OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferran Tomàs d'Àustria

Ferran Tomàs d'Àustria (Madrid, 21 de desembre de 1658–ibídem, 23 d'octubre de 1659) va ser un infant d'Espanya mort de forma prematura.
Quart fill de Felip IV de Castella i de la seva segona esposa, Maria Anna d'Àustria, va néixer l'any següent al del príncep Felip Pròsper, primer fill mascle de la parella reial, i el primer del rei després de la mort de Baltasar Carles el 1646, fruit del seu primer matrimoni. Va néixer el 21 de desembre, dia de l'apòstol Tomàs, raó per la qual va ser anomenat Ferran Tomàs. El seu naixement va ser molt celebrat, perquè el seu germà Felip era un nen poc robust i malaltís. Però de fet, ambdós eren nens malaltissos, i pel que sembla, enmig de les negociacions de la Pau dels Pirineus (1659), aquest fet va fer decantar l'interès dels francesos de casar al rei Lluís XIV amb la infanta Maria Teresa d'Àustria, la filla gran de Felip IV. I, efectivament, a la fi Ferran no va sobreviure gaire, va morir abans que el seu germà, el 23 d'octubre de 1659 sense arribar a complir un any de vida. Va ser enterrat a la cripta dels infants del monestir de San Lorenzo de El Escorial el 25 d'octubre. Dos anys després de la mort de l'infant, el 1661, moment en què també havia mort Felip Pròsper, va néixer el darrer dels fills del monarca, el futur Carles II.

## Referències

* 1 2 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid... diccionario histórico... (en castellà). Tom II. Madrid: Oficina de Benito Cano, 1790, p. 51.
* 1 2 3 Rodríguez, Manuel. Retratos de los reyes de España... (en castellà). Madrid: Per Lorenzo de San Martín, 1790, p. 135-138.
* 1 2 Flórez, Enrique. Memorias de las Reynas Catholicas de España... (en castellà). Tom II. Madrid: Oficina de la Viuda de Marín, 1790, p. 957.
* ↑ Bermejo, Damián. Descripción artística del real monasterio de S. Lorenzo del Escorial (en castellà). Madrid: Imprenta de Doña Rosa Sanz, 1820, p. 162.
# Monestir d'Andusa

El monestir d'Andusa fou un establiment religiós femení situat a la proximitat del castell d'Andusa (francès Anduze) després vila d'Andusa. Apareix esmentat al segle ix i sembla l'únic de monges al Llenguadoc (diòcesi de Nimes). S'esmenta a l'abadessa Aussinda que va fer donació d'un poble a l'abadia d'Aniana, donació que és la referència més antiga pel monestir i una de les més antigues per la població d'Andusa (la que més fins que va ser descoberta una inscripció de l'ager Nemausensis publicada per Ménard al volum 7 de la seva obra i després per Herzog a Gallia Narnonensis al tom II (Recueil des inscriptions de la Province).

## Referències

* ↑ Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Estanys Gelats (Gémena)

Els Estanys Gelats són uns petits llacs al terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«El nom deriva del llatí "stagna gemina", estanys bessons».
Els estanys, d'origen glacial, són a 2.579, 2.522 i 2.504 metres, a la Coma d'Abellers, flanquejats pel nord i per llevant per cims per sobre dels 2.900 metres: Punta Senyalada, Pic d'Abellers, Besiberri Sud, Pic de Comaloforno, Punta de Passet i Punta de Lequeutre. Els estanys estan esglaonats, desaiguant l'últim cap l'Estany Gémena de Dalt al sud. S'hi accedeix vorejant l'Estany Gémena de Baix per qualsevol de les ribes i l'Estany Gémena de Dalt per llevant, pujant a la Coma d'Abellers.

