OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dragan Škrbić

Dragan Škrbić és un jugador d'handbol ja retirat, que va aconseguir grans èxits com a jugador del F.C. Barcelona d'handbol. La seua estada a l'equip alzireny Balonmano Avidesa Alzira el va marcar molt, tant és així que actualment resideix a un poble dels voltants, Vilamarxant.

## Palmarès

* 1 Lliga Iugoslava d'handbol (1991)
* 2 Lliga Eslovena d'handbol (1999 i 2000)
* 2 Copa d'Eslovènia d'handbol (1999 i 2000)
* 2 Lliga ASOBAL (2003 i 2006)
* 1 Copa EHF (2003)
* 1 Copa del Rei d'handbol (2004)
* 1 Supercopa d'Europa d'handbol (2004)
* 1 Supercopa d'Espanya d'handbol (2004)
* 1 Copa d'Europa d'handbol (2005)

## Enllaços externs

* Perfil a hand-ball.org
# Dragash

Dragash (en albanès Dragash o Sharri; en serbi Драгаш) és una ciutat situada al sud de Kosovo, i és el centre administratiu del Municipi de Dragash. El municipi de Dragash fou creat a partir de la fusió de dos antics municipis anomenats Gora i Opolje.
Tot el territori es troba envoltat per la serralada de Sharri, la Muntanya de Koritniku, la muntanya Gjalic i Cylen en direcció a Prizren. Només una part del territori en direcció a Prizren és muntanyosa. El municipi només té comunicació amb la conca de Prizren i a través de Prizren amb el món.

## Enllaços externs

* Assemblea Municipal de Dragash Arxivat 2006-07-12 a Wayback Machine.
# Douglàsids

Els douglàsids (Douglasiidae) són una petita família de lepidòpters glossats no assignada a cap superfamília. Inclou diverses espècies d'arnes, les larves de les quals són minadors. El gènere més gran de la família és Tinagma.

## Taxonomia

La família Douglasiidae inclou dos gèneres i 29 espècies:
* Klimeschia
* Tinagma

## Referències

* 1 2 van Nieukerken, Erik J; et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758» ( PDF) (en anglès). Zootaxa, 3148, 23-12-2011, pàg. 212–221.
* ↑ «BioLib - Douglasiidae» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2024].
* Natural History Museum genus database

## Enllaços externs

* Microleps.org
# Dicionário Cravo Albin da Música popular Brasileira

El Dicionário Cravo Albin da Música popular Brasileira (Diccionari Cravo Albin de la música popular brasilera) és un lloc web no comercial mantingut per l'Institut Cultural Cravo Albin. El seu objectiu és recollir informació sobre artistes, músics i grups musicals de música popular brasilera (MPB). La versió en línia del diccionari té més de 12.000 entrades i continua rebent fonts d'informació d'arreu del Brasil i de l'estranger, actualitzant i ampliant així el lloc.

## Història

L'any 1995, la Pontifícia Universidade Católica do Rio de Janeiro (Universitat Pontifícia Catòlica de Rio de Janeiro, PUC-Rio) va iniciar el projecte a través del Departament de Lletres, iniciat juntament amb Livraria Francisco Alves Editora amb el suport tècnic de Tecnologies de la Informació i Enginyeria de Sistemes (IES). L'any 1999, el Ministeri de Cultura va reprendre el projecte Diccionari a través de la Fundació Biblioteca Nacional. L'any 2001, la Fundació de Suport a la Recerca de l'Estat de Rio de Janeiro (FAPERJ) va col·laborar amb el projecte. L'any 2002, Brasil Telecom va fer que el projecte aparegués al premi iBest.
Una versió física del diccionari del 2006 de l'Editora Paracatu, anomenada Dicionário Houaiss Ilustrado – Música Popular Brasileira, contenia informació sobre 5.322 autors, intèrprets, grups, associacions, blocs i estils de la música brasilera, i la discografia de 1.953 músics i grups musicals.

