
* Cognom
* Hagiografia
* Santoral
# Discogobio yunnanensis

Discogobio yunnanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhou, W., X.-F. Pan i M. Kottelat, 2005. Species of Garra and Discogobio (Teleostei: Cyprinidae) in Yuanjiang (Upper Red River) drainage of Yunnan Province, China with description of a new species. Zool. Studies 44(4):445-453.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, L. i W. Zhou, 2008. Revision of the cyprinid genus Discogobio Lin, 1931 (Pisces: Teleostei) from the upper Red River basin in Wenshan Prefecture, Yunnan, China, with descriptions of three new species. Environ. Biol. Fish. 81:255-266.
# Campionat d'Espanya de trial 2008

La temporada de 2008 del Campionat d'Espanya de trial fou la 41a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 7 proves puntuables, celebrades entre el 24 de febrer i el 9 de novembre. 3 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Fraga (13 d'abril), Morella (13 de juliol) i La Nucia (9 de novembre).

## Classificació final

Font:
| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Adam Raga | Gas Gas | 131 |
| 2 | Toni Bou | Montesa | 123 |
| 3 | Albert Cabestany | Sherco | 103 |
| 4 | Jeroni Fajardo | Beta | 86 |
| 5 | Marc Freixa | Gas Gas | 79 |
| 6 | Dani Oliveras | Sherco | 67 |
| 7 | Alfredo Gómez | Montesa | 61 |
| 8 | Ivan Peydró | Gas Gas | 48 |
| 9 | David Millán | Sherco | 47 |
| 10 | Takahisa Fujinami | Montesa | 30 |

## Categories inferiors

| Categoria | Guanyador | Motocicleta |
| TR2 | Miguel Angel Jiménez | Gas Gas |
| TR3 | Héctor Gairín | Sherco |
| Júnior | Carles Traviesa | Gas Gas |
| Cadets | Pol Tarrés | Gas Gas |
| Juvenil 125cc | Jorge Casales | Gas Gas |
| Juvenil 80cc | Jaime Busto | Gas Gas |
* ↑ Jorge Casales fou també Campió Juvenil Absolut

## Referències

* ↑ «Spain - 2008» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ Pi, Pere. «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 129. ISBN 9788461590353.
* «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor / Trial Clásicas» (PDF) (en castellà). fedemoto.info. RFME, 19-11-2012. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 desembre 2012].
# AT&T Center

L'AT&T Center és un pavelló esportiu a la ciutat de San Antonio (Texas) als Estats Units. Es va acabar de construir l'any 2002 amb el nom de SBC Center, amb un cost de 175 milions de dòlars, sent finançat pel Comtat de Bexar, amb una contribució de 28,5 milions per part de San Antonio Spurs, equip de l'NBA el qual hi disputa els seus partits. En acabar-se la construcció, l'empresa SBC Communications, Inc. va adquirir els drets del nom de l'estadi per un període de 20 anys, a canvi de 41 milions de dòlars, en un acord amb la ciutat de San Antonio (Texas). Dita empresa va canviar el seu nom en novembre de 2005 pel de AT&T Inc.. El pavelló va canviar oficialment el seu nom pel de AT&T Center en gener de 2006. L'estadi té una capacitat per a 18.500 espectadors en partits de bàsquet, que es redueix a 13.000 en partits d'hoquei sobre gel. Per a un altre tipus d'esdeveniments, com concerts o convencions, la capacitat és de 19.000 persones. Compta a més amb 50 llotges de luxe.

## Referències

* ↑ «AT&T Center (formerly SBC Center) San Antonio, Texas, USA». Ellerbe Becket. Arxivat de l'original el 20 de gener 2013. [Consulta: 23 desembre 2013].
* 1 2 «AT&T Center». Kell Muñoz Architects. Arxivat de l'original el 20 de gener 2013. [Consulta: 12 abril 2012].
* ↑ Bragg, Roy «Arena Tips Off With Style». San Antonio Express-News, 19-10-2002 [Consulta: 23 desembre 2013].
* ↑ Chan, Lorne. «New Food Options For The New AT&T Center». National Basketball Association, 29-10-2015. [Consulta: 31 octubre 2015].

## Enllaços externs

* AT&T Center - Lloc web oficial
# Eupsophus vertebralis

Eupsophus vertebralis és una espècie de granota que viu a Xile.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Veloso, A., Núñez, H., Núñez, J., Ortiz, J.C. & Úbeda, C. 2004. Eupsophus vertebralis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Angami Zapu Phizo

Angami Zapu Phizo (Khonoma, Índia, 1904-Londres, 30 d'abril de 1990) fou un activista polític naga, partidari de la independència de Nagaland.

## Trajectòria

Va néixer a Khonoma (anomenat Thibomei pels meiteis, ja que el lloc era a l'estat de Manipur), prop de Kohima, l'any 1904, en el bressol d'una família cristiana.
El 1942 va col·laborar amb el japonesos i va anar a Birmània amb l'esperança d'obtenir ajut japonès per la independència de Nagaland. El 1945 va tornar a Nagaland i va participar en la fundació del Consell Nacional de Nagaland, que va proclamar la independència el 14 d'agost de 1947.
El 1948 va anar a la India per converses politiques però fou detingut però al cap d'uns mesos fou alliberat quant la seva dona i fill van tenir un accident d'automòbil. Va tornar a Nagaland el 1949 i va assolir la presidència del Consell el 1950. Va dirigir la lluita nacional i va organitzar el plebiscit per la independència el 16 de maig de 1951 que va obtenir un 99,98% de vots favorables però no fou reconegut per l'Índia.
A les eleccions del 1952 els naga van fer un boicot total. El nebot de Phizo, Sakhrie, considerava que no era adequada aquesta política i va ser segrestat i mort. Els indis van acusar als naga i van portar milers de soldats al país el 1956. Phizo va formar el Govern Federal de Nagaland el 22 de març de 1956.
La lluita va durar fins al 1973. El 16 de juny de 1960 Phizo va sortir del país per anar a les Nacions Unides i va arribar a Pakistan Oriental, i després va passar a Londres amb passaport peruà, sense poder realitzar el seu objectiu. El 1975 no va condemnar la signatura de l'acord de pau de Shillong en la que va prendre part el germà de Phizo, Keviyalley Phizo. El Consell Nacional de Nagaland va romandre sota la seva presidència, però el Govern Federal del Nagaland, que era el seu braç militar, es va dividir entre els qui van seguir l'acord (1975) i els que el van rebutjar (1978) que finalment van formar una nova organització, i el GFN va desaparèixer sobre el terreny.
El 30 d'abril de 1990 va morir a Londres. El va succeir la seva neta Adino Phizo que de fet va refundar l'organització. El 2000, més de cinc mil naga van celebrar al carrer a Kohima el naixement de Phizo.

## Referències

* ↑ Pillai, Manu S. «‘I’m a Naga first, a Naga second, and a Naga last’» (en anglès). LiveMint.com, 19-08-2017. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Angami Phizo, 83; Fought for Secession In North India State» (en anglès). NYTimes.com, 04-05-1990. [Consulta: 15 octubre 2020].