OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Linton, Victòria

Linton és un poble a Victòria, Austràlia, a la carretera Glenelg. La major part del municipi està a la comarca Golden Plains, però una petita secció està a la comarca Pyrenees. El cens de 2016 a Linton i àrea als voltants era de 580 habitants. Al sud-est del municipi hi ha la reserva natural d'ocells Clarkesdale, prop del rierol Springdallah Creek.

## Història

Linton es va establir cap al 1840. El nom es deu a una família pionera a l'àrea.
El 1848 es va trobar or on després es diria Excavacions de Linton. Xinesos, entre d'altres, van minar els pous locals fins que l'or es va exhaurir. Els miners van romandre a l'àrea, establint cultius. L'oficina de correus va obrir el 5 de novembre de 1857, amb el nom de Linton's i el 1860 es va canviar el nom a Linton. Encara ara es pot trobar molta maquinària minera pel districte de Linton.
El diari local Grenville Standard va començar a publicar-se l'abril de 1895, i se'n van publicar 2.389 números, fins al 23 d'octubre de 1941. Se n'han digitalitzat les edicions de 1914 a 1918 dins del projecte de digitalització de diaris d'Austràlia.
El polític del Partit Laborista Australià (ALP) i líder de l'Oposició Federal 1922-1928, Matthew Charlton, va néixer a Linton el 1866.
El desembre de 1988, cinc bombers van morir atrapats a l'autobomba quan extingien l'incendi forestal prop de Linton. Aquest fet va inspirar la creació del Dia Internacional dels Bombers.

## Referències

* ↑ «Cens 2016» (en anglès). Oficina d'Estadística Australiana. Arxivat de l'original el 2018-07-29. [Consulta: 5 abril 2021].
* ↑ «Llista de Correus» (en anglès). Phoenix.
* ↑ «The Grenville standard» (en anglès). Trove.
* ↑ «Grenville Standard (Vic. : 1915 - 1918)» (en anglès). Trove.
* ↑ «Informe de la investigació de l'incendi forestal i la mort de 5 bombers a Linton el 2 de desembre de 1988» (en anglès). State Coroner's Office. Arxivat de l'original el 2021-03-01. [Consulta: 5 abril 2021].
* ↑ «About IFFD» (en anglès). International Firefighters' Day.
# Atianes

Atianes (en grec antic Ατυάνας) fou un esportista grec nascut a Adramítion (Adramyttium) que va guanyar els llorers en la competició de pugilat als Jocs Olímpics de l'antiguitat l'any 72 aC. Figura a la relació de Flegó sobre la 177a Olimpíada.
Ciceró diu que va morir més tard a mans dels pirates mentre Luci Valeri Flac era governador d'Àsia.

## Referències

* ↑ Atyanas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 417
# Julià Reig i Roqueta

Julià Reig i Roqueta va ser un empresari andorrà fundador de l'àntiga Fàbrica Reig de Tabacs Reig i pare del Síndic General Julià Reig i Ribó. El 1909 va crear la fàbrica a l'actual Museu del Tabac, o antiga fàbrica Reig, que posteriorment es va traslladar a una nova fàbrica el 1957.

## Referències

* ↑ «Jaque a Reig» (en castellà). Crónica. El Mundo, 11-02-2007. [Consulta: 5 desembre 2010].
* ↑ «Museu del Tabac». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. Arxivat de l'original el 9 d’octubre 2012. [Consulta: 5 desembre 2010].
# Joan Gascó

Joan Gascó (Tafalla, Navarra, ? - Vic, Osona, 1529) pintor del segle xvi.
Navarrès d'origen, s'establí a Vic cap al 1502. Fou l'autor del retaule de Sant Joan de Fàbregues (1503), del qual es conserven tres taules al museu Episcopal de Vic, i dels de Sant Joan del Galí (1507), Sant Julià de Vilamirosa (1508), al museu Episcopal de Vic on també hi ha una Anunciació de procedència desconeguda datada el 1507, i Sant Romà de Sau (1509).
Evolucionà cap a l'estil renaixentista amb el retaule de Sant Pere de Vilamajor (1513-1516) i el bancal de Sant Joan de les Abadesses (1515). Pintà també la taula de Santa Bàrbara (1516), el calvari de Pruit (1521), la porta de l'armari de la Tresoreria de la catedral de Vic (1525) i el retaule de Sant Bartomeu de l'Hospital de Pelegrins de Vic (1525). Se li atribueix els profetes del retaule de Sant Esteve Protomàrtir de Granollers, actualment al MNAC, i una Santa Faç, actualment al Museu Episcopal de Vic, amb notables influències de Bartolomé Bermejo.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra 024150-000 al web del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Bibliografia

