OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniel Sinapius-Horčička

Daniel Sinapius-Horčička era un escriptor, poeta, dramaturg, compositor d'himmes i predicador eslovac de l'època del barroc.

## Biografia

Daniel Sinapius-Horčička va néixer el 3 d'agost de 1640 al poble de Sučany, avui dia situat al Districte de Martin a la Regió de Žilina al nord d'Eslovàquia, encara que en aquella època formava part de l'Alta Hongria al Regne d'Hongria. Va néixer en una família de predicadors i després dels estudis a Levoča i Wittenberg (Alemanya) va treballar com a predicador i rector de, successivament, Jelšava, Kameňanoch, Liptovská Teplička i finalment Radvaň. El 1673, durant la persecució dels protestants, Sinapius-Horčička va ser exiliat de terres hongareses. Va viatjar amb la seva família primer a Silèsia i després a Nového Bojanova, tots dos llocs estaven fora de la jurisdicció d'Hongria, però encara dins del regne dels Habsburg. Després de tornar de l'exili el 1683, va treballar breument a Radvan abans de passar a Levoča. A Levoča, Sinapius-Horčička va servir com a rector, sacerdot evangèlic, inspector d'escola, editor i corrector de proves dels llibres publicats en eslovac. Sinapius-Horčička va morir el 27 de gener de 1688 a Levoča amb 47 anys.

## Obra

Daniel Sinapius-Horčička va participar en la redacció de poemes i obres de teatre escolars en llatí. No obstant això, una gran part del seu treball es va dedicar a en prosa religiosa, proverbis i poesia espiritual en eslovac. Tot i dedicar molt esforç a les seves obres llatines, són les obres en eslovac les que han estat més acceptades pels crítics del país. La seva prosa es considera que reflecteix la consciència- nacional lloant la llengua eslovaca i criticant la manca de patriotisme entre els seus companys eslovacs. Ell toca l'antiguitat de la nació eslovaca i la compara amb l'actual. El que és molt destacable, a més d'aquests versos protonacionalistes, és que Sinapius-Horčička va escriure exclusivament en eslovac quan molts dels seus contemporanis eslovacs estaven usant la llengua literària eslava més comuna a l'època, el txec.

## Llista d'obres

(Els títols són en eslovac)
* 1660 – Plesanie neba a zeme (Plausus poli et soli)
* 1676 – Zahradka dušičky pobožné (Hortulus animae piae), llibre de pregàries
* 1678 – Nový trh latinsko-slovenský (Neo-forum Latino-Slavonicum), 534 proverbis i dites de la Bíblia i d'altres períodes.
* 1679 – Osud verný vo svete duše (Sors fidelis in mundo animae)
* 1681 – Nestálosť vidiečanovej forúny (Fortunae inconstantia in rustico)
* 1681 – Trojnásobný bič božieho hnevu (Flagellum irae divinae triplex)
* 1682 – Pocta Bojanovu (Coelum Bojanoviense)
* 1683 – Perlička dítek božích, catecisme en eslovac
* 1684 – Cithara sanctorum, va contribuir a una nova edició, que va aparèixer en moltes traduccions a l'alemany, com per exemple:
** Těžká búrka již povstává
** Smrt jest nestydatá obluda
** O milá nevinnosť, jak si potupená
* 1685 – Orbis pictus
* 1686 – Hainov dom – zarmútený Nain (Domus Hain – moesta Nain)
* 1703 – Jádro všech modliteb v nemnohých slovích obsažené…, Llibre de pregàries.
# Giorgio Favaro

Giorgio Favaro (San Giorgio in Bosco, Pàdua, 5 de gener de 1944 - Mornago, Varese, 8 de desembre de 2002) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1966 i 1975. En el seu palmarès destaca el Giro de Toscana de 1969 i una etapa a la Tirrena-Adriàtica i el Tour de Romandia.