## Referències

* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Gelat (N). [Consulta: 01/10/2013]
* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Gelat (SE). [Consulta: 01/10/2013]
* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Gelat (SO). [Consulta: 01/10/2013]
* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 22 juliol 2011].
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estanys Gelats. [Consulta: 05/10/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Fixelídids

Els fixelídids (Phyxelididae) són una família d'aranyes araneomorfes descrites per P. T. Lehtinen l'any 1967. Eren una subfamília dins els amauròbids (Amaurobiidae); l'any 1999 foren elevats a nivell d'una nova família i col·locats com a grup propers dels titanècids (Titanoecidae) per Griswold et al.
La seva distribució es redueix principalment a una gran zona d'Àfrica i Madagascar, també a l'Àsia Menor, i a Borneo i Sumatra, on el gènere Vytfutia té una espècie única a cada illa.

## Sistemàtica

Segons el World Spider Catalog amb data del 3 de gener de 2019, aquesta família té reconeguts 14 gèneres i 64 espècies. El creixement dels darrers anys no és molt gran, ja que el 28 d'octubre de 2006 es reconeixien 12 gèneres i 54 espècies. Els 14 gèneres són:
* Ambohima Griswold, 1990 (Madagascar)
* Kulalania Griswold, 1990 (Kenya)
* Lamaika Griswold, 1990 (Sud-àfrica)
* Malaika Lehtinen, 1967 (Sud-àfrica)
* Matundua Lehtinen, 1967 (Sud-àfrica)
* Namaquarachne Griswold, 1990 (Sud-àfrica)
* Phyxelida Simon, 1894 (Àfrica, Madagascar, Xipre, Turquia)
* Pongolania Griswold, 1990 (Sud-àfrica)
* Themacrys Simon, 1906 (Sud-àfrica)
* Vidole Lehtinen, 1967 (Sud-àfrica)
* Vytfutia Deeleman-Reinhold, 1986 (Sumatra, Borneo)
* Xevioso Lehtinen, 1967 (Àfrica)

### Superfamília Titanoecoidea

Els fixelídids havien format part de la superfamília dels titanecoïdeus (Titanoecoidea), al costat dels titanècids. Les aranyes, tradicionalment, havien estat classificades en famílies que van ser agrupades en superfamílies. Quan es van aplicar anàlisis més rigorosos, com la cladística, es va fer evident que la major part de les principals agrupacions utilitzades durant el segle XX no eren compatibles amb les noves dades. Actualment, els llistats d'aranyes, com ara el World Spider Catalog, ja ignoren la classificació de superfamílies.

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) Referència World Spider Catalog : Phyxelididae +base de dades Accés el 3 de gener de 2019
* ↑ Lehtinen, P. T. (1967). Classification of the cribellate spiders and some allied families, with notes on the evolution of the suborder Araneomorpha. Annales Zoologici Fennici 4: 199-468.
* ↑ Griswold, C. E., Coddington, J. A., Platnick, N. I. & Forster, R. R. (1999). Towards a phylogeny of entelegyne spiders (Araneae, Araneomorphae, Entelegynae). Journal of Arachnology 27: 53-63. (p. 59)
* ↑ Coddington, 2005, p. 24.
* ↑ World Spider Catalog, 2018.

### Bibliografia

* Coddington, Jonathan A. Spiders of North America: an identification manual. American Arachnological Society, 2005, p. 18–24 [Consulta: 24 setembre 2015]. «Phylogeny and classification of spiders»
* World Spider Catalog. «World Spider Catalog version 19.0». Natural History Museum Bern, 2018. [Consulta: 11 juliol 2018].
* Griswold, C., J. Coddington, N. Platnick, and R. Forster (1999): "Towards a Phylogeny of Entelegyne Spiders (Araneae, Araneomorphae, Entelegynae)". Journal of Arachnology 27:53-63. PDF Arxivat 2006-02-11 a Wayback Machine.
* The World Spider Catalog, V7.5

## Vegeu també

* Titanecoïdeu
* Llista d'espècies de fixelídids
* Classificació de les aranyes
# Fixació interna

La fixació interna és una operació en traumatologia que implica la col·locació quirúrgica d'implants amb la finalitat de reparar un os, un concepte que data de mitjan segle xix i que es va aplicar per al tractament rutinari a mitjan segle xx. Un fixador intern pot ser d'acer inoxidable, aliatge de titani, o aliatge de cobalt-crom.
Els tipus de fixadors interns inclouen:
* Plaques i cargols
* Agulles de Kirschner
* Claus intramedul·lars

## Referències

* ↑ T. Schlich (2002) Surgery, Science and Industry. A Revolution in Fracture Care, 1950s-1990s (Houndsmills, Basingstoke: Palgrave)
* ↑ General Principles of Internal Fixation a eMedicine
* ↑ «BioDur®CCM® Alloy». [Consulta: 8 maig 2019].

