OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rusla

Rusla, anomenada la donzella vermella, fou una guerrera skjaldmö de la Noruega del segle x que apareix esmentada en la Gesta Danorum de Saxo Grammaticus i en els annals irlandesos. Rusla era filla d'un rei viking de Telemark anomenat Rieg i germana de Tesandus (Thrond), que va perdre el tron desposseït per un rei danès anomenat Omund. Rusla va reunir formar una flota vikinga per atacar a totes les naus daneses com a venjança per l'afront al seu germà. Anava sempre acompanyada d'una altra dona (algunes fonts la citen com a germana), Stikla, que era la seva lloctinent en totes les incursions. El nom de Stikla és l'origen de la població noruega de Stiklestad, i es deia d'ella que «preferia l'ambient de la guerra que el matrimoni».
Va atacar indistintament tant naus com ciutats costaneres a Islàndia, Dinamarca i les Illes Britàniques. No obstant això Omund va ser un rei engalipador que va convèncer a Tesandus a prendre partit pels danesos, el va fer fill adoptiu seu i va aconseguir que capturés a la seva germana Rusla, agafant-la per les trenes mentre la seva tripulació la va matar a cops de rem.
Segons la crònica irlandesa Cogad Gáedel re Gallaib el seu sobrenom «donzella vermella» procedeix del gaèlic irlandès Ingean Ruagh, ja que tenia fama de sanguinària i el costum de «no prendre presoners». Els annals irlandesos també citen la seva participació en la batalla de Clontarf (1014) com a part del cos de mercenaris contractats pels vikings que van lluitar contra Brian Boru, i on va perdre als seus fills en el camp de batalla. Rusla va passar a la història com la més cruel de totes les dones nòrdiques guerreres.

## Referències

* ↑ Saxo Grammaticus, Gesta Danorum (1931), Olryk i Raeder, Copenhagen, Dinamarca, p. 222 - 223
* ↑ Saxo Grammaticus, Gesta Danorum, Forgotten Books, ISBN 9781605067889 p. 307 - 308
* ↑ Vazquez, German (2004) Mujeres piratas, ISBN 8496107264;ISBN 9788496107267 p. 80
* ↑ Ulrike Klausmann i Marion Meinzerin (1997) Women Pirates, Black Rose Books, Montreal, Nova York, Londres p. 114
* ↑ Velasco, Manuel (2012) Breve Historia de los Vikingos, Ed. Nowtilus, ISBN 9-788499-673455 p. 351
* ↑ Barbara Sjoholm, Barbara (2004) The Pirate Queen: In Search of Grace O'Malley and Other Legendary Women of the Sea, Seal Press, ISBN 9781580051095 p. 306 - 307

## Vegeu també

* Dones pirates
# Ruslan Ivanov

Ruslan Ivanov (Chișinău, 18 de desembre de 1973) és un ciclista moldau, professional des del 1998 fins al 2010. Va guanyar diferents proves com el Giro de Toscana, Gran Premi de Lugano o el Tour de Langkawi.
Va representar el seu país als Jocs Olímpics d'Atlanta i als d'Atenes.
En el seu palmarès destaquen cinc campionats nacionals de ciclisme, tres en ruta i dos en contrarellotge.

## Palmarès

* 1996
** 1r al Cinturó a Mallorca
** 1r a la Volta a Iugoslàvia i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bulgària
* 1997
** Campió de Moldàvia en ruta
** Campió de Moldàvia en contrarellotge
** 1r a la Coppa Collecchio
* 1998
** Campió de Moldàvia en ruta
** Campió de Moldàvia en contrarellotge
** 1r al Gran Premi d'Europa (amb Massimo Cigana)
* 2000
** Campió de Moldàvia en ruta
** 1r al Giro de Toscana
* 2001
** 1r a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
** Vencedor d'una etapa del Regio-Tour
* 2002
** 1r al Gran Premi de Lugano
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Internacional de Coppi i Bartali
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Ciclista Lombarda
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Internacional de Coppi i Bartali
** Vencedor d'una etapa del Giro dels Abruços
** Vencedor d'una etapa del Brixia Tour
* 2008
** 1r al Tour de Langkawi