* SUREDA i PONS, Joan (Coord.)ː Pintura III. Darreres manifestacions. Barcelonaː Enciclopèdia Catalana, 2006 [Col. L'art gòtic a Catalunya] ISBN 8441208964 p. 274 i s.
# Font de les Dòmines

La Font de les Dòmines és una font pública de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada al costat esquerre del camí que va del carrer de les Dòmines a la Cardona. Aquesta font, com la de la plaça, també es troba a un nivell inferior i s'hi accedeix a través d'uns graons. La font es troba inscrita en una volta de canó de pedra, com també és de pedra tot el conjunt: graons, banc... En una llinda es troba esculpida la data 1770.

## Referències

* ↑ «Font de les Dòmines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Siahan

Siahan són unes muntanyes del Balutxistan Oriental al Pakistan, que separen les regions de Makran i Kharan. La part oriental és coneguda com a muntanyes Band. Corren de sus-sud-oest a est-nord-est i s'uneixen amb les muntanyes Jhalawan prop de Shireza amb una llargada d'uns 285 km. És una serralada estreta que no supera els 30 km d'ample. Al nord de Panjgur es bifurca i la part sud és coneguda com a Koh-i-Sabz. A l'oest hi ha els congosts de Tank-i-Grawag i Tank-i-Zurrati, creuats pel riu Rakhshan.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Julià Riera i Navarro

Julià Riera i Navarro (Barcelona, 15 de setembre de 1940) fou un futbolista català de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Jugava a la posició de lateral esquerre, tot i que també va jugar de central. Es formà a les categories inferiors del RCD Espanyol, d'on fou cedit al Terrassa FC i al CE Sabadell. Durant aquests anys fou tres cops internacional amb la selecció espanyola juvenil. Jugà a l'Espanyol durant tota la dècada de 1960, arribant a ser capità de l'equip, un cop es retirà Antoni Argilés. Amb el club va viure dos descensos a segona, dos ascensos a primera, i dues participacions en la Copa de Fires, disputant 177 partits de lliga, en els quals marcà dos gols, a més de 9 partits a la Copa de Fires. Després de nou temporades al club, entre 1961 i 1970, fou fitxat per la UE Sant Andreu, club on jugà tres temporades a Segona Divisió. El 1973 fitxà pel FC Artiguenc.

## Referències

* ↑ «Julián Riera Navarro». Mundo Deportivo, 31-12-1967.
* ↑ «Julián RIERA». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «RIERA». fororcdespanyol.es. Arxivat de l'original el 2013-06-21. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Julián Riera fichó por el Artiguense». Mundo Deportivo, 21-07-1973.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Joan Garrigós Toro

Joan Garrigós Toro (Barcelona, 1947) és un alpinista i dirigent esportiu català.
Soci del Club Excursionista Pirenaic i de la Reial Societat Espanyola d'Alpinisme Peñalara. És membre d'honor del Grup d'Alta Muntanya Espanyol (GAME)i un destacat dirigent de l'alpinisme català i estatal. Ocupà la presidència de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (1979-93), la vicepresidència de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (1979-93) i, des del 1993, presideix la Federació Espanyola d'Esports de Muntanya i Escalada. També ha estat membre del Consell de Protecció de la Natura de la Generalitat de Catalunya. Ha dut a terme nombroses escalades i ascensions als Pirineus, als Picos de Europa, Serra de Gredos, Hoggar, als Alps i als Andes, entre d'altres. Fou un dels pioners i divulgador de l'esquí de muntanya. És autor de L'esquí dels grans espais (1981) i de nombrosos articles publicats en revistes de muntanya. Rebé la Reial Orde del Mèrit Esportiu del Consejo Superior de Deportes (2011).

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
* ↑ Gallén Utset, Carles. UFEC1933-2008 75 anys d'esport a Catalunya, 2008. ISBN B-37953-2008.
# Castèlmauron (Alta Garona)

Castèlmauron (oficialment Castelmaurou) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Luci Corneli Sul·la (cònsol 5 aC)

Luci Corneli Sul·la (en llatí Lucius Cornelius P. F. P. N. Sulla) va ser un magistrat romà net de Publi Corneli Sul·la (cònsol 66 aC) i fill de Publi Corneli Sul·la.
Va ser cònsol l'any 5 aC juntament amb el mateix Octavi August

## Referències

* ↑ Plini Nat. Hist. 7.11. s. 13
* ↑ Dió Cassi. index, lib. lv.)
# Finestres gòtiques de la casa al carrer Major (Pineda de Mar)

Finestres gòtiques de la casa al carrer Major és una obra de Pineda de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Finestres disposades simètricament a una construcció aliena. Les finestres devien pertànyer a una construcció anterior, al mateix emplaçament. Les dues finestres laterals del primer pis són d'estil purament gòtic tardà. La més petita és posterior i molt més simple.

