OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rubén Miño i Peralta

Rubén Miño i Peralta (Cornellà de Llobregat, 18 de gener de 1989) és un futbolista català, que juga com a porter, actualment a la UE Cornellà.

## Carrera esportiva

Format a les categories inferiors del Barça, va marxar a la UE Cornellà, on es va estar dues temporades. Acabat aquest temps, va tornar al Barça en edat juvenil, on va ser subcampió de la Copa del Rei juvenil i va pujar al Barça Atlètic, equip on va debutar el 31 d'agost de 2008, contra la Penya Esportiva Santa Eulària, a Segona "B". Va guanyar la titularitat a la portería blaugrana a Oier Olazábal. Va jugar un total de 29 partits a la Segona Divisió B. Aquest mateix any, va fer de suplent amb el primer equip en un partit de la Champions League, que va acabar guanyant el FCBarcelona.
El 6 de febrer de 2009 va ser convocat per la selecció espanyola sub-21. Aquest any va aconseguir l'ascens a Segona Divisió A, alternant-se amb Oier, amb un total de 19 partits jugats.
El 13 d'agost de 2010, a causa d'una lesió de Pinto i la necessitat de fer descansar Víctor Valdés, va ser inclòs en la convocatòria de dinou homes del primer equip del FC Barcelona per jugar contra el Sevilla FC en el partit d'anada de la Supercopa d'Espanya. Va fer el seu debut el dia 14, jugant el partit sencer.
Un altre fet important va ser la seva convocatòria per la final de la Champions League 2010-11, en la qual va guanyar la seva segona Champions per 3-1. Va estar a la banqueta, sent el porter suplent a causa de la sanció de Pinto.
El juny de 2011 formà part de la selecció espanyola de futbol Sub-21 que va guanyar el Campionat d'Europa de futbol sub-21 de 2011, celebrat a Dinamarca.
Finalment, a l'estiu de 2012, firma com agent lliure amb el RCD Mallorca, on restà fins al 2015.

## Palmarès

Amb el FC Barcelona ha guanyat dues Lligues de Campions (2008-09 i 2010-11), una Copa del Rei (2008-09), dues Lligues espanyoles (2008-09) i una Supercopa d'Espanya.

## Selecció estatal

El juny de 2011 formà part de la selecció espanyola de futbol Sub-21 que va guanyar el Campionat d'Europa de futbol sub-21 de 2011, celebrat a Dinamarca.

## Referències

* ↑ «19 convocats: 10 del primer equip, 9 del B». FCBarcelona.cat, 13-08-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-15. [Consulta: 15 agost 2010].
* ↑ «Debuten Miño, Sergi Gómez, Romeu i Adriano». FCBarcelona.cat, 14-08-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-18. [Consulta: 15 agost 2010].
* ↑ «La Rojita: ¡Sí, sí, sí, la Eurocopa ya está aquí!» (en castellà). Diari As, 27-06-2011. [Consulta: 19 maig 2013].
* ↑ «La Rojita: ¡Sí, sí, sí, la Eurocopa ya está aquí!» (en castellà). Diari As, 27-06-2011. [Consulta: 19 maig 2013].

## Enllaços externs

* Rubén Miño i Peralta a BDFutbol
# Fenomen fonètic

Un fenomen fonètic es produeix pel contacte de diversos sons en el discurs que fan que les característiques d'un d'ells s'alterin, ja sigui el punt d'articulació, el mode, la sonoritat o altres trets estructurals. L'alteració pot comportar fins i tot l'addició d'un nou so o la seva eliminació.
Alguns fenòmens fonètics són l'afèresi, l'apòcope, l'assimilació, la dièresi, la dissimilació, l'elisió vocàlica, l'emmudiment, l'epèntesi, l'haplologia, l'harmonia vocàlica, la metàtesi, la sensibilització, la sinalefa, el síncope o el so antihiàtic.