## Vegeu també

* Fixació externa
# Font del Roure (Vallcarca)

* Aquest article tracta sobre font del Roure de Vallcarca. Vegeu-ne altres significats a «Font del Roure (desambiguació)».
La font del Roure era una mina d'aigua, d'escàs cabal, situada al torrent de can Gomis, també anomenat torrent de la Font del Roure (a l'actual carrer d'Esteve Terradas), al barri de Vallcarca i els Penitents de Barcelona. Es trobava prop del mas Llacsalí (la zona on es va construir l'Hospital Militar). Va desaparèixer quan es va urbanitzar la riera de Vallcarca, entre 1945 i 1955.
Es creia que l'aigua de la font tenia propietats. Els matrimonis que tenien un vailet afectat de trencadura el mullaven a les aigües de la font, creient que així sanaria. La font del roure era visitada també per colles d'amics i amigues. Les noies feien uns rotllets de paper amb els noms dels possibles enamorats, i els posaven a l'aigua fins que un d'ells es desembolicava al contacte amb el líquid, tot donant el nom de l'escollit de la noia.
El 1854 Josep Anselm Clavé li va dedicar la contradansa La Font del Roure:
| « | Veniu nenes sota el roure, sota el roure, que ha dat nom a la font pura, la font pura, prop la qual gentil natura gala fa de son tresor. I a la sombra del ramatge, combinant mil balls airosos, los ulls conten amorosos los secrets del nostre cor [...] | » |
| — Josep Anselm Clavé, Federació de Cors de Clavé |||

## Referències

* ↑ Carrau i Bueno, Ida. L'Hospital Militar de Barcelona. Manresa: Arxiu Històric de les Ciències de la Salut, octubre 2018, p. 71. ISBN 978-84-09-03392-8.
* ↑ Corbera, Joan; Fernández, Juanjo; Giménez, Carlota; Macià, Jaume; Sanz, Carles «Atles de l'aigua d'Horta-Guinardó». El Pou. Grup d'Estudis de la Vall d'Hebron i la Muntanya Pelada, 01-06-2019, pàg. 28-29. ISSN: 2604-6938.
* ↑ Giménez i Compte, Carlota. Rutes de l'aigua als barris d'Horta-Guinardó. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2009, p. 76.
* 1 2 Fabre, J.; Huertas Claveria, J.M.. Tots els barris de Barcelona. volum 4. Edicions 62, 1976.
* ↑ «La Font del Roure. Contradansa catalana corejada». Federació de Cors de Clavé, 2020. Arxivat de l'original el 2023-02-04. [Consulta: 4 febrer 2023].
# FJS

FJS té els següents significats:
* Franz Josef Strauss, polític de Baviera (Alemanya)
* Federació de Joventuts Socialistes, organització antecessora de les Joventuts Socialistes d'Espanya
* Federació Juvenil Sionista, moviment juvenil sionista de Xile
* Fallskärmsjägarskolan, unitat de paracaigudistes de l'exèrcit de Suècia
# Florence

