OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramblewood (Nova Jersey)

Ramblewood és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 6.003 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ramblewood tenia 6.003 habitants, 2.306 habitatges, i 1.568 famílies. La densitat de població era de 683,7 habitants/km².
Dels 2.306 habitatges en un 29,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 71.230 $ i la renda mediana per família de 76.519 $. Els homes tenien una renda mediana de 57.152 $ mentre que les dones 36.436 $. La renda per capita de la població era de 30.308 $. Aproximadament l'1,1% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ramblewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ramblewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quinti Cincinnat

Els Quinti Cincinnat (en llatí: Quinctii Cincinnati) fou una família romana d'origen patrici que formava part de la gens Quíntia i que portava el cognomen Cincinnat ('de cabells reülls'). Alguns membres de la gens Quíntia de cognomen desconegut segurament eren d'aquesta família.
Membres destacats de la família van ser:
* Luci Quinti Cincinnat, cònsol l'any 460 aC i model de virtut al final de la República.
** Luci Quinti Cincinnat, tribú consular el 438 aC.
*** Luci Quinti Cincinnat, tribú consular el 386 aC, 385 i 377.
*** Gai Quinti Cincinnat, tribú consular el 377 aC.
** Quint Quinti Cincinnat, tribú consular el 415 aC i 405.
*** Quint Quinti Cincinnat, tribú consular el 369 aC.
** Tit Quinti Cincinnat Pennus, cònsol el 431 aC i el 428 aC.
*** Tit Quinti Cincinnat Capitolí, tribú consular el 388 aC i 384.
**** Tit Quinti Pennus Capitolí Crispí, cònsol el 354 aC, i ja sense el cognomen Cincinnat.
* Tit Quint Cincinnat Capitolí, tribú consular el 368 aC, tal vegada la mateixa persona que l'anterior.

## Referències

* ↑ Gaffiot, Félix. «Cincinnatus». Dictionnaire Latin-Français. [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 752.
# Quintil

Quintil és el nom dels següents personatges:
* Marc Aureli Quintil, emperador romà
* Plauci Quintil I, cònsol el 159
* Plauci Quintil II, cònsol el 177
# New Madison

New Madison és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 817 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Madison tenia 817 habitants, 344 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 852,6 habitants/km².
Dels 344 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.625 $ i la renda mediana per família de 44.531 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.545 $ mentre que les dones 25.272 $. La renda per capita de la població era de 17.233 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Ohel Chana

Ohel Chana (en hebreu: אוהל חנה) és un seminari femení jueu ortodox, situat a Melbourne, Austràlia, i que forma part del moviment hassídic Habad Lubavitx. El centre és administrat pel rabí Levi Tenenbaum. El nom del col·legi està basat en Chana Schneerson, la mare del darrer rebe de Habad, el rabí Menachem Mendel Schneerson. El centre va ser establert en 1971.

## Referències

* ↑ «ohelchana.edu.au/». Arxivat de l'original el 2018-02-24. [Consulta: 2 febrer 2018].
# Ohey

Ohey (en való Ohè) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Comprèn els nuclis d'Ohey, Evelette, Goesnes, Haillot, Jallet i Perwez. El 2022 tenia 5.144 habitants.

## Referències

* ↑ «Namur Province (Sub-Municipalities)» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Ohatchee

Ohatchee és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.215 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ohatchee tenia 1.215 habitants, 475 habitatges, i 357 famílies. La densitat de població era de 78,1 habitants/km².
Dels 475 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,2% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 99,2 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.359 $ i la renda mediana per família de 42.891 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.625 $ mentre que les dones 24.659 $. La renda per capita de la població era de 19.032 $. Aproximadament l'11,7% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ohatchee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ohatchee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Ohain

Ohain és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.274 habitants. Es troba a 115 km de Lilla, Brussel·les o Reims (Marne), a 55 km de Valenciennes, Mons o Charleroi i a 18 km d'Avesnes-sur-Helpe, al costat de Fourmies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.107 | 1.114 | 1.177 | 1.176 | 1.153 | 1.184 | 1.274 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Alain Rattez | |
# Ohanes