## Referències

* ↑ Cravo Albin. «Dicionário Cravo Albin da Música Popular Brasileira» (en portuguès). [Consulta: 19 gener 2014].
* ↑ «Site do Dicionário Cravo Albin da MPB Brasil Cultura» (en portuguès). Brasil Cultura, 27-04-2009. [Consulta: 10 maig 2023].
* ↑ Oliveira, Rosilda. «Dicionário Cravo Albin da Música Popular Brasileira: um acervo material e imaginário de proporções gigantescas» (en portuguès). Cultura Baiana, 03-11-2010. Arxivat de l'original el 27 setembre 2013. [Consulta: 20 juny 2013].
* ↑ Paracatu Editora. Dicionário Houaiss ilustrado [da] música popular brasileira (en portuguès). Albin, Ricardo Cravo, 1940-, Instituto Antônio Houaiss de Lexicografia., Instituto Cultural Cravo Albin., 2006. OCLC 229401098.

## Enllaços externs

* Dicionário Cravo Albin da Música popular Brasileira - Lloc web oficial
# Cal Garseta

Cal Garseta és un habitatge a la vila de Sanaüja (la Segarra). És un habitatge compost per dos cossos de planta quadrangular, no sabem si d'una mateixa casa o a causa de l'annexió d'un segon edifici. Està realitzat amb paredat i arrebossat superior, amb coberta a dues aigües, estructurat amb planta baixa, pis i golfes.
El primer cos de la façana principal, més estret que el segon i situat a l'esquerra, presenta una porta amb els brancals decorats amb motius vegetals que correspon a l'antic aparador de la botiga que hi va haver fins a mitjan anys vuitanta. A la primera planta trobem un balcó sense cap mena de decoració, amb una finestra a l'altura de les golfes.
El segon cos de la façana principal, és més homogeni i correspon a la primitiva façana de la casa senyorial. A la planta baixa, situada a la dreta, hi trobem la porta principal, de petites dimensions, coronada per un arc escarser, acompanyada a la seva esquerra per dos finestrals de grans dimensions també d'arc escarser i amb represa de rajola vermella. Al primer pis, trobem dos finestrals, un a cada extrem de la façana, també coronats amb arc escarser i amb la presència d'una estructura a la part inferior, feta d'obra, que podria utilitzar-se com a jardinera, les quals flanquegen un balcó central amb barana de ferro forjat. A la segona planta o golfes, trobem una petita finestra d'arc escarser a la dreta i un tram de finestres unitàries a l'esquerra amb una cornisa inferior motllurada realitzada amb maó que sobresurt del pla de la façana, i emmarcada a banda i banda per pilastres amb motllura superior.
La façana posterior està envoltada per un pati tancat per un reixat. La planta baixa presenta una tribuna de tres finestrals, donant accés al pati. A la primera planta trobem una balconada que ressegueix el llarg de la façana, amb dues obertures amb arc de mig punt que hi donen accés. A la segona planta destaquen tres finestres, situades a la dreta, d'arc ogival agut, acompanyades per dues obertures més a l'esquerra.
També cal destacar el plafó de rajoles de ceràmica blava amb la representació de Sant Jordi matant el drac.
Cal Garseta, no és es el nom original ni la família. La torre Sant Jordi de Sanaüja, edificada a l'entorn del 1918, feta per la família Chalaux, Durán als anys 1930 fou convertit en Hotel torra Sant Jordi, regentat per la sra Carme Forns Vidal Seguí sra Chalaux, el seu ex marit el senyor Eduard Chalaux Garriga-Nogues, propietari de l'immoble el va vendre a la família Porta, i aquest molt més tard a la Garseta. Per tan la torre històrica fou can Chalaux hi fou aquesta família qui va fer l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Garseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Salinas (Uruguai)

Salinas és un municipi i un balneari del sud de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones. Forma part de la Costa de Oro.

## Geografia

Salinas es troba al sud del departament de Canelones i forma part d'un conjunt de balnearis coneguts com a Costa de Oro («Costa d'Or»). Limita amb Atlántida i Parque del Plata a l'est, i amb Pinamar-Pinepark a l'oest. Al sud es troba el Riu de la Plata. El balneari té accés mitjançant la Ruta Interbalneària. Així mateix, Salinas s'ubica a 38 km a l'est de Montevideo, la capital del país.