«Florence» té aquests significats:
* Toponímia:
** Florence (Alabama), població a l'estat d'Alabama
** Florence (Arizona), població a l'estat d'Arizona
** Florence (Carolina del Sud), població a l'estat de Carolina del Sud
** Florence (Colorado), població a l'estat de Colorado
** Florence (Dakota del Sud), població a l'estat de Dakota del Sud
** Florence (Illinois)
** Florence (Kansas)
** Florence (Kentucky)
** Florence (Minnesota), població a l'estat de Minnesota
** Florence (Mississipi), població a l'estat de Mississipi
** Florence (Montana), concentració de població designada pel cens a l'estat de Montana
** Florence (Oregon), població a l'estat d'Oregon
** Florence-Graham, concentració de població designada pel cens a l'estat de Califòrnia
** Florence-Roebling, concentració de població designada pel cens a l'estat de Nova Jersey
** ADX Florence, presó federal de màxima seguretat
** New Florence (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri
** New Florence (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Sainte-Florence (Gironda), municipi francès al departament de la Gironda, regió de l'Aquitània
** Sainte-Florence (Vendée), municipi francès al departament de Vendée
* Biografies:
** Evangeline Florence, soprano estatunidenca
** Hércules Florence (Niça, 1804 — Campinas, 1879) inventor i fotògraf francès
* Miscel·lània:
# FK Khimki

El FK Khimki (rus: ФК Химки) és un club de futbol rus de la ciutat de Khimki.

## Història

El club va ser format l'any 1997 amb la fusió de dos clubs locals amateurs, Rodina Khimki i Novator Khimki. L'any 2005 realitzà una gran campanya a la copa russa, en la que arribà a la final, on va perdre amb el CSKA 0-1.

## Referències

* ↑ Official Russian Premier League website Arxivat 26 February 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Club History & Honours Arxivat 2017-10-18 a Wayback Machine. a weltfussballarchiv.com
* ↑ «Russia - Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Vegeu també

* Khimki BC

## Enllaços externs

* Web oficial (rus)
* Fan club (rus)
# Fat·h (nom)

Fat·h o al-Fat·h és un nom masculí àrab (àrab: فتح, Fatḥ o الفتح, al-Fatḥ) que significa ‘obertura’, ‘apertura’, ‘inici’, però també i sobretot ‘victòria’ o ‘conquesta’, en el sentit concret de conquesta d'un territori per incorporar-lo a l'Islam i referit normalment a les primeres conquestes islàmiques —amb l'article, si el nom àrab va precedit per l'article al-: ‘l'apertura’, ‘la victòria’, etc.). Si bé Fat·h i al-Fat·h són les transcripcions normatives en català d'aquests noms en àrab clàssic, també se'ls pot trobar transcrits Fath, al-Fath, Fatah...
Sense article inicial i combinat amb la paraula «Déu», Fat·h-Al·lah (àrab: فتح الله, Fatḥ Allāh, ‘Victòria de Déu’ o ‘Conquesta de Déu’) forma un nom compost teòfor relativament comú.
Aquests noms també els duen musulmans no arabòfons que els han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen el nom Fat·h.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen el nom Fat·h-Al·lah.
Vegeu també Abd-al-Fattah.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «فتح». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «فتح». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «فتح» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Fatty and Mabel Adrift

Fatty and Mabel Adrift és una pel·lícula muda de la Keystone escrita i dirigida per Roscoe Arbuckle i protagonitzada per ell mateix i Mabel Normand. La pel·lícula, considerada la millor i més elaborada de la parella, es va estrenar el 9 de gener de 1916. Filmada entre l'agost i el desembre de 1915, es va rodar a la platja de Castle Rock, al costat de Topanga Canyon i a Los Angeles Harbor.

## Repartiment

* Roscoe Arbuckle (el granger)
* Mabel Normand (la seva xicota)
* Frank Hayes (el seu pare)
* Mary Wells (la mare)
* Al St. John (el fill del veí)
* El gos de la Keystone (Teddy)
* Wayland Trask (Brutus Bombastic, cap de la banda)
* Glen Cavender (venedor de propietats)
* James Bryant (primer malfactor)
* Joe Bordeaux (xofer/segon malfactor)