### Resultats al Tour de França

* 2002. Abandona (12a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. Abandona (12a etapa)
* 2001. 39è de la classificació general
* 2005. 70è de la classificació general
* 2008. 43è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. Abandona (6a etapa)
* 2003. Abandona (7a etapa)
* 2004. 77è de la classificació general
* 2005. Abandona (10a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Tor qiaojiensis

Tor qiaojiensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Gray J. E. 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shan, X., R. Lin, P. Yue i X. Chu, 2000. Cyprinidae: Barbinae. p. 3-170. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.-W., R.-D. Lin, Q.-X. Chen, X.-L. Chen & M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai. Cyprinids China.
# Tor sinensis

Tor sinensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 46,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mekong.

## Referències

* ↑ Gray J. E. 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T.R., 1999. Fishes of the cyprinid genus Tor in the Nam Theun watershed (Mekong Basin) of Laos, with description of a new species. Raffles Bull. Zool. 47(1):225-236.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.-W., R.-D. Lin, Q.-X. Chen, X.-L. Chen & M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai. Cyprinids China.
# Tor tambra

Tor tambra és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Java, Borneo, Malàisia i la conca del riu Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1842. Histoire naturelle des poissons. Tome seizième. Livre dix-huitième. Les Cyprinoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 16: i-xx + 1-472, Pls. 456-487.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1999. Fishes of the cyprinid genus Tor in the Nam Theun watershed (Mekong Basin) of Laos, with description of a new species. Raffles Bull. Zool. 47(1):225-236.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Turó del Campaner

El Turó del Campaner és una muntanya de 181 metres que es troba al municipi de Sant Esteve Sesrovires, a la comarca del Baix Llobregat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Unidade Galega (coalició)

Unidade Galega (UG), va ser una coalició formada pel Partido Obreiro Galego, el Partido Socialista Galego i el Partit Galleguista l'any 1979.

## Història

La finalitat de la coalició era la defensa d'una autonomia semblant a la de Catalunya o el País Basc i aconseguir un grup nacionalista al Congrés dels Diputats que pogués negociar un bon Estatut d'Autonomia de Galícia. Tot i que a les eleccions generals de 1979 va tenir 58.391 vots (5,35%) no va aconseguir representació parlamentària. A les eleccions municipals de 1979 va tenir 68.758 vots (6,35%) i va aconseguir 141 regidors i la batllia de La Corunya per Domingos Merino.
Les diferències al si d'Unidade Galega sobre l'estratègia a seguir en el procés autonòmic i la diferent postura dels partits integrants sobre la conveniència d'entrar a la Comissió dels 16 (encarregada d'elaborar el projecte d'estatut) varen provocar la desaparició de la coalició al juliol de 1980. Alguns dels seus membres fundaren la Unidade por Narón. La majoria s'integrarien en el BNG en 1982.

## Eleccions

| Elecció | Vots | Percentatge | Regidors | Alcaldes |
| Eleccions municipals espanyoles de 1979 | 68.759 | 6,35% | 141 | 9 |
| Elecció | Vots | Percentatge | Diputats |
| Eleccions generals espanyoles de 1979 | 58.391 | 5,35% | 0 |

## Referències

* ↑ Unidade Galega, primera coalición galleguista a El País, 18 de gener de 1979
* ↑ Cambados, La Corunya, Narón, Rairiz de Veiga, Redondela, As Pontes de García Rodríguez, Touro, Vilaboa i Malpica de Bergantiños.

## Bibliografia

* Fernández Baz, Miguel Anxo. A formación do nacionalismo galego contemporáneo (1963-1984) (en gallec). Santiago de Compostel·la: Edicións Laiovento, 2003, p. 189. ISBN 978-8484870210.
# Sahand

El Sahand (en persa سهند) és un gran estratovolcà, molt erosionat, que es troba a la província de l'Azerbaidjan Oriental, al nord-oest de l'Iran. Amb 3.707 metres és el cim més alt d'aquesta província.
El Sahand és una de les muntanyes més altes de l'Azerbaidjan iranià, a més de ser un important volcà adormit del país. Es troba a uns 60 km a l'est del llac Urmia i a 40 km a l'est de la ciutat de Tabriz, en una zona amb fins a 17 cims que superen els 3.000 metres.
La datació absoluta de les roques de Sahand indica que aquest volcà ha estat esporàdicament actiu des de fa 12 milions d'anys i fins fa gairebé 140.000 anys. El Sahand està format principalment per dacites i roques fèlsiques associades.
Al vessant nord s'hi practiquen els esports d'hivern en una petita estació d'esquí.