## Palmarès

* 1966 (amateur)
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir i 1r de la classificació de la muntanya
* 1968
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
* 1969
** 1r al Giro de la Toscana
* 1972
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1967. 57è de la classificació general
* 1968. Abandona
* 1969. 76è de la classificació general
* 1970. Abandona
* 1971. 71è de la classificació general
* 1972. Abandona
* 1973. 87è de la classificació general
* 1974. 83è de la classificació general
* 1975. 57è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Diables del Casc Antic de Barcelona

La colla de Diables del Casc Antic de Barcelona es va fundar l'any 1997 i d'ençà d'aleshores ha portat els seus correfocs i espectacles tant als barris de la ciutat com a diverses localitats catalanes. Amb el temps, ha anat incorporat actes als habituals. Per exemple, les cercaviles i activitats més recents relacionades amb la festa del foc.
Els Diables del Casc Antic de Barcelona van acompanyats d'una formació de tabalers nascuda l'any 1998 com a secció de la colla de diables. A partir dels ritmes tradicionals propis de les festes de foc, el grup de tabalers n'ha incorporats de més actuals, amb un repertori que inclou tarantel·les, marxes, buleries, música funk, reggae i percussió japonesa, per exemple. Des de l'any 2002, els tabalers també fan aparicions com a colla de percussió independent, amb el nom de Ku-Kum-Ku.
Una altra de les seccions és la colla infantil, amb infants a partir de cinc anys. Igual com la secció dels adults, fan sortides anuals per les festes de Nadal i per les Festes Patronals. La colla té la seu al Centre Sant Pere Apòstol, un espai sociocultural de trobada dels veïns del barri de Sant Pere creat l'any 1892.

## Referències

* ↑ «Diables del Casc Antic de Barcelona». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Goliad

Goliad és l'única ciutat i seu del Comtat de Goliad a l'estat de Texas dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 1.975 habitants, 749 habitatges, i 518 famílies. La densitat de població era de 498,4 habitants per km².
Dels 749 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 26.200 $ i la renda mitjana per família de 33.438 $. Els homes tenien una renda mitjana de 28.889 $ mentre que les dones 20.167 $. La renda per capita de la població era de 13.997 $. Aproximadament el 19,7% de les famílies i el 23,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Goliad». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Goliad». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Golgoi

Golgoi (llatí Golgi) fou una antiga ciutat de Xipre famosa per l'adoració d'Afrodita que segons la llegenda ja existia al lloc abans de la seva introducció a Pafos per part d'Agapenor. Plini el Vell esmenta la ciutat però no indica la seva situació. Fou governada pels sacerdots fenicis de Kition.

## Referències

* ↑ Moscati, Sabatino. The Phoenicians (en anglès). 1850435332, 2001, p. 196. ISBN 1850435332.
# Golgi (cràter)

Golgi és un petit cràter d'impacte de la Lluna situat a l'Oceanus Procellarum, a més de 150 quilòmetres al nord del cràter Schiaparelli.
Es tracta d'una formació circular amb forma de copa, amb una albedo interior que és més alta que la del material més fosc de la mar lunar que l'envolta. Aquest cràter va ser designat prèviament Schiaparelli D abans de ser reanomenat per la UAI.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Daloa

Daloa és una ciutat de la Costa d'Ivori, capital de la regió de l'Alt Sassandra, a l'oest de la capital del país, Yamoussoukro. És també capital del departament homònim, un dels 38 en què es divideix administrativament l'Estat ivorià.
Tenia 173.107 habitants el 1998 i 248.120 segons l'estimació del 2010, amb què és la tercera ciutat més poblada de la Costa d'Ivori, després d'Abidjan i Bouaké i per davant de Yamoussoukro.
Té un important mercat, principalment de cacau (precisament, Daloa és el centre de la regió coneguda com el Cinturó del Cacau o Boucle du Cacao). Compta també amb aeroport.
Durant la guerra civil de la Costa d'Ivori, fou l'escenari d'una massacre per part de les tropes del govern l'octubre del 2002.
Entre els personatges destacats de Daloa hi trobem el músic Ernesto Djédjé.

## Ciutats agermanades

* Campinas (Brasil), des del 1982.
* Pau (França), des del 1984.

## Referències

* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire» (en anglès). statoids. [Consulta: 23 març 2015].