Ohanes és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 795 habitants. La seva extensió superficial és de 32 km² i té una densitat de 24,8 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 02′ N, 2° 44′ O. Està situada a una altitud de 958 metres i a 52 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 817 | 811 | 784 | 765 | 749 | 766 | 766 | 822 | 795 | 765 |
# Rectoria de Vilabella

La Rectoria de Vilabella és un edifici del municipi de Vilabella (Alt Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta irregular de grans dimensions, situat al costat de l'església nova de Sant Pere, perpendicularment a la línia de façana i configurant una plaça. Té planta baixa, dos pisos i golfes. La coberta és a dues vessants, amb l'eix paral·lel a la línia de façana, i amb terrat. La rectoria, tot i no presentar un gran interès arquitectònic, és una mostra de l'arquitectura popular amb una certa qualitat, i forma un conjunt equilibrat amb l'església de Sant Pere. Els elements més remarcables són la porta d'accés, de brancal de pedra i dos arcs rebaixats a la part superior, i les gran sales interiors. Hi ha construccions posteriors a la part de darrere. El material de l'obra és la combinació de maçoneria i maó.

## Història

La rectoria nova va edificar-se poc temps després de la construcció de l'església de Sant Pere, beneïda l'any 1862. La inauguració d'aquest nou edifici va fer-se l'any 1864. Una part dels enderrocs de l'antiga església de Santa Maria van ser aprofitats per a la construcció de l'edifici i de la plaça. Actualment, a més de la funció de rectoria, dedica la seva planta baixa a museu local ("Museu Etnològic del Camp"), fet per iniciativa de Mn. Comamala i amb l'aportació de tot el poble. L'edifici allotja també una interessant col·lecció de pintures i objectes artístics.

## Referències

* «Pat.mapa: arquitectura». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Mapa de recursos culturals». Diputació de Tarragona.
# Rectoria de Vilacolum

La Rectoria és un edifici de Vilacolum, del municipi de Torroella de Fluvià (Alt Empordà), que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici de la Rectoria està situat a la banda de ponent de la plaça de Vilacolum. És un edifici de grans dimensions, entre mitgeres, de planta i un pis, amb coberta de teula a dues vessants de carener paral·lel a la línia de façana. Conserva com a elements més remarcables el gran portal adovellat d'accés i les finestres del primer pis, principalment una de geminada, situada al damunt de la porta, que té arcs trilobulats amb impostes decorades amb petites flors en relleu, i que ha perdut el mainell.

## Història

L'edifici de la Rectoria és un casal gòtic segurament construït entre els segles XV-XVI, encara que molt modificat posteriorment. Es poden apreciar a la façana dos moments constructius: a la part dreta de la porta d'accés hi ha un mur sobresortint d'aparell diferent a la resta i atalussat fins al sostre, que segurament correspon a una etapa posterior.

## Referències

* 1 2 «Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Ras Moixer

El Ras Moixer és una muntanya de 1.411 metres situada a cavall del terme comunal de Ceret, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord) i del municipal de Maçanet de Cabrenys, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Està situat al sud del terme comunal de Ceret, i al nord del de Maçanet de Cabrenys, a llevant i una mica al nord del Roc de Fraussa i a ponent i també una mica al nord del Coll del Pou de la Neu.