## Referències

* ↑ "Iran: 54 Mountain Summits with Prominence of 1,500 meters or greater". Peaklist.org. Retrieved 2014-05-25.
* ↑ Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 330. ISBN 0-89577-087-3.
* ↑ «Global Volcanism Program | Sahand» (en anglès). [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Sahand - Ski Resort in Iran» (en anglès britànic). [Consulta: 18 novembre 2020].
# S'Espardell

S'Espardell és una illa de les Pitiüses. Pertany al municipi de Formentera i està inclosa en el Parc natural de ses Salines. Està situada a 1,4 km a l'oest de s'Espalmador i a 8 km al nord de la punta Pedrera de Formentera. A 100 m al sud-est de l'illa es troba l'illot s'Espardelló. Els dos noms són diferents diminutius de la planta de l'espart (Stipa tenacissima).
La llargària, entre la punta de Tramuntana i la punta de Migjorn, és de 1.570 m i la superfície total és de 0,6 km². A la part central l'illa s'eixampla formant a llevant la punta de sa Galera. La costa és abrupta i només disposa d'un petit embarcador a ponent anomenat es Mollet. A la punta de Tramuntana hi ha el far de s'Espardell, de 53 m d'altitud i situat a les coordenades 38° 48.2′ N, 1° 28.6′ E﻿ / ﻿38.8033°N,1.4767°E﻿ / 38.8033; 1.4767. La superfície és relativament plana i l'altitud màxima és de 30 m al punt anomenat es Cocons de s'Espardell.
Geològicament l'illa és calcària. El litoral de ponent està format per marès que arriba fins a 14 m d'altitud i és el resultat de la compactació de grans calcaris i fragments d'organismes marins. La resta de l'illa està recoberta d'una crosta calcària formada per la salinització per evaporació del substrat de marès. Aquesta constitució calcària ha provocat la formació de coves importants: la cova de s'Almànguena orientada cap a llevant -també anomenada com a cova des Corb Marí- i la cova de sa Sitja.
Destaca la presència de la mateixa subespècie de sargantanes que a Formentera (Podarcis pityusensis sbsp. formenterae) i importants colònies d'aus marines com la gavina de bec roig (Larus audouinii), el corb marí (Phalacrocorax aristotelis) i el virot (Puffinus mauretanicus).
Tradicionalment els formenterers els han utilitzat per a la pràctica de la pesca, per a virotar i per a cercar d'ous de gavina. A ponent es troben les restes d'una torre de defensa d'origen musulmà.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, cova de s'Almànguena
# S'Estany d'en Mas

L'Estany d'en Mas també anomenada cala Romàntica, és una platja i nucli turístic de la costa de Manacor (Mallorca). La platja és d'arenes fines i aigües cristal·lines. Té una longitud de 90 metres i una amplada de 160. La cala està formada per l'erosió dels torrents des Morts o de la Marina i del de can Llunes, ambdós s'uneixen poc abans de la platja i formaven un petit estany, actualment dessecat. El topònim de Cala Romàntica, aquest topònim, de recent creació, fou inventat pels hotelers com a reclam turístic.
La bocana de la cala té condicions òptimes per a l'ancoratge d'embarcacions, encara que està molt desprotegida davant de vents de llevant. La profunditat assoleix els 15 metres. A prop de la cala també s'hi troba un petit embarcador sols utilitzat per embarcacions d'ús turístic.
La platja té tota mena de serveis i hi ha aparcament gratuït. La facilitat per a l'arribada i l'activitat turística en aquesta costa expliquen la massiva afluència de banyistes.
    Nucli: 39° 31′ 6.51″ N, 3° 18′ 6.09″ E﻿ / ﻿39.5184750°N,3.3016917°E﻿ / 39.5184750; 3.3016917
    Platja: 39° 30′ 59.2″ N, 3° 18′ 35.4″ E﻿ / ﻿39.516444°N,3.309833°E﻿ / 39.516444; 3.309833