## Població

D'acord amb les dades del cens de 2004, tenia una població aproximada de 6.574 habitants (3.128 homes, 3.446 dones).
| Any | Població |
| 1963 | 931 |
| 1975 | 1.866 |
| 1985 | 2.523 |
| 1996 | 5.279 |
| 2004 | 6.574 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcalde de Salinas és Salvador Bernal.

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) 1963–1996 Arxivat 2013-06-05 a Wayback Machine. (DOC)
* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de Salinas (PDF; 272 kB)
# Buzuluk

* Aquest article tracta sobre la població. Vegeu-ne altres significats a «Buzuluk (riu)».
Buzuluk - Бузулук (rus) - és una ciutat de l'óblast d'Orenburg, a Rússia. Es troba al sud-oest dels contraforts dels Urals, i passen per la vila els rius Samara, Buzuluk i Domaixka. Es troba a 246 km al nord-oest d'Orenburg.
A uns 15 km de la vila hi ha el parc de Buzuluk, que abasta una extensió d'uns 1.000 km², declarat parc nacional el gener del 2008.

## Història

El 1736 es construí a la confluència del Buzuluk i del Samara una fortalesa anomenada Buzulúkskaia, prop de la frontera meridional russa de l'època. Poc després es traslladà a l'emplaçament actual, prop de la font del Domaixka. Durant la rebel·lió de Pugatxov la vila fou presa pels rebels. Buzuluk aconseguí l'estatus de ciutat ja el 1781, amb un estatus atorgat per Caterina la Gran.
El desenvolupament de la ciutat es donà en obrir-se la línia ferroviària entre Samara i Orenburg el 1877. Fou connectada a causa de la importància de la regió quant a la producció de cereals. Es construïren a la ciutat una central elèctrica, escoles, biblioteques i altres serveis d'infraestructures. Des de finals del segle xix el 1926 la població de la vila pràcticament es duplicà.
Durant la Segona Guerra Mundial el primer batalló del camp txecoslovac, una unitat txecoslovaca, tenia la vila com a base a partir de febrer del 1942. En aquesta unitat lluitava del costat de l'Exèrcit Roig, un cop Txecoslovàquia fou ocupada pels alemanys. Al comandament de la unitat hi havia el coronel Ludvík Svoboda. Va prendre part en la batalla de Sokolovo, el març del 1943.

## Demografia

Censos i estimacions de la població:
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| - | - | - | - | - | 67.091 | - | - | 85.800 | - |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 87.000 | 87.100 | 86.700 | 87.286 | 87.200 aprox. | 87.680 | 88.865 | 89.717-82.655 | 83.326 | 84.671 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 85.896 | 86.187 | 86.103 | - | - | - | - | - | - | - |
1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ Shishkov, Mikhail. «Cities & towns of Russia». Population statistics of Eastern Europe & former USSR. Tim Bespyatov. [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ Энциклопедия Города России. Moscou: Большая Российская Энциклопедия, 2003, p. 60. ISBN 5-7107-7399-9.
* ↑ Buzuluk a Diccionari Enciclopèdic Brockhaus i Efron, Терновская, станица (rus).
# Sant Cristòfol de Cunit

Sant Cristòfol de Cunit és una església del municipi de Cunit (Baix Penedès). De l'edifici romànic només queda la capçalera trevolada i l'espai presbiteral. L'absis de tramuntana queda totalment integrat a la construcció de la rectoria, adossada al mur de tramuntana, mentre que els altres dos conserven les obertures de doble esqueixada i les lesenes que els decoren tot hi estar sobrealçats. Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La façana de l'edifici presenta una portalada d'arc rebaixat emmarcada per pedra. A sobre hi ha una petita fornícula amb la imatge de la Verge amb el Nen al coll. Damunt hi ha una rosassa que té dibuixada una creu grega i un ull de bou el·líptic. Les cobertes són de dues vessants i tallades a cada banda de la façana per una forma còncava. El campanar és una torre quadrangular molt reformada. És compost per diversos cossos separats per cornises. El superior presenta quatre arcs de mig punt on hi ha les campanes. Al costat de l'església hi ha restes de l'antic cementiri. A la banda esquerra, hi ha adossada a l'església, l'antiga casa rectoral, de tres pisos. La porta d'accés és d'arc rebaixat i presenta a la clau la data de 1782.
L'església té tres absis orientats a sol ixent, coberts amb volta de quart d'esfera, amb una cúpula hemisfèrica a l'espai central que va ser reformada a començaments de segle xvii en carregar el campanar. L'absis de l'esquerra és tapat per l'antiga rectoria, el del mig és foradat per l'escala de la casa i el de la dreta està desfigurat per unes golfes que es construïren al damunt. Cada absis té tres finestres i és decorat per unes bandes verticals i una senzilla motllura llisa i horitzontal, on hi ha posades dues pedres amb dibuixos d'entrellaçats bastant matussers. Les parets són fetes amb pedres del país petites