## Referències

* ↑ El Ras Moixer en els ortofotomapes de l'IGN
# Ramon Barbat i Miracle

Ramon Barbat i Miracle (Valls, 19 de setembre de 1900 – Barcelona, 15 de gener de 1982) fou un enginyer, empresari i polític català. Fill d'un carnisser i d'una mestra. Estudià peritatge mercantil i elèctric a Vilanova i la Geltrú i el 1927 obtingué per oposició la plaça al Cos d'Enginyers Industrials del Ministeri d'Hisenda d'Espanya. Destinat a Tarragona, el 1929 va contactar amb les Escoles del Treball Tarragonines. El 1934 fou nomenat president de l'Associació d'Enginyers de Catalunya. Malgrat la seva renuència a actuar en política, el 1935 fou nomenat conseller de Sanitat i Assistència Social en el govern de la Generalitat de Catalunya format després dels fets del sis d'octubre de 1934 i presidit per Ignasi Villalonga i Villalba. Dimití quan fou nomenat cap de govern Manuel Portela Valladares. A les eleccions generals espanyoles de 1936 fou candidat per la província de Tarragona a les llistes del Front Català d'Ordre com a representant del Partit Republicà Radical.
En acabar la guerra civil espanyola va tornar a Barcelona i va saber vorejar les depuracions que passaren els enginyers industrials i el 1941 es casà amb Montserrat Gili, filla de l'editor Gustau Gili, amb la que va tenir tres fills. El 1942 fou nomenat director de Ràdio Barcelona. Durant el seu mandat va impulsar els Premis Ondas i va haver de dimitir el 1962 després de fer referència a una homilia del bisbe de Bilbao que va molestar a les autoritats franquistes.
També treballà a Publicidad Gil i el 1951 fundà l'empresa Mecanismos Auxiliares SA a Valls. El 1960 va fundar a Barcelona l'Institut d'Estudis Vallencs, que el 1964 traslladà la seu a Valls.

## Bibliografia

* La vida i l'obra de Ramon Barbat i Miracle per Jaume Aguadé i Sordé.
# Nissedal

Nissedal és un municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 1.443 habitants (2016) i la seva superfície és de 905,18 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Treungen. Va ser establert l'1 de gener de 1938.
El municipi limita amb Kviteseid al nord, amb Fyresdal a l'est, amb Drangedal i Gjerstad a l'est, i amb Vegårshei i Åmli al sud. El llac Nisser, que és de 40 quilòmetres de longitud i 250 metres de profunditat, és el més gran en el comtat i el setè llac més gran de Noruega.
L'any 2014 van ser fotografiats dos rens al municipi, però segurament anaven de passada. Altres espècies més habituals que podem troba a Nissedal són la llebre de les neus, el toixó, el castor europeu, el cabirol, la guineu roja, l'eriçó comú, la marta i el lèmming comú. De forma menys habitual hom també troba el llop gris i l'os bru.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Beklagar, sida du prøvar å vise finst ikkje». Nissedal kommune. Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Nissedal». www.gonorway.no. Arxivat de l'original el 2015-11-26. [Consulta: 18 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Nissedal - Lloc web oficial
# Nissewaard

Nissewaard és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. Es va crear l'1 de gener de 2015 amb la fusió dels municipis de Bernisse i Spijkenisse. El nou municipi té uns 85.000 habitants repartits sobre una superfície de 98,74 km² (dels quals 16,49 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

Abbenbroek, Biert, Geervliet, Heenvliet, Oudenhoorn, Simonshaven, Zuidland, Hekelingen, Den Hoek i Beerenplaat.

## Referències

* ↑ OECD. OECD Territorial Reviews: The Metropolitan Region of Rotterdam-The Hague, Netherlands (en anglès). OECD Publishing, 2016-02-01, p. 128. ISBN 978-92-64-24938-7.
* ↑ Peiser, Richard; Forsyth, Ann. New Towns for the Twenty-First Century: A Guide to Planned Communities Worldwide (en anglès). University of Pennsylvania Press, 2021, p. 248. ISBN 978-0-8122-9731-7.

## Enllaços externs

* www.nissewaard.nl Arxivat 2015-06-30 a Wayback Machine.
# Nissim ben Reuben Girondí

Nissim ben Reuben Girondí va ser un metge i reconegut talmudista del segle xiv, molt influent en la seva època.

## Vida

No tenim gaire informació sobre la seva vida. Sabem que vivia de la seva professió de metge i està documentada la seva presència a Barcelona entre 1353 i 1373. En les seves obres menciona que el seu mestre va ser Perez ha-Cohen, però està clarament influenciat pel pensament de Salomó ben Adret.
L'any 1367 o 1368 va ser empresonat per una falsa denùncia, juntament amb el seu deixeble Hasdai Cresques. Sembla que el 1370 va patir un altre empresonament.