## Referències

* ↑ Jordi Carol; Carmen Muñoz. El litoral de Mallorca (en castellà). 1a.. Barcelona: GeoPlaneta, 2001, p. 53. ISBN 84-08-03939-3.
* 1 2 «s'Estany d'en Mas». PlatgesdeBalears. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 1r setembre 2019].
# Salvador Moncada

Salvador Moncada (Tegucigalpa, Hondures 1944) és un metge hondureny.

## Biografia

Nascut el 3 de desembre de 1944 a Tegucigalpa, la capital d'Hondures, després de llicenciar-se en medicina per la Universitat del Salvador el 1970 viatjà fins a Londres per ampliar estudis sobre el sistema cardiovascular gràcies a una beca. Durant la seva estada al laboratori de John Vane a l'Institut Reial de Cirurgians formà part de les investigacions que permeteren descobrir com l'aspirina, i drogues semblants, permeten inhibir la prostaglandina de la biosíntesi.
Actual director de l'Institut Wolfson per la Investigació Biomèdica a la Universitat de Londres, exercí la docència durant anys al seu país i al Salvador, sense abandonar mai la seva recerca mèdica.
Les seves principals investigacions han estat centrades en els efectes farmacològics de les substàncies vaso-actives, especialment productes del metabolisme de diversos àcids, així com en síntesi, acció i degradació del mediador biològic òxid nítric. També ha realitzat importants treballs en temes d'inflamació, plaquetes, interacció entre plaquetes i paret vascular, i trombosis i arterioesclerosis. La seva investigació sobre les drogues correlacionades inclou el desenvolupament de la Viagra.
El 1990 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Santiago Grisolía, pels seus descobriments en relació amb les prostaglandines i la funció de la paret vascular que han estat transcendentals per la troballa de mecanismes biològics fins llavors desconeguts i de gran importància pràctica per al tractament de processos patològics com la inflamació, l'arterioesclerosi i altres.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 1990 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
* (castellà) Perfil biogràfic.
# Torre de Bellvei

La torre de Bellvei és un edifici de Bellvei (Baix Penedès) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Resta englobada al casal gòtic dit Can Roig de la població.
Situada al mig de Cal Roig, té forma cilíndrica. Presenta dues obertures molt estretes d'arc de mig punt i una altra de forma quadrada, col·locades anàrquicament. A la banda esquerra hi ha una estructura quadrangular sostinguda per dues cartel·les.
La torre es troba molt restaurada (1932) fins i tot s'ha variat la seva forma. Actualment està pintada de color marró.

## Història

És una fortificació documentat el 1037.
Aquesta torre no fou mai un castell, sinó una fortalesa menor dins el terme de Castellet. Els seus propietaris es cognominaren Bellvei. Arnau de Bellvei, propietari de la torre, era de l'orde de l'Hospital i preceptor de la casa de Sant Valentí de les Cabanyes. El 1326 Guillem de Bellvei comprà el castell de Lavit per anys i, al negar-se els seus descendents a restituir-lo, hagué d'intervenir el rei Pere III per obligar-los a la restitució. El 1370 era d'Eimeric de Bellvei i hi havia 32 focs. La pesta del segle XIV els reduí a 17 (any 1553), cinc dels quals tenien el cognom de Lluc, que donaria nom al torrent.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre de Bellvei». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Torre de Bellvei». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Torre de Bellaguarda

La torre de Bellaguarda és una torre de guaita reconstruïda sobre una anterior, al municipi d'Altea, comarca de la Marina Baixa, província d'Alacant. Actualment és un mirador, però la torre original, del segle xiii o XIV, formava part d'un baluard defensiu, anomenat Castellet de Bellaguarda, al voltant del qual es va construir el nucli poblacional cristià de Bellaguarda, aleshores separat i independent de la Vella Altea. Va estar en servici fins al segle XVI. En 1990 es va efectuar una reforma profunda de la Plaça de la Cantereria, incloent una 'reconstrucció' no històrica de la torre, alçant el mirador actual. La torre i l’hàbitat a què estava associada, ocuparien un espai quadrangular format per l'actual Plaça de la Cantereria i les cases que la rodegen. A este conjunt estava lligat l'antic Molí de Bellaguarda.