## Referències

* ↑ «Finestres gòtiques de la casa al carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Siagri (rei dels romans)

Siagri (en llatí Syagrius) (~430 - 486) va ser el darrer governant romà de la Gàl·lia després de la caiguda de l'Imperi Romà el 476. Era fill d'Egidi que era governador romà de la Gàl·lia i al que succeí a la seva mort (464). Siagri heretà del seu pare com a patrimoni la ciutat i la diòcesi de Soissons, Belgica Secunda, Reims i Troyes, Beauvais i Amiens, s'haurien sotmès naturalment i després de la caiguda de Roma, hauria regnat amb el títol de “rei dels Romans”.
Com a romà havia estat educat en els estudis liberals de la retòrica i la jurisprudència; però utilitzà per accident i tàctica en l'ús familiar l'idioma germànic. Els bàrbars independents recorrien al judici d'un estranger qui posseïa el talent singular, en la seva llengua nativa, els dictats de la raó i l'equitat. La diligència i afabilitat del seu judici l'haurien fet popular, els judicis imparcials dels seus decrets obtingueren la seva obediència voluntària, i el regnat de Siagri sobre els francs i burgundis semblava reviure la institució original de la societat civil.
Enmig d'aquesta pacífiques ocupació, Siagri rebé, i valentament va acceptar, el desafiament hostil de Clodoveu I, que reptà el seu rival a fixar el dia i el camp de batalla. En els temps de Juli Cèsar Soissons hagués aportat un cos de 50.000 cavalls i s'hauria organitzat un exèrcit dotat d'escuts, cuirasses i màquines de guerra, dels tres arsenals o factories de la ciutat. Però el coratge i el nombre de la joventut gal·la s'havien exhaurit i les febles bandes de voluntaris o mercenaris, que marxaren sota l'estendard de Siagri, foren incapaços de fer de contrincants contra el valor nacional dels francs. Després de la derrota a la batalla de Soissons contra Clodoveu, Siagri fugí a la cort visigòtica de Tolosa de Llenguadoc. La feble minoria d'Alaric II no podia assistit o protegir a l'infortunat fugitiu. Els gots foren intimidats per les amenaces de Clodoveu, i el rei romà, després d'un breu confinament, va ser lliurat a les mans del rei franc que l'executaria. Les ciutats de Bèlgica es rendiren al rei dels francs i el seu domini es va engrandir cap a l'est per l'ampla diòcesi de Tongres, que Clodoveu subduí en el seu desè any de regnat.

## Referències

* ↑ Cayla, Jean Mament. Histoire de la ville de Toulouse depuis sa fondation jusqu'à nos jours (en francès). Bon et Privat, 1839, p. 91.
* ↑ Gibbon, Edward. The history of the decline and fall of the Roman empire, Volum 4, 1840, p. 294-295 [Consulta: 3 febrer 2012]. «Diversos fragments de l'article han estat traduïts en bona part d'aquesta edició de Gibbon»

## Vegeu també

Guerres franco-visigòtiques

## Enllaços externs

* «Siagri (rei dels romans)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Syagrius» a l'Encyclopædia Britannica (edició de 1911) en domini públic (anglès)
# Linton Hall

Linton Hall és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 8.620 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Linton Hall tenia 8.620 habitants, 2.733 habitatges, i 2.347 famílies. La densitat de població era de 402,9 habitants per km².
Dels 2.733 habitatges en un 57,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,7% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 14,1% no eren unitats familiars. En el 9,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,4% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 46,3% entre 25 i 44, un 12,1% de 45 a 60 i un 1,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.374 $ i la renda mediana per família de 86.421 $. Els homes tenien una renda mediana de 56.073 $ mentre que les dones 38.771 $. La renda per capita de la població era de 30.804 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Linton Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Linton Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# BBK Bank CajaSur

BBK Bank CajaSur o simplement CajaSur (anteriorment Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Córdoba) és un banc amb seu a Bilbao (País Basc) propietat de la caixa d'estalvis basca BBK. Anteriorment CajaSur era una caixa d'estalvis andalusa amb seu a Còrdova fins que va ser intervinguda pel Banc d'Espanya i posteriorment adjudicada.
BBK ha convertit CajaSur en un banc anomenat BBK Bank CajaSur i n'ha traslladat la seu a Bilbao. Les oficines de BBK a Andalusia passaran a mans del banc i les oficines de CajaSur fora d'aquesta entitat a la caixa d'estalvis BBK. Amb la finalització de l'estatus de caixa d'estalvis es va crear la Fundación CajaSur per canalitzar l'obra social de l'entitat.