## Principals Obres

Només s'han conservat 77 contestes sobre qüestions judicials, 12 homilies, alguns poemes i cartes intercanviades amb els seus contemporanis.
Més interès té un manuscrit trobat en època recent que conté un comentari de la Bíblia i que, probablement, va escriure cap al final de la seva vida, ja que no està acabat.

## Referències

* ↑ Feliu, pàgina 59. Romano, pàgina 173.
* ↑ Feldman, Exile and Diaspora pàgina 57.
* ↑ Roth
* ↑ Feldman, Exile and Diaspora pàgina 58.
* ↑ Feldman, Exile and Diaspora pàgina 57. Feliu, pàgina 59, diu que es conserven 87 contestes.

## Bibliografia

* Brand, Itzhak (2012). Religious Recognition of Autonomous Secular Law: The Sitz im Leben of R. Nissim of Girona's Homily (no. 11). Harvard Theological Review, Vol 105 (2012). Pàgines 163-188. (anglès)
* Feldman, Leon A. Studies in the Life and Times of R. Nissin B. Reuben Gerondi of Barcelona (circa 1340-1380). (Tesi doctoral). Columbia University. New York, 1968. (anglès)
* Feldman, Leon A. R. Nissim ben Reuben Gerondi Archival Data from Barcelona. A Mirsky, Grossman i Kaplan (eds.). Exile and Diaspora. Ben-Zvi Institute. Jerusalem, 1991. ISBN 965-235-037-0. Pàgines 56 a 97. (anglès)
* Feliu, Eduard. Some clarifications on several aspects of the history of Jews in Medieval Catalonia. Catalan Historical Review, Vol. 2 (2009). Pàgines 49-64. (anglès)
* Harvey, Warren Zev. Nissim of Gerona and William of Ockham on prime matter. Jewish history, Vol. 6 (1992). Pàgines 87-98. (anglès)
* Romano, David. La ciencia Hispanojudía. Fundación MAPFRE. Madrid, 1992. ISBN 9788471002570. (castellà)
* Roth, N. The Arrest of the Catalan Rabbis : an Unexplained Incident in Jewish History. Sefarad, Vol. 47 Num. 1 (1987). Pàgines 163-172. ISSN 0037-0894. (anglès)

## Enllaços externs

* Nissim ben Reuben Gerondi. Jewish Virtual Library. Consultat 27 Abr 2013
* Nissim ben Reuben Girondí
# Rasa de Comaders

La Rasa de Comaders és un torrent afluent per la dreta de la Rasa de Cal Belluga el curs del qual transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor (Berguedà).

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Comaders està integrada per un total de 3 cursos fluvials dels quals 2 són subsidiaris de 1r nivell. La totalitat de la xarxa suma una longitud de 1.891 m que transcorren íntegrament pel terme municipal de Montmajor.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* 1 2 Mapa de l'ICC
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ D'acord amb l'inici d'aquest corrent fluvial que consta al mapa de l'ICC a escala 1:50.000
# Rasa de Coll de Jou

La rasa de Coll de Jou és un afluent per l'esquerra de la Riera de Canalda.
Neix a 1.440 m d'altitud a Coll de Jou, al vessant sud de la Serra de Querol, al terme municipal de Guixers, per bé que de seguida s'endinsa en el d'Odèn en el qual efectua tota la resta del seu curs. Per la dreta rep les aigües de la rasa de Puig-arnau i per l'esquerra, les del torrent del Grau i les de la rasa de la Canaleta (1,1 km de llargada). Desguassa a la Riera de Canalda a 985 m d'altitud en un espectacular congost.
Coordenades d'altres punts significatius del seu curs:
* La seva confluència amb el torrent del Grau: 42° 7′ 59.38″ N, 1° 32′ 27.70″ E﻿ / ﻿42.1331611°N,1.5410278°E﻿ / 42.1331611; 1.5410278
* La seva confluència amb la rasa de Puig-arnau: 42° 7′ 8.47″ N, 1° 31′ 53.14″ E﻿ / ﻿42.1190194°N,1.5314278°E﻿ / 42.1190194; 1.5314278
* La seva confluència amb la rasa de la Canaleta: 42° 6′ 45.58″ N, 1° 31′ 53.18″ E﻿ / ﻿42.1126611°N,1.5314389°E﻿ / 42.1126611; 1.5314389
* La seva confluència amb la riera de Canalda: 42° 6′ 43.16″ N, 1° 31′ 42.1″ E﻿ / ﻿42.1119889°N,1.528361°E﻿ / 42.1119889; 1.528361

