OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nokia N900

El Nokia N900 és un dispositiu d'internet mòbil i telèfon mòbil fabricat per Nokia, basat en la plataforma Maemo, que substituí al N810.
Fou presentat en el Nokia World, el 2 de setembre de 2009 i va ser posat a la venda l'11 de novembre de 2009 als Estats Units i 9 països europeus.
Executa Linux Maemo 5v com sistema operatiu i és el primer dels dispositius Nokia basats en el microprocessador OMAP3 TI amb nucli ARM Cortex-A8. A diferència de les Internet Tablets que el precediren, el Nokia N900 fou el primer dispositiu Maemo a incloure la funcionalitat de telèfon (quad-band GSM i 3G UMTS). Duia integrada una càmera de 5 mega-píxels, un reproductor multimèdia portàtil i un dispositiu d'Internet mòbil amb correu electrònic i navegador web.
El N900 es va llançar amb Maemo 5, donant-li al dispositiu una interfície tàctil més amigable i una pantalla d'inici personalitzada que barreja icones d'aplicacions amb accessos directes i widgets. Maemo 5 és compatible amb Adobe Flash Player 9.4, i incloïa nombroses aplicacions dissenyades específicament per a la plataforma mòbil, com un nou Media Player tàctil.

## Referències

* ↑ «Nokia begins shipping N900» (en anglès). The Telegraph, 11-09-2009. [Consulta: 14 novembre 2013].
# Teresa Torrens i Illas

Teresa Torrens i Illas (Barcelona, 1892 – Barcelona, 1951) fou una dirigent esportiva catalana.
Mestra de professió, treballava com a cap de la Secció de Delinenants a la Telefònica. Fou una de les principals impulsores, juntament amb la seva germana Josefina i Enriqueta Sèculi, del Club Femení i d'Esports, primera institució esportiva exclusivament femenina de Catalunya, fundat l'octubre de 1928 a Barcelona. En fou la seva primera presidenta i el 1933 fou nomenada presidenta honorària de l'entitat.

## Referències

* ↑ «Teresa Torrens i Illas». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Real Mercadal, 1998, p. 21.
* ↑ «Club Femení i d'Esports». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Real Mercadal, Neus. El Club Femení i d'Esports de Barcelona, plataforma d'acció cultural. Barcelona: Publicacions de L'Abadia de Montserrat, 1998 (Biblioteca Serra d'Or ; 205). ISBN 8478269525.
# Hittnau

Hittnau és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte de Pfäffikon.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# HMD

HMD té els següents significats:
* Head-Mounted display, dispositiu de visualització que es col·loca davant els ulls aguantant-se al cap
* Helmet-mounted display, dispositiu de visualització, usat en aviació, que es col·loca davant els ulls aguantant-se en un casc
* Glossopeda (del seu nom en anglès Hoof and Mouth Disease), malaltia de causa viral que afecta a la ramaderia
# Gens Icília

La gens Icília (en llatí Icilia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu distingida a la història piimerenca de la República per la seva resistència als patricis i el suport als drets i llibertats dels plebeus. Van portar ocasionalment el cognom Ruga, però generalment no portaven cap cognom especial.
Els seus personatges principals són:
* Espuri Icili, tribú de la plebs, possiblement els anys 492 aC, 481 aC i 471 aC.
* Espuri Icili tribú de la plebs el 471 aC, potser confós amb l'anterior
* Gai Icili Ruga, tribú de la plebs el 493 aC
* Luci Icili, tribú de la plebs el 456 aC, 455 aC i 448 aC.
* Icili, el càrrec de tribú de la plebs, va ser exercit per altres membres de la família, dels quals només es coneix el nom familiar.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/569?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=JavolenusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 559. ]
* ↑ Dionís d'Halicarnàs. Ῥωμαϊκὴ Ἀρχαιολογία VI,88
# Nick Laird-Clowes

Nick Laird-Clowes (5 de febrer del 1957, Londres, Anglaterra) és un músic conegut per ser el líder, cantant i un dels principals compositors del grup The Dream Academy. També va treballar a la sèrie de televisió The Tube i va fer un àlbum en solitari anomenat Mona Lisa Overdrive que el va treure amb el nom artístic Trashmonk el 1999.
Amic de David Gilmour, va coescriure un bon nombre de lletres per a l'àlbum The Division Bell de Pink Floyd. Com a Trashmonk, va obrir diverses de les actuacions de Gilmour en els primers 2000.
En 2001 va treballar en la banda sonora de The Invisible Circus, i també ha treballat com a consultor musical en diferents musicals. També treballa en el segon disc de Trashmonk.