## Enllaços externs

* Amnistia Internacional - Massacre de Daloa (anglès) (francès)
# De Pere (Wisconsin)

De Pere és una ciutat del Comtat de Brown (Wisconsin) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 tenia 20.559 habitants. La densitat de població era de 748,2 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 14,8% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 11,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.282$ i la renda mediana per família de 61.688$. Els homes tenien una renda mediana de 39.710$ mentre que les dones 27.166$. La renda per capita de la població era de 24.013$. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra algunes poblacions properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- De Pere». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ «Fact Sheet- De Pere» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
# Glomerulonefritis ràpidament progressiva

La glomerulonefritis ràpidament progressiva (GNRP) és un tipus de glomerulonefritis proliferativa que es caracteritza per una pèrdua de la funció renal ràpida, (normalment un descens del 50% en la taxa de filtrat glomerular (TFG) en un termini de 3 mesos) amb formació de cicatrius en forma de semilluna presents en almenys el 50% o el 75% dels glomèruls vistos a les biòpsies renals. Si es deixa sense tractament, progressa ràpidament cap a una insuficiència renal aguda i la mort en pocs mesos. En el 50% dels casos, la GNRP està associada a una malaltia subjacent com la síndrome de Goodpasture, el lupus eritematós sistèmic o la granulomatosi amb poliangiïtis; els casos restants són idiopàtics.

## Referències

* 1 2 TheFreeDictionary > rapidly progressive glomerulonephritis Citing: McGraw-Hill Concise Dictionary of Modern Medicine. 2002
* 1 2 3 eMedicine > Glomerulonephritis, Crescentic Author: Malvinder S Parmar. Updated: Sep 25, 2008
* ↑ "rapidly progressive glomerulonephritis" en el Diccionari mèdic de Dorland
# Gaël

Gaël (en bretó Gwazel, en gal·ló Gaèu) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.517 habitants. Està situat al límit amb els cantons d'Ar Mor-Bihan i Costes d'Armor.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1806 | 1846 | 1906 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2212 | 2295 | 2654 | 2038 | 1466 | 1673 | 1515 | 1484 | 1406 | 1351 | 1546 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Amet | |
| 2008- | Claude Josse | |
# Dayville

Dayville és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dayville tenia 138 habitants, 59 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 104,5 habitants per km².
Dels 59 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.893$ i la renda mediana per família de 33.438$. Els homes tenien una renda mediana de 27.083$ mentre que les dones 25.417$. La renda per capita de la població era de 18.319$. Aproximadament el 12,2% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dayville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dayville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dick Ray

Richard Ray (4 de febrer de 1876 - 28 de desembre de 1952) va ser un futbolista professional i entrenador anglès.
Feia de lateral esquerre, i va jugar al Macclesfield, abans de començar la seva carrera a la Football League amb el Burslem Port Vale el 1894. Va canviar al Crewe Alexandra un any després, abans de fitxar pel Manchester City el 1896. Va passar els quatre anys següents al City, ajudant el club a aconseguir el títol de Segona Divisió el 1898–99. Va passar temps amb Macclesfield i Coventry City, abans de passar una temporada amb el Stockport County i una altra amb el Chesterfield. Va signar amb el Leeds City el juliol de 1905 i va ser el capità abans de deixar el club el març de 1908.
El 1919, va esdevenir el primer entrenador del Leeds United FC, abans de ser degradat a assistent d'Arthur Fairclough l'any següent. Es va fer càrrec del Doncaster Rovers el 1923 i va passar quatre temporades al capdavant de l'equip, abans de tornar a Leeds el 1927.
Va liderar el club a l'ascens a la Segona Divisió en els períodes 1927–28 i 1931–32, tot i que no va aconseguir convertir el Leeds en un equip estable de primera divisió. Va prendre les regnes del Bradford City el 1935, però va deixar el seu càrrec el febrer de 1937.
# Gerard Furest i Dalmau

Gerard Furest i Dalmau (Figueres, 21 de desembre de 1980) és un filòleg, professor de secundària i sindicalista català. Durant el decenni del 2020 es feu conegut pel seu discurs sobre el retrocés de la llengua catalana, amb una narrativa descrita com a desacomplexada, proposant i combativa vers els mitjans públics i la manca d'acció política i institucional en aquest àmbit per part dels líders del procés d'independència de Catalunya.
Llicenciat en filologia catalana per la Universitat Autònoma de Barcelona i portaveu de la sectorial educativa de la Intersindical-CSC, el 2021 va publicar Decàleg irreverent per a la defensa del català. L'obra és un assaig que, a través del concepte del «pragmatisme unilateral» pretén crear consciència del repte de mantenir viva la llengua en el dia a dia, i en què hi alerta de la poca exigència del català emprat als mitjans de comunicació que depenen de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals en la situació actual de diglòssia generacional en què es «castellanitzen els fills de catalanoparlants en les àrees més poblades del país». A més, hi assenyala la manca de polítiques lingüístiques decidides per part dels governs, hi destaca la correlació entre drets lingüístics i socials i hi adverteix sobre les polítiques econòmiques desenvolupistes que acceleren el procés de substitució lingüística.