## Fenòmens consonàntics
### Modificació de la sonoritat

* Ensordiment: Fenomen consonàntic que es dona quan un so, inicialment sonor, es torna sord.
Les consonants oclusives, a final de síl·laba o de mot, ensordiran si van seguides de consonant sorda o vocal. Les consonants fricatives i africades, en el mateix context, només ensordiran si van seguides de consonant sorda, i no pas de vocal. Exemples: a fred intens la grafia d tindrà el so [t], però a fred glacial la mateixa grafia tindrà el so [d]
* Sonorització: Fenomen consonàntic que es dona quan un so, inicialment sord, es torna sonor.
Les consonants oclusives, a final de síl·laba o de mot, sonoritzaran si van seguides de consonant sonora. Les consonants fricatives i africades, en el mateix context, sonoritzaran si precedeixen una consonant sonora o una vocal. Exemples: a dos nois la grafia s tindrà el so [z], però a dos cotxes la mateixa grafia tindrà el so [s]

### Modificació del punt d'articulació

* Dentalització
* Labialització
* Palatalització
* Velarització

### Modificació del mode d'articulació

* Betacisme
* Fricativització
* Nasalització
* Rotacisme
* Vocalització

## Referències

* ↑ Beltran Calvo, Vicent. Els parlars valencians. Universitat de València, 2018. ISBN 8491342052.
# Luci Hortensi (pretor de Sicília)

Luci Hortensi (en llatí Lucius Hortensius) va ser un cavaller romà, pare de l'orador Quint Hortensi. Va viure al segle ii aC.
Va ser pretor de Sicília l'any 97 aC, i és recordat per la justícia i correcció amb la que va exercir el càrrec. Es va casar amb Semprònia, filla de Gai Semproni Tudità.

## Referències

* ↑ Livy. The History of Rome. Bell, 1850, p. 2041–.
# Mount Pleasant

«Mount Pleasant» té aquests significats:
* Mount Pleasant (Carolina del Nord)
* Mount Pleasant (Carolina del Sud)
* Mount Pleasant (Iowa)
* Mount Pleasant (Nova York)
* Mount Pleasant (Ohio)
* Mount Pleasant (Pennsilvània)
* Mount Pleasant (Tennessee)
* Mount Pleasant (Texas)
* Mount Pleasant (Utah)
* Mount Pleasant Mills, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
# Aleksandr Frídman

Aleksandr Aleksàndrovitx Frídman rus: Алекса́ндр Алекса́ндрович Фри́дман, conegut internacionalment com a Alexander Friedmann (Sant Petersburg, 16 de juny de 1888 - Leningrad, 16 de setembre de 1925), va ser un físic i matemàtic rus. Les equacions de Friedmann, que descriuen la dinàmica d'expansió d'un univers homogeni i isòtrop, són designades així en honor seu.

## Biografia

Entre 1918 i 1920 fou professor a la Universitat de Perm. Des de 1920 fins al 1924 ho fou a Petrograd, on ensenyava física i matemàtiques. A conseqüència de l'aïllament dels científics soviètics, Friedmann no coneix l'existència de la teoria de la relativitat general d'Einstein fins al 1920. Des d'aquell moment, comença a aprofundir en el tema; és el primer que entreveu que aquesta teoria barreja gravitació, temps i espai, i que aquesta relació permet l'estudi de l'estructura de l'univers en el seu conjunt.
L'article que representa l'inici de la cosmologia no estàtica és publicat el juny de 1922. Friedmann hi descriu tres tipus d'evolució en la cronologia de l'univers, implicant sobretot una singularitat inicial. Una violenta controvèrsia oposa Friedmann i Einstein, que refusarà molt de temps la idea d'un univers no estàtic.
Alexander Friedmann és un dels tres pares de l'expansió de l'univers, amb Georges Lemaître i George Gamow, els quals han donat lloc a la mètrica de Friedmann-Lemaître-Robertson-Walker. També va participar en el vol en globus aerostàtic que l'any 1925 aconseguí el rècord d'altitud, amb 7.400 metres. Poc després moriria de febre tifoidea.

## Referències

* ↑ Frenkel' V. Ya. "Aleksandr Aleksandrovich Fridman (Friedmann): a biographical essay". Sov. Phys. Usp. 31 (7): 645–665 (1988)

## Bibliografia

* Belenkli, Ari «Alexander Friedmann and the origins of modern cosmology» (en anglès). Physics Today, Vol. 65, Num. 10, 2012, pàg. 38-43. DOI: 10.1063/PT.3.1750. ISSN: 0031-9228.
* Tropp, Eduard A.; Frenkel, Viktor Ya.; Chernin, Arthur D. Alexander A Friedmann: The Man who Made the Universe Expand (en anglès). Cambridge University Press, 1993. ISBN 978-0-521-38470-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Aleksandr Frídman» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Grigorian, A.T. «Friedmann, Aleksandr Aleksandrovich». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 3 agost 2020]. (anglès)
* Gregersen, Erik. «Aleksandr Aleksandrovich Friedmann». Encyclopædia Britannica, 2009. [Consulta: 17 juliol 2020]. (anglès)
# Hanna von Hoerner

Hanna von Hoerner (Görlitz, 14 de novembre de 1942 - Oftersheim, 4 de juliol de 2014) va ser una astrofísica alemanya. Va fundar l'empresa von Hoerner & Sulger, que produeix instruments científics, especialment analitzadors de pols utilitzats en missions espacials per la Agència Espacial Europea i la NASA.