## Història

L'any 1626 la població de Cunit acordà pagar primícies sobre els fruits, per tal d'ampliar l'església que resultava insuficient per a la població. En el 1735, i amb motiu d'una visita pastoral del bisbe Aguado, es tornà a suscitar la qüestió. Fou en el 1762 quan s'acabà de bastir el temple actual, el qual conservà part de l'antiga església (sagristia). Fins al segle XIV Cunit tingué rector propi, però en el 1363 es decretà la unió d'aquesta església amb Cubelles. Bastants anys després, al 1805 un vicari mutual s'establí amb residència a Cunit, i fou en el 1864 quan Sant Cristòfol de Cunit es convertí en parròquia independent.

## Referències

* 1 2 Romànic Obert. «ESGLÉSIA DE SANT CRISTÒFOL». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2014. [Consulta: 7 novembre 2013].
* 1 2 3 «Sant Cristòfol de Cunit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Sant Cristòfol de Cunit». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Sakurakai

Sakurakai (桜会, en català: «Societat de la Flor del Cirerer») va ser una societat secreta ultranacionalista fundada per joves oficials membres de l'Exèrcit Imperial Japonès el setembre de 1930, amb l'objectiu de reorganitzar l'estat seguint línies militaristes i totalitaries, mitjançant un cop d'estat militar, si fos necessari. El seu objectiu declarat era una Restauració Shōwa, que afirmaven que restauraria l'emperador Hirohito al lloc que li corresponia, lliure de la política del partit i els malvats buròcrates en una nova dictadura militar.
El Sakurakai estava dirigit pel tinent coronel de l'exèrcit imperial japonès Kingoro Hashimoto, llavors cap de la secció russa de l'Estat Major de l'exèrcit imperial japonès i el capità Isamu Cho amb el suport de Sadao Araki. La societat va començar amb uns deu membres, oficials de camp en servei actiu de l'Estat Major de l'Exèrcit, i es va expandir per incloure oficials de grau de regiment i de companyia, de manera que els seus membres van augmentar a més de cinquanta el febrer de 1931, i possiblement fins a diversos centenars l'octubre de 1931. Un líder dels seus líders destacats va ser Kuniaki Koiso, futur primer ministre del Japó. Els membres del Sakurakai es van reunir en un dojo dirigit pel fundador de l'Aikido, Morihei Ueshiba, a la seu de la religió Oomoto a Ayabe.
| « | El grup Sakura va buscar una reforma política: l'eliminació del govern del partit mitjançant un cop d'estat i l'establiment d'un nou gabinet basat en el socialisme d'estat, per acabar amb la política, l'economia i el pensament presumptament corruptes del Japó. | » |
Dues vegades el 1931 (l'incident de març i l'Incident dels Colors Imperials), els Sakurakai i civils ultranacionalistes van intentar enderrocar el govern. Amb la detenció del seu líder després de l'Incident dels Colors Imperials, el Sakurakai es va dissoldre.
Molts dels seus antics membres van passar a formar part a la facció Toseiha dins de l'Exèrcit.