## Argument

Roscoe i Mabel viuen al camp i estan enamorats tot i que el fill del veí també voldria aconseguir la noia. Un dia s'atura davant de la casa un cotxe que ha punxat una roda i mentre Roscoe ajuda a canviar-la, l'amo de l'automòbil, que és venedor de cases a la platja, ensenya una oferta molt econòmica als pares d'en Roscoe que els convenç i decideixen comprar-la com a regal de noces per a la parella. La parella es casa i marxa a viure a la nova propietat. Allà viuen feliços i maldestres amb el seu gos que comparteix taula amb ells.
El fill del veí els ha seguit fins allà i cerca venjança. Descobert en un primer moment es baralla amb Roscoe i acaba perseguit pel gos. Al vespre, la parella se’n va a dormir. Mentrestant, el veí, es capturat per una parella de malfactors que el porten a la cova on hi ha el cap, que mastega dinamita i veu betzina. Allà el noi els proposa acabar amb la parella. De cop arriba una tempesta i plou a bots i barrals. L'aigua va entrant per tot arreu a la casa i la marea arriba fins a la porta. Els malfactors desenganxen la casa que marxa flotant mar endins. Quan arriba el matí ells dos es desperten amb els seus llits flotant dins de l'habitació i s'adonen que estan al mig del mar. Decideixen enviar el gos en busca d'ajuda. Aquest arriba fins a la casa dels pares que telefonen per demanar ajuda. Els guardacostes, els pares amb una bicicleta tàndem, i molta altra gent s'hi dirigeixen mentre ells dos s'esperen dalt del teulat. Al final, mentre els dolents tenen un accident amb la dinamita que acaba amb tots ells, Roscoe i Mabel són rescatats.

## Referències

* 1 2 Walker, Brent E. Mack Sennett's Fun Factory: A History and Filmography of His Studio and His Keystone and Mack Sennett Comedies, with Biographies of Players and Personnel (en anglès). McFarland, 2013-04-25, p. 326. ISBN 978-0-7864-7711-1.
* ↑ Roots, James. 100 Essential Silent Film Comedies (en anglès). Rowman & Littlefield, 2017-05-11, p. 60. ISBN 978-1-4422-7825-7.
* ↑ «Complete record of current films». Motography XV, 4, 22-01-1916, pàg. 208.

## Enllaços externs

* Pel·lícula complerta a YouTube
# Fatuma Abdulkadir Adan

Fatuma Abdulkadir Adan (1978-) és una advocada kenyana i ambaixadora de pau. Va ser una de les receptores del Premi de Pau de Stuttgart.

## Vida

El pares d'Adan provenien de dues tribus enemigues de Marsabit, Kenya del nord. Després de cursar el seus estudis de dret va retornar al seu poble per tal de promoure la pau entre les tribus en guerra Borana Oromo, Gabra i Rendille. L'any 2003 va fundar la ONG Iniciativa pel desenvolupament de la banya d'Àfrica que fomenta la pau i defensa el dret a l'educació del poble kenià.
A través de Iniciativa pel desenvolupament de la banya d'Àfrica, Adan va ser la promotora de la iniciativa "Shoot to score, not to kill" (Xuta (o dispara) per marcar, no per matar) que utilitza el futbol per encoratjar els joves kenyans en la defensa per pau.
Iniciativa pel desenvolupament de la banya d'Àfrica treballa principalment sobre quatre eixos: defensa jurídica, educació, sostenibilitat econòmica i Inter-Cohesió ètnica.A través d'aquesta ONG es va començar un programa anomenat "Trenca el Silenci" que defensa quatre aspectes necessaris per promoure l'emancipació: Ser un mateix, estar sa, estar empoderat i tenir nocions bàsiques sobre finances. Fatuma Adan fou l'any 2015 la primera dona africana en ser escollida membre del streetfootballworld, entitat que treballa amb el futbol de carrer com a eina de transformació social. A més a més, el 2017 va ser nomenada membre de la Junta dels Objectius Globals de la Copa Mundial.
El gener de 2011, Adan va rebre el Premi de Pau de Stuttgart per la seva feina combinant el futbol amb l'emancipació i, el 2013, va ser convidada a parlar sobre la feina de la seva organització Iniciativa pel desenvolupament de la banya d'Àfrica a les Xerrades de Pau de Ginebra el 20 de setembre. Aquestes xerrades van ser organitzades per les Nacions Unides en relació amb el Dia Internacional de Pau.