## Biografia

Hanna von Hoerner va néixer a Görlitz el 1942. El seu pare va ser l'astrofísic Sebastian von Hoerner. Amb el seu suport, ella va construir un circuit elèctric a l'edat de tres anys, va reparar ràdios a l'edat de sis anys i va construir un oscil·loscopi a l'edat de catorze anys. A començaments de la dècada de 1960, després d'acabar el seu Abitur (avaluació estudiantina), es va mudar amb la seva família als Estats Units i va treballar com a assistent d'investigació a l'Observatori Nacional de Radioastronomia, on també treballava el seu pare.

## Carrera

Al 1965, va tornar a Alemanya per estudiar Física experimental en la Universitat d'Heidelberg. Va rebre la seva llicenciatura el 1971 i el seu doctorat el 1974. Al 1971, va fundar l'empresa von Hoerner & Sulger, amb seu a Schwetzingen i productora de instruments científics per al seu ús en l'espai i la medicina. Es va fer famosa en la indústria espacial e 1979-1980 quan la seva empresa va ser encarregada per l'Institut Max Planck per a la Investigació del Sistema Solar per dissenyar un detector de pols còsmica per usar en les missions del programa Vega a Venus. La companyia més tard rebria encàrrecs de l'ESA i la NASA.
El seu projecte més gran va ser el disseny de COSIMA (Cometary Secondary Ion Mass Analyzer), un instrument a bord de la nau Rosetta que analitza la composició de les partícules de pols utilitzant l'espectrometria de masses d'ions secundaris. Von Hoerner & Sulger havia dissenyat prèviament CIDA (Cometary and Interstellar Dust Analyzer), un instrument d'anàlisi de pols a bord de la nau espacial de la NASA Stardust, llançat el 1999.
Va rebre l'Orde del Mèrit de Baden-Württemberg el 2009 i el Orde del Mèrit de la República Federal d'Alemanya Primera Classe el 2013 per les seves contribucions a la ciència espacial a Alemanya.
Va morir a Oftersheim el 4 de juliol de 2014, a l'edat de 71 anys.

## Referències

* 1 2 3 4 Berlinghof, Harald. «Astrophysikerin Hanna von Hoerner im Alter von 71 verstorben» (en alemany), 09-07-2014. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «Ich bin sehr ergriffen!» (en alemany), 13-06-2013. [Consulta: 19 novembre 2015].
* 1 2 3 4 «Damit wird meine Arbeit sehr gewürdigt» (en alemany), 12-06-2013. [Consulta: 19 novembre 2015].
* 1 2 «Von Schwetzingen zum Mars» (en alemany), 24-10-2007. [Consulta: 19 novembre 2015].
* 1 2 3 «Bundesverdienstkreuz für Dr. Hanna von Hoerner» (en alemany), 13-06-2013. Arxivat de l'original el 2015-11-19. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mowdok Mual

Mowdok Mual o Shaka Haphong és un cim de la frontera entre Bangladesh i Birmània o Myanmar, a vegades considerat el més alt de l'estat de Bangladesh amb una altura de 1.052 metres. El fet de ser o no el cim més alt del país està en discussió.

## Referències

* ↑ Mowdok Mual, Bangladesh (anglès)
# Curro Vargas (pel·lícula)

Curro Vargas és una pel·lícula sense so, en blanc i negre d'Espanya dirigida per José Buchs segons el seu propi guió sobre la sarsuela del mateix nom amb música de Ruperto Chapí i llibret de Joaquín Dicenta i Antonio Paso y Cano, basada en la novel·la El niño de la bola de Pedro Antonio de Alarcón. La sarsuela s'havia estrenat el 10 de desembre de 1898 i el film, que es va estrenar el 17 desembre de 1923, que va tenir com a protagonistes a Ricardo Galache, Angelina Bretón, María Comendador i José Montenegro.
Durant la dècada de 1920 el film es presentava amb la música original de Chapí, i malgrat no haver-se conservat l'adaptació musical preparada per a acompanyar la pel·lícula, el músic Javier Pérez de Azpeitia va realitzar en la dècada de 2010 una nova adaptació musical sincronitzada amb la pel·lícula per a fer amb un grup de cambra i una cantant que interpretarà els temes vocals: saetas, cançons, etc.