## Referències

* ↑ «Cajasur, de caja de la Iglesia a banco de la BBK vasca» (en castellà). El Mundo, 01-01-2011. [Consulta: 9 gener 2011].
* ↑ «El Banco de España adjudica la puja por CajaSur a la BBK» (en castellà). La Vanguardia, 16-07-2010. Arxivat de l'original el 5 d’agost 2010. [Consulta: 17 octubre 2010].
* ↑ Almenar, Sílvia «L'Estat intervé el Banc de València amb 3.000 milions». Diari Ara [Barcelona], núm.357, 22-11-2011, p.21. ISSN: 2014-010X.
* ↑ «La entidad que integrará el negocio de CajaSur se llamará BBK Bank y tendrá su sede en Bilbao» (en castellà). El Correo, 20-07-2010. [Consulta: 17 octubre 2010].
* ↑ «La nueva Fundación CajaSur echa a andar». El Correo, 21-02-2011. [Consulta: 16 abril 2012].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis
# Jusuf Habibie

Jusuf Habibie (Pare-Pare, 25 de juny de 1936 - Gatot Soebroto Army Hospital, 11 de setembre de 2019) conegut com a B.J. Habibie, va ser un polític indonesi, tercer President d'Indonèsia entre 1998 i 1999.
Graduat com enginyer aeronàutic a la Universitat d'Aquisgrà, Alemanya el 1960; va rebre el títol de doctorat el 1965. L'any 1974 el President Suharto el convenç de tornar a Indonèsia i el nomena Assessor Tecnològic de la Presidència. El 1978 és designat Ministre de Tecnologia i Investigació, càrrec que exerciria durant 20 anys i que el convertiria en un dels més influents membres del règim de Suharto.
Al març de 1998 és elegit vicepresident pel Parlament i dos mesos després, amb la renúncia de Suharto, es converteix en president, seguint la mateixa línia política del règim. Però a principis de 1999 emprèn una forta reforma política, promovent el pluralisme i la descentralització del país. Convocat un nou Parlament a l'octubre de 1999, Habibie perd la possibilitat de continuar el seu mandat davant el líder islamista Abdurrahman Wahid.
# LA Tennis Open 2009

El Torneig de Los Angeles 2009, també conegut com LA Tennis Open 2009, és un esdeveniment de tennis masculí sobre pista dura que pertany a les sèries 250 de l'ATP. La 83a edició es va celebrar entre el 27 de juliol i el 2 d'agost del 2009 al Los Angeles Tennis Center de Los Angeles, Estats Units.

## Quadre individual masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | T. Haas | 6 | 6 | |
| WC | J. Levine | 1 | 3 | | 1 | T. Haas | 7 | 6 |
| | E. Gulbis | 6 | 3 | 4 | 8 | M. Safin | 6$^3$ | 2 |
| 8 | M. Safin | 2 | 6 | 6 | | | | | 1 | T. Haas | 3 | 5 |
| 4 | D. Sela | | | | | | | | 6 | S. Querrey | 6 | 7 |
| | R. Kendrick | | | | 4 | D. Sela | 3 | 5 | | | | |
| Q | R. Sweeting | | | | 6 | S. Querrey | 6 | 7 | | | | |
| 6 | S. Querrey | | | | | | | | | | | | 6 | S. Querrey | 6 | 3 | 6 |
| | J. Isner | 6 | 7 | | | | | | | | | | Q | C. Ball | 4 | 6 | 1 |
| | M. Bagdatís | 3 | 6$^{11}$ | | | J. Isner | 4 | 4 | | | | |
| Q | C. Ball | 6 | 0 | | Q | C. Ball | 6 | 6 | | | | |
| 3 | D. Tursúnov | 4 | 1 | r | | | | | Q | C. Ball | 7 | 7 |
| 5 | Í. Kunitsin | | | | | | | | | L. Mayer | 5 | 6$^3$ |
| | L. Mayer | | | | | L. Mayer | w/o | | | | | |
| WC | C. Guccione | | | | 2 | M. Fish | | |
| 2 | M. Fish | | | | | | | |
Los Angeles :
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Llegat (successions)

El llegat és una forma de succeir mortis causa a títol singular en béns i drets d'una persona. Pot llegar qualsevol persona que tingui capacitat per testar i, pot acceptar el llegat, tothom que tingui capacitat per acceptar una herència per testament. Pot ésser objecte de llegat allò que pugui atribuir al legatari un benefici patrimonial i cal també que aquest objecte sigui determinat o, si escau, determinable. És regulat als articles 427-1 i següents del Codi Civil de Catalunya.