## Vegeu també

* Sakura
* Militarisme japonès

## Bibliografia

* Beasley, W.G.. The Rise of Modern Japan, 3rd Edition: Political, Economic, and Social Change since 1850. Palgrave Macmillan, 2000. ISBN 0-312-23373-6.
* Harries, Meirion. Soldiers of the Sun: The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army. Random House; Reprint edition, 1994. ISBN 0-679-75303-6.
* Samuels, Richard J. Machiavelli's Children: Leaders And Their Legacies In Italy And Japan. page: Cornell University Press, 2005. ISBN 0-8014-8982-2.
* Sims, Richard. Japanese Political History Since the Meiji Renovation 1868-2000. Palgrave Macmillan, 2001. ISBN 0-312-23915-7.

## Referències

* ↑ McClain, James L. Japan: A Modern History. W.W. Norton & Company, 2002, p. 414. ISBN 0-393-04156-5.
* ↑ Sims, 2001, p. 155.
* ↑ Beasley, W.G.. The Rise of Modern Japan, 3rd Edition: Political, Economic, and Social Change since 1850. Palgrave Macmillan, 2000. ISBN 0-312-23373-6.
* ↑ Hayashi, Saburo. Kogun: the Japanese army in the Pacific War (en anglès). Quantico, Virgínia: Marine Corps Association. ISBN 0-313-20291-5.
Feixisme :
Teoria :
Moviments :
Obres :
Organitzacions :
Història :
Categoria
Portal :
# Ruslan Rotan

Ruslan Rotan (Ucraïnès: Руслан Петрович Ротань) (Poltava, R. S. S. d'Ucraïna, Unió Soviètica, 29 d'octubre de 1981) és un futbolista ucraïnès. Juga de migcampista i el seu actual equip és el F. C. Dniprò de la Lliga Premier d'Ucraïna.

## Trajectòria

Rotan es va formar en les categories inferiors del F. C. Dniprò, debutant en el primer equip en la temporada 1999-2000. Posteriorment, el 2005, va ser contractat pel F. C. Dinamo de Kíev, però durant l'aturada hivernal de la temporada 2007-08 va tornar al F. C. Dniprò, signant un contracte de tres temporades.

## Internacional

Ha estat internacional amb la Selecció de futbol d'Ucraïna, amb la qual va debutar el 2003.

### Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Mundial de Futbol de 2006 | Alemanya | 4° de final |

## Clubs

| Club | País | Període | Lliga PJ (G) |
| F. C. Dniprò | Ucraïna | 1999-2005 | 105 (11) |
| F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2005-2008 | 27 (4) |
| F. C. Dniprò | Ucraïna | 2008- | 16 (2) |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa | F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2006 |
| Supercopa | F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2006 |
| Lliga | F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2007 |
| Copa | F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2007 |
| Supercopa | F. C. Dinamo de Kíev | Ucraïna | 2007 |

## Referències

* ↑ «Украина. Премьер-лига - Статистика игроков - Чемпионат.com». Championat.ru. Arxivat de l'original el 2009-01-30. [Consulta: 3 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Estadístiques internacionals en ESPN
* Estadístiques a nivell de selecció en Fifa.com Arxivat 2014-06-08 a Wayback Machine.
* Fitxa en Footballdatabase.com
# Dover (Idaho)

Dover és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 342 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dover tenia 342 habitants, 147 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 98,5 habitants per km².
Dels 147 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,4% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 20,5% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 120,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 27.861 $. Aproximadament el 2,8% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dover (Missouri)

Dover és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 108 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dover tenia 108 habitants, 48 habitatges, i 27 famílies. La densitat de població era de 219,5 habitants per km².
Dels 48 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 43,8% no eren unitats familiars. En el 39,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 30,6% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.688 $ i la renda mediana per família de 50.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.813 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 40.768 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Dover (Nou Hampshire)

Dover és una ciutat i seu del Comtat de Strafford a l'estat de Nou Hampshire dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2007 tenia 28.775 habitants. Segons el cens del 2000, Dover tenia 26.884 habitants, 11.573 habitatges, i 6.492 famílies. La densitat de població era de 388,5 habitants per km².
Dels 11.573 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,5% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 43,9% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 34% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.873$ i la renda mediana per família de 57.050$. Els homes tenien una renda mediana de 37.876$ mentre que les dones 27.329$. La renda per capita de la població era de 23.459$. Entorn del 4,8% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dover». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.