## Referències

* ↑ AndreasGregorDesign, Munich. «Peace Counts» (en alemany). Arxivat de l'original el 2018-07-12. [Consulta: 7 agost 2019].
* 1 2 «Friedenspreisträgerin 2011 | Stuttgarter Friedenspreis» (en alemany). [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Kenyan women among those honoured for promoting peace and inclusivity - Kenyan Woman», 06-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-02-06. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ Nickerson, Colin; February 16; 2015. «Four courageous women who are making a difference - The Boston Globe» (en anglès). [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Replacing the bullet with football». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «» The Women Waging Peace Network». [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «We Talk With Fatuma Abdulkadir Adan» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-08-07. [Consulta: 7 agost 2019].
* ↑ «Fatuma Abdulkadir Adan, Geneva Peace Talks 2013» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-09-27. [Consulta: 7 agost 2019].
# Formalitat

Una formalitat és un procediment establert o un conjunt de conductes i expressions, conceptualment similar a un ritual, encara que en general secular i menys participat. Una tràmit pot ser tan simple com salutacions en la cultura occidental amb el procediment definit acuradament com a encaixades de mans, salutacions formals, i intercanvi de targetes de visita que poden marcar com dos homes de negocis es presenten al Japó. En els cercles jurídics i diplomàtics, les formalitats inclouen qüestions com ara una salutació a un vinent cap d'Estat amb l'adequat himne nacional.
Cultures i grups dins de les cultures sovint tenen diferents graus de formalitat que sovint poden resultar fonts de frustració o insult accidental quan s'interacciona amb gent amb diferents expectatives o preferències.

## Referències

* ↑ «formalitat - Diccionari Català - WordReference.com» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2019].
* Morand, D. "The Role of Behavioral Formality and Informality in the Enactment of Bureaucratic and Innovative Organizations." Academy of Management Review, 20:831-872 (1995).
# Fatty's Flirtation

Fatty’s Flirtation és un curtmetratge mut de la Keystone dirigida per George Nichols i protagonitzat per Roscoe Arbuckle, Minta Durfee i Mabel Normand. Es va estrenar el 18 de desembre de 1913.

## Argument

Fatty flirteja amb totes les noies que troba, fins i tot amb la dona del seu amic que li dona una bofetada i crida la policia que el persegueix.

## Repartiment

* Roscoe Arbuckle (Fatty)
* Mabel Normand (Mabel)
* Minta Durfee (Minta)
* Ford Sterling as Cop (policia, no surt als crèdits)
* Hank Mann as Cop (policia, no surt als crèdits)
* William Hauber

## Referències

* ↑ Yallop, David. The Day the Laughter Stopped (en anglès). Little, Brown Book Group, 2014-10-23. ISBN 978-1-4721-1659-8.
* ↑ Massa, Steve. Rediscovering Roscoe: The Films of “Fatty” Arbuckle (en anglès). BearManor Media.
# Bornbach (Tarpenbek)

El Bornbach és un petit afluent del Tarpenbek a Hamburg (Alemanya). Neix d'una font prop del carrer Ochsenzoll, a la frontera amb Slesvig-Holstein, a la vora de la torbera alta del Raakmoor, i desemboca al Tarpenbek a Langenhorn, a la frontera amb Garstedt (Norderstedt) a una bassa, abans de desaparèixer junts amb el Tarpenbek sota l'Aeroport d'Hamburg.

## Etimologia

És un nom compost d'una arrel del baix alemany: Born (font) i d'una arrel alemanya Bach (rierol). Significaria doncs "rierol de la font".

## Galeria

* La font del Bornbach a Ochsenzoll
* Prats humits al marge del Bornbach
* La piscina a cel obert al costat del riu a Kiwittsmoor
* El riu tot just abans de creuar la Langenhorner Chaussee

## Referències

* ↑ «Deutsch-Plattdeutsches Wörterbuch». Arxivat de l'original el 2010-07-23. [Consulta: 28 juliol 2010].