## Obra publicada

* Decàleg irreverent per a la defensa del català. Edicions del Núvol, 2021. ISBN 978-84-17455-37-8

## Referències

* ↑ «Frenar la llengua és destrossar el país». TV3, 23-03-2022. [Consulta: 20 abril 2022].
* 1 2 Lillo, Manuel. «Si s'imposa el 25% hem d’anar a un nou cicle de mobilitzacions com el del 2017». El Temps, 23-03-2022. [Consulta: 20 abril 2022].
* 1 2 Martí, Pep. «La CCMA no ha fet la seva feina amb el català»». NacióDigital, 26-12-2021. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ Escribà Planes, Núria «Gerard Furest. Vèncer la diglòssia». Núvol, 25-05-2022 [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ «Evitar, a consciència, un passeig triomfal del PP». ARA Multimèdia. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Burdeus, Joan. «Hem d’aplicar un pragmatisme unilateral». Núvol, 16-09-2021. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ Bou Costa, Ot. «Vull guanyar, no pas que el català estigui millor que l'occità». Vilaweb, 23-03-2022. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Gerard Furest presenta a Tortosa el seu "Decàleg irreverent per a la defensa del català"». Canal 21 Ebre, 22-10-2021. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «La immersió lingüística només es pot blindar amb un Estat independent». TV3, 16-12-2021. [Consulta: 20 abril 2022].

## Enllaços externs

* Conversem amb Gerard Furest sobre la situació actual del català - Entrevista de la revista Núvol a Gerard Furest. (Youtube, 2021) (català)
* Per què em sento incòmode per parlar català? Per la diglòssia – Entrevista d'Albano Dante Fachín a Gerard Furest, Octuvre. (Youtube, 2022) (català)
# Cunningham (cràter)

Cunningham és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 37 km de diàmetre. Porta el nom del fotògraf estatunidenc Imogen Cunningham (1883-1976), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.
La gegant Caloris Planitia de Mercuri és la gran conca d'impacte més ben conservada coneguda a Mercuri, i l'alta densitat de cràters en el seu sòl indica que la conca és força antiga i probablement es va formar fa al voltant de 3,8 bilions d'anys. Aquesta imatge NAC mostra una àrea en les planes que omplen parcialment el fons de la conca Caloris. A la part dreta d'aquesta imatge, els raigs de colors clars que emanen del cràter Cunningham, i mostren que aquest cràter és relativament jove; els raigs brillants del material expulsat tendeixen a enfosquir amb el temps, ja que el material expulsat es modifica gradualment per l'impacte de micrometeorits i partícules solars (un conjunt de diferents processos que en conjunt es denominen «erosió espacial»).
Les relacions d'edat relativa com aquest s'utilitzen per desentranyar la història geològica de Mercuri.
El cràter de mida similar Kertész també és visible a la part esquerra d'aquesta imatge.

## Referències

* ↑ «Cunningham». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-10-2016. [Consulta: 3 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Gobio skadarensis

Gobio skadarensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Mendel, J., Lusk, S., Vasil'eva, E.D., Vasil'ev, V.P., Lusková, V., Ekmekci, F.G., Erk'akan, F., Ruchin, A., Košco, J., Vetešník, L., Halacka, K., Šanda, R., Pashkov, A.N. & Reshetnikov, S.I. 2008. Molecular phylogeny of the genus Gobio Cuvier, 1816 (Teleostei: Cyprinidae) and its contribution to taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution, 47: 1061–1075.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobiobotia cheni

Gobiobotia cheni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shao, K.-T. i P.L. Lim, 1991. Fishes of freshwater and estuary. Encyclopedia of field guide in Taiwan. Recreation Press, Co., Ltd., Taipei. vol. 31. 240 p. (en xinès).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.