## Referències

* ↑ «LLEI 10/2008, de 10 de juliol, del llibre quart del Codi civil de Catalunya, relatiu a les successions.». Portal Jurídic de Catalunya. Generalitat de catalunya.
Viccionari
# Formatge crema

El formatge crema és un tipus de formatge d'untar que s'obté en quallar mitjançant ferments làctics una barreja de llet i nata. Aquest tipus de formatge es consumeix normalment acompanyat de pa, sent comú l'ús sobre torrades.
Es tracta d'una crema blanca, distribuïda en envasos similars als de margarina o mantega. Es consumeix als esmorzars, berenars i postres. També és l'ingredient principal d'alguns pastissos de formatge i una varietat de la gastronomia dels Estats Units
Per regla general se serveix en la seva presentació original, si bé hi ha diverses versions d'aquest com: light (de calories reduïdes) i/o amb diferents sabors (all, ceba, cansalada, picant, formatge blau, etc.)

## Curiositat

El nom de Formatge philadelphia prové del fenomen de vulgarització o metonímia, ja que aquest nom és com una marca comercial registrada de Kraft Foods.

## Vegeu també

* Formatge Boursin
* Anàleg del formatge

## Enllaços externs

* Linda Page. Linda Page's Healthy Healing: A Guide To Self-Healing For Everyone. Healthy Healing, Inc., 1 setembre 2004, p. 142–. ISBN 978-1-884334-92-4 [Consulta: 20 febrer 2013].
# Siagànnakh

Siagànnakh (en rus: Сыаганнах) és un poble de la República de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 373 habitants.
# Linton

«Linton» té aquests significats:
* Toponímia:
** Linton (Dakota del Nord), ciutat del comtat del Emmons a l'estat de Dakota del Nord (EUA)
** Linton (Indiana), ciutat al comtat de Greene a l'estat nord-americà d'Indiana
** Linton, Victòria, ciutat a Victòria (Austràlia)
** Linton Hall, concentració de població designada pel cens a l'estat de Virgínia (EUA)
* Biografies:
** Arthur Linton (Seavington St Michael, Somerset, 1868 - Aberaman, 1896), ciclista anglès crescut a Gal·les
** Ernest Linton (Escòcia, 1880 - Galt, Ontario, 1957), futbolista i jugador d'hoquei sobre gel canadenc
** William Richardson Linton (Diddington, Huntingdonshire, 1850 - Ashbourne, Derbyshire, 1908), botànic i vicari anglès
* Miscel·lània: Mosquer de Linton (Nephelomyias lintoni), au de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita la selva pluvial i vegetació secundària dels Andes
# Avrillé

«Avrillé» té aquests significats:
* Avrillé (Maine-et-Loire), municipi francès, situat al departament de la Maine-et-Loire.
* Avrillé (Vendée), municipi francès, situat al departament de Vendée.
# LDC

LDC té els següents significats:
* Leonardo DiCaprio, actor de cinema dels Estats Units
* Liberals Demòcrates Centristes, partit polític històric d'Espanya
* Pioneer LDC (de l'acrònim en anglès LaserDisc Company), empresa multinacional de producció audiovisual subsidiària de Pioneer Corporation
* Grup Louis-Dreyfus (del seu nom en anglès Louis Dreyfus Company), empresa multinacional dels sectors de l'agricultura i l'alimentació
* Livingston Development Corporation, entitat encarregada de desenvolupar la ciutat nova de Livingston, a Escòcia
* Convenció de Londres sobre el vessament de deixalles (del seu nom en anglès London Dumping Convention), tractat internacional per al control de la contaminació marina
* Catàleg LDC (de l'acrònim en anglès Low-Density-Contrast), catàleg astronòmic de grups de galàxies
* País menys desenvolupat (del seu nom en anglès Least Developed Country), país en vies de desenvolupament amb baix índex de desenvolupament humà
* Lisina descarboxilasa, enzim que converteix lisina en cadaverina