## Referències

* ↑ Vegeu l'explicació que, en relació a la denominació d'aquesta rasa, hi ha a l'article sobre el torrent del Grau
# Nitrosomonadal

Els Nitrosomonadales són un petit ordre dins Proteobacteria. Com tots els proteobacteris són gram-negatius. Inclouen Nitrosomonas, Nitrosospira, Gallionella i Spirillum. L'espècie Spirillum minus causa la febre de la mossegada de la rata.

## Referències

* Garrity, George M.; Brenner, Don J.; Krieg, Noel R.; Staley, James T. (eds.) (2005). Bergey's Manual of Systematic Bacteriology, Volume Two: The Proteobacteria, Part C: The Alpha-, Beta-, Delta-, and Epsilonproteobacteria. New York, New York: Springer. ISBN 978-0-387-24145-6.
* ↑ Gaastra W, Boot R, Ho HT, Lipman LJ «Rat bite fever». Veterinary Microbiology, 133, 3, octubre 2008, pàg. 211–28. DOI: 10.1016/j.vetmic.2008.09.079. PMID: 19008054.
# Nitrur d'argent

El nitrur d'argent és un compost iònic format per cations argent(1+), ${\ce {Ag+}}$, i anions nitrur(3-), ${\ce {N^3-}}$, de fórmula ${\ce {Ag3N}}$. És un compost molt inestable per la qual cosa explota fàcilment.

## Història

El nitrur d'argent fou sintetitzat per primer cop el 1788 pel químic francès Claude Louis Berthollet que anomenava argent fulminant.

## Propietats

Pel fet de ser un compost molt inestable explota violentament, per acció d'un cop, una fricció o per escalfament, formant argent metàl·lic i nitrogen:
${\ce {2 Ag3N -> 6 Ag + N2}}$

## Preparació

Berthollet precipità òxid d'argent(I), ${\ce {Ag2O}}$ addicionant hidròxid de calci, ${\ce {Ca(OH)2}}$, a una dissolució de nitrat d'argent, ${\ce {AgNO3}}$. Després d'eixugar l'òxid d'argent el tractà amb una dissolució concentrada d'amoníac, ${\ce {NH3}}$, i obtingué cristalls negres de nitrur d'argent.
${\ce {2 AgNO3 + Ca(OH)2 -> Ag2O + Ca(NO3)2 + H2O}}$${\ce {3 Ag2O + 2 NH3 -> 2 Ag3N + 3 H2O}}$Actualment es fa reaccionar nitrat d'argent amb una dissolució concentrada d'amoníac. La reacció té lloc en etapes, primer es forma òxid d'argent(I), el qual reacciona amb amoníac per donar hidròxid de diaminargent, ${\ce {Ag(NH3)2OH}}$, que es descompon gradualment en nitrur d'argent.

## Referències

* ↑ Berthollet, C.L. «Procéde pour rendre la chaux d'argent fulminante». Journal de physique, de chimie, d'histoire naturelle et des arts, 32, 1788, pàg. 474-475.
* 1 2 Field, Simon Quellen. Boom!: The Chemistry and History of Explosives (en anglès). Chicago Review Press, 2017-07-01. ISBN 9781613738085.
* ↑ Davis, Dr Tenney L. The Chemistry of Powder And Explosives (en anglès). Pickle Partners Publishing, 2016-03-28. ISBN 9781786258960.