## Sinopsi

La història comença a inicis del segle xix en un petit poble granadí, després de la mort de Juan de Vargas, Curro, el fill d'aquest queda en la misèria. El capellà del poble es fa càrrec del nen. Un dia Curro coneix Soledad i neix l'amor. Amb la intenció de casar-se amb la noia Curro es muda a Amèrica per a enriquir-se, però quan torna Soledad s'ha casat amb un altre.

## Repartiment

* Ricardo Galache ... Curro Vargas
* Angelina Bretón ... Soledad
* María Comendador… Doña Angustias
* José Montenegro ... Padre Antonio
* Ramón Meca ... Don Severiano
* Laura Pinillos ... Rosina
* Antonio Gil Varela 'Varillas' ... Timoteo
* María Anaya ... Tía Emplastos
* Mariano Aguilar
* Luisito Armenta y Medina
* Alfredo Corcuera
* José María Lado
* Celso Lucio
* Manuel Montenegro
* Fernando Roldán
* Manuel San Germán

## Referències

* ↑ CICLO DE CINE: Curro Vargas (1923) al web del Teatro de la Zarzuela
* ↑ Restauraciones Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. al web del Ministeri de Cultura

## Enllaços externs

* Curro Vargas a YouTube
# Peire Bremon Ricas Novas

* No s'ha de confondre amb Peire Bremon lo Tort.
Peire Bremon Ricas Novas (fl....1230-1241...) fou un trobador occità. Se'n conserven vint composicions.

## Vida i obra

No es tenen gaires notícies d'aquest trobador i no se'n conserva cap vida. Ell mateix en un poema parla de "nosaltres els provençals" (330,14), cosa que fa pensar que era de Provença. Pel tipus de sobrenom que porta, Ricas Novas ("riques notícies", que es pot entendre en el sentit de "bones, interessants"), podria haver estat un joglar. Aquest trobador era a la cort de Ramon Berenguer IV de Provença des de 1230, on tingué relació literària amb Gui de Cavalhon, amb qui intercanvia unes coblas (192,1 i 330,20), amb Bertran d'Alamanon i amb Sordel. D'aquest darrer n'imità un planh per la mort de Blacatz (330,14), planh poc convencional on suggereix de partir el seu cos en quatre parts que es repartiran els diversos pobles que el planyen i el guardaran com a relíquia. A partir de 1237 se'l troba a la cort de Barral dels Baus i de Ramon VII de Tolosa. Cap a 1240 o 1241 intercanvià una sèrie de sirventesos bastant violents amb el seu antic amic Sordel amb qui hauria tingut alguna desavinença per causes que no coneixem.

## Referències

* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1280, nota 2

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1280-1287 [Comentari i publicació de dues peces, amb traducció al castellà]

### Edicions

* Jean Boutière, Les poésies du troubadour Peire Bremon Ricas Novas, Toulouse et Paris, 1930 (Bibliothèque Méridionale, 21). Reprint Nova York 1971.
* Paolo Di Luca, Il trovatore Peire Bremon Ricas Novas, Modena 2008,

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Peire Bremon Ricas Novas és el número PC 330]
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 324-325 [Reproducció de les miniatures dels cançoners A, I i K; no se'n conserva cap vida]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-330/330%20-%20Peire%20Bremon%20Ricas%20Novas.htm
* http://trobadors.iec.cat/autors_obres_d.asp?autor=Peire%20Bremon%20Ricas%20Novas
* http://www.rialto.unina.it/BdT.htm
# Seixa

Una seixa és una ona estacionària en una acumulació d'aigua en un recinte tancat (llac, embassament, banyera…) o semi-tancat (port, cala, badia…) produïda per alguna pertorbació atmosfèrica o sísmica. El terme seixa prové del francès seiche, que va ser emprat per primera vegada per l'hidrologista suís François-Alphonse Forel, l'any 1890, el qual observà l'efecte sobre el llac Léman, a Suïssa.
Els períodes dels diferents modes d'oscil·lació de les seixes depenen de la forma i profunditat del recinte. Segons la naturalesa de la pertorbació atmosfèrica o sísmica, pot produir-se un fenomen de ressonància respecte a alguna de les freqüències dels diversos modes d'oscil·lació. En aquest cas, l'amplitud de l'oscil·lació pot augmentar notablement, amb els consegüents efectes sobre l'entorn (risc d'inundacions, possibles destrosses sobre elements flotants, etc.)
Un exemple d'aquest cas és el port de Ciutadella de Menorca (Menorca, Illes Balears), que s'assenta sobre una cala natural de forma molt allargada. Aquí s'hi poden observar les rissagues, que són un bon exemple dels efectes de la ressonància sobre les seixes. Les rissagues tenen un període d'oscil·lació aproximat d'uns 10 minuts, xifra corresponent al període del mode fonamental de les seixes del port.