## Referències

* 1 2 «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
* ↑ «Torre de Bellaguarda». Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià. Generalitat Valenciana.
* ↑ «Torre de Bellaguarda (Altea): historia y cómo llegar». Sendas y Leyendas, 15-04-2021.
* ↑ «Ruta 1: Torre de Bellaguarda (Plaça de la Cantereria)». Vila d'Altea.
# Torrent del Prat (Granera)

El Torrent del Prat és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a la zona central del terme, al sud-est del poble de Granera. Es forma pràcticament a ran de la carretera BV-1245, en el seu punt quilomètric 9, des d'on davalla cap al sud, fent amples revolts cap al sud-est, principalment. Travessa el Prat de Bigues, voreja pel nord-est el Camí de la Riera, i s'aboca en el torrent de la Riera a llevant del Camí de la Riera i al nord de l'Hort del Pi.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Riera en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent del Quirze

El Torrent del Quirze, és un torrent que discorre pel terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, al territori del poble de Riells del Fai. Es tracta d'un topònim romànic modern o contemporani: el torrent pren el nom d'un dels propietaris de les terres per les quals discorre.
Es forma a llevant d'el Margarit i dels Camps de Can Margarit, al Rieral, al nord-oest de Can Prat de la Riba i de Can Mas de Dalt, per la transformació del torrent de Can Pagès. Aquest lloc és al vessant sud-est del Turó d'en Vileu.
Davalla cap al sud-oest deixant a llevant Can Prat de la Riba i Can Mas de Dalt, al lloc on rep per l'esquerra el torrent de la Font de la Guilla, i a ponent Can Margarit, travessa la carretera BP-1432 i s'aboca en el Tenes al nord del Camp de Palau.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent del Puig

Torrent del Puig és el nom dels següents llocs:
# Torrent del Pla de la Closa

El Torrent del Pla de la Closa és un afluent per l'esquerra de l'Aigua de Llinars que neix i transcorre tot pel terme municipal de Fígols (Berguedà).

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent del Pla de la Closa està integrada per un total de 8 cursos fluvials. D'aquests, 2 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat, 3 ho són de 2n nivell i 2 ho són de 3r nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 5.613 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ D'acord amb l'inici d'aquest corrent fluvial que consta al mapa de l'ICC a escala 1:50.000
* ↑ Aquest curs fluvial apareix al web de la XRCC. Per contra, no apareix al mapa de l'ICC en cap de les seves escales per bé que la configuració de les corbes de nivell permet endevinar el seu curs.
* 1 2 3 4 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 27 maig 2010].
# Sa Foradada

* Aquest article tracta sobre la península de la Serra de Tramuntana de Mallorca. Vegeu-ne altres significats a «Foradada (desambiguació)».
La Foradada (en qualcuns llocs també anomenada na Foradada) és una península de la Serra de Tramuntana de Mallorca que està situada en el terme municipal de Deià.
Rep aquest nom perquè té un forat visible des de diversos punts de la Serra.
És especialment polida la panoràmica que se'n veu del mirador de Son Marroig, on a l'hora de la posta de sol s'hi reuneix un bon grup de gent a admirar una visió que resulta colpidora.

## Anecdotari

L'Arxiduc Lluís Salvador, en comprar la finca de Son Marroig (que incloïa la península de la Foradada) va ser alertat per alguns que havia pagat un preu abusiu. Ell va respondre que amb tot el que n'havia donat no n'hi havia ni per comprar el forat de la Foradada.
L'Arxiduc feu la carretera que uneix Son Marroig amb la Foradada.