## Seixes en un recinte semi-tancat de forma allargada

Si el recinte presenta una forma allargada, com ara una cala, el període per a cadascun dels modes d'oscil·lació presents es pot aproximar a l'expressió següent:
    $T={\frac {4l}{n{\sqrt {gh}}}}(n=1,3,5,7...)$
on l és la longitud del recinte i h la profunditat mitjana.

## Referències

* ↑ Forel, François Alphonse. Le Léman: monographie limnologique, Volum 1. Librairie de l'Université, 1892, p. 446.
* ↑ Bonnier Corporation. Popular Science. Bonnier Corporation, gener 1876, p. 379–. ISSN 01617370.
# Neurocirurgia

La neurocirurgia és una especialitat mèdica que s'encarrega de l'estudi i el tractament mèdic i quirúrgic de les malalties neurològiques, del sistema nerviós central (SNC), del sistema nerviós perifèric (SNP) i de les lesions al crani i a la columna vertebral.
La cirurgia neurològica (o neurocirurgia) és la disciplina de la medicina que proporciona la gerència operativa i sense efectes (IE, prevenció, diagnòstic, avaluació, tractament, i rehabilitació entre altres) de trastorns dels sistemes nerviosos centrals, perifèrics i autònoms, incloent-hi les seves estructures de suport i font vascular; l'avaluació i el tractament dels processos patològics que modifiquen la funció o l'activitat del sistema nerviós, incloent-hi la hipòfisi i la gerència operativa i sense efectes del dolor. Com a tal, la cirurgia neurològica comprèn el tractament radioquirúrgic, no quirúrgic i estereotàctic de l'adult i dels pacients pediàtrics amb trastorns del sistema nerviós: trastorns del cervell, de les meninges, de la base del crani, i de la seva font de sang, incloent-hi el tractament quirúrgic i endovascular de trastorns de la vascularització intracranial i extracranial que prové del cervell i de la medul·la espinal; trastorns de la glàndula pituïtària; trastorns de la medul·la espinal; de les meninges, i de la columna vertebral, incloent-hi els que poden requerir el tractament per la fusió, la instrumentació, o tècniques endovasculars; i de trastorns dels nervis cranials i espinals a través de la seva distribució.

## Malalties

Les malalties neuroquirúrgiques afecten sobretot al cervell, medul·la espinal i trastorns del nervi perifèric. Algunes de les malalties tractades pels neurocirurgians són:
* Hèrnia de disc lumbar.
* Hèrnia de disc cervical.
* Esclerosi espinal.
* Hidrocefàlia.
* Traumatismes cranials (hemorràgies cerebrals, fractures del crani, etc.).
* Traumatismes de la medul·la espinal.
* Lesions traumàtiques de nervis perifèrics.
* Tumors al cap.
* Tumors de l'espina dorsal, corda espinal i nervis perifèrics.
* Aneurismes cerebrals.
* Algunes formes de moviment hemorràgic.
* Algunes formes d'epilèpsia resistent a fàrmacs.
* Algunes formes de trastorns del moviment (Malaltia de Parkinson, Corea, Hemibalisme).
* Dolor inoperable de pacients amb càncer o amb trauma del nervi cranial/perifèric.
* Algunes formes de trastorns psiquiàtrics.
* Malformacions del sistema nerviós (Malformació d'Arnold-Chiari).

## Enllaços externs

* Societat de Neurocirurgia del Llevant Arxivat 2007-02-28 a Wayback Machine. (castellà)
* Societat Espanyola de neurocirurgia Arxivat 2007-05-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Mount Olive (Mississipi)

Mount Olive és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 893 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Olive tenia 893 habitants, 348 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 284,9 habitants per km².
Dels 348 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,4% hi vivien parelles casades, en un 25% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 13,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.019 $ i la renda mediana per família de 26.146 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 16.719 $. La renda per capita de la població era d'11.008 $. Entorn del 26,9% de les famílies i el 34,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Olive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Olive». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.