## Referències

* ↑ Strong, Martin Charles; Griffin, Brendon. Lights, camera, sound tracks (en anglès). Canongate, 2008, p. 738. ISBN 1847670032.
# Beverly Hills (Missouri)

Beverly Hills és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 603 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beverly Hills tenia 603 habitants, 256 habitatges, i 162 famílies. La densitat de població era de 2.586,9 habitants per km².
Dels 256 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,2% hi vivien parelles casades, en un 30,9% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.060 $ i la renda mediana per família de 32.411 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.333 $ mentre que les dones 26.635 $. La renda per capita de la població era de 14.411 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 18% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beverly Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beverly Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Grand Acres

Grand Acres és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 203 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grand Acres tenia 203 habitants, 49 habitatges, i 46 famílies. La densitat de població era de 163,3 habitants per km².
Dels 49 habitatges en un 51% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,4% hi vivien parelles casades, en un 20,4% dones solteres, i en un 6,1% no eren unitats familiars. En el 4,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,5% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
Entorn del 27,9% de les famílies i el 34,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grand Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grand Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Glenwood Springs

Glenwood Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2008 tenia 9.053 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glenwood Springs tenia 7.736 habitants, 3.216 habitatges, i 1.926 famílies. La densitat de població era de 622,3 habitants per km².
Dels 3.216 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.934 $ i la renda mediana per família de 52.903 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.506 $ mentre que les dones 29.272 $. La renda per capita de la població era de 23.449 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glenwood Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glenwood Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Nizi

Nizi va ser un rei (lugal) de la ciutat-estat de Mari, a Mesopotàmia, un important centre del comerç amb l'Àsia menor.
Segurament va regnar cap a l'any 2350 aC, i només durant tres anys. El seu nom apareix a la col·lecció de Tauletes d'Ebla, en una llista de tributs que la ciutat d'Ebla pagava al regne de Mari. El text el fa successor d'Iblul-El i diu que va regnar abans que Enna-Dagan. En aquest document sembla que Nizi va rebre com a tribut la mateixa quantitat de plata que Enna-Dagan, però una major quantitat d'or, cosa que potser volia mostrar la seva importància com a rei de Mari. A una coneguda carta conservada també a Ebla on Enna-Dagan escriu al seu rei, no se'l menciona, potser perquè no va fer cap conquesta militar. Quan va morir, el rei d'Ebla era Irkab-Damu, i la seva nissaga va iniciar el domini d'aquella ciutat sobre el regne de Mari.

## Referències

* ↑ Archi, A. «Le synchronisme entre les rois de Mari et les rois d'Ebla au III millénaire». Mari: Annales de Recherche Interdisciplinaire, 4, 1985, pàg. 48.
* ↑ Oliva, Juan (ed.). Textos para una historia política de Síria-Palestina. Tres Cantos: Akal, 2008, p. 54. ISBN 9788446019497.
# Torre La Mata (Torrevella)

La Torre de la Mata és un edifici històric del municipi de Torrevella, en la pedania de la Mata. Data del segle xiv i té categoria de Bé d'Interés Cultural amb el codi 03.34.133-002.
Es tracta d'una antiga torre de guaita costanera, davant de la mar. Es va construir amb l'objectiu de protegir l'Era de la Sal de la Mata i el moll d'embarcament que hi va haver al davant de la pròpia torre. A poca distància es troba un canal que aporta aigua salina a la llacuna homònima del Parc Natural de les Llacunes de la Mata i Torrevella.
Té planta circular, amb al voltant de sis metres de diàmetre, amb poca alçada fins al remat del cilindre. Només hi ha lloc d'accés, xicotet, en la part més allunyada de la mar. En el costat oposat hi ha una finestra menuda, mentre que d'altres, transversals, són més allargades. Està construïda amb maçoneria irregular, els carreus es reserven per a la formació de la llinda i els brancals de la porteta. L'interior és un espai únic acabat en volta de carreus. Hi manca el remat de protecció que segurament va existir per sobre del bordó.
Es té constància que es va aixecar de nou en el segle xvi, sobre les restes d'una torre anterior, i va ser reconstruïda per l'enginyer Joan Baptista Antonelli. En 1787, l'enginyer Pedro de Navas assenyala que hi disposava d'un canó de bronze. L'última restauració data de l'any 1982.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1812.
* ↑ Fitxa BIC de la Torre La Mata.
* ↑ Article a là pagina web municipal de Torrevella
* ↑ Arroyo, Mercedes «Un ejemplo de descripción geográfica por intereses militares: El informe del ingeniero militar Pedro de Navas, 1787». Biblio 3W. revista bibliográfica de Geografía y Ciencias Sociales, VI, 2002. ISSN: 1138-9796.
# Institut Canari d'Estadística

L' Instituto Canario de Estadística o Institut Canari d'Estadística (ISTAC) és l'òrgan estadístic utilitzat en la Comunitat Autònoma de Canàries (Espanya). És un organisme Autònom dependent de la Conselleria d'Economia i Hisenda del Govern de Canàries i és de caràcter administratiu. Posseeix personalitat jurídica i patrimoni propis.
Promou i manté el desenvolupament del sistema estadístic de la Comunitat Autònoma de Canàries, de manera que coordina, impulsa, centralitza i organitza l'activitat estadística dels òrgans que ho formen. La competència sobre les seues funcions es detallen en l'article 5 de la Llei 1/1991, de 28 de gener.

## Enllaços externs

* Institut Canari d'Estadística
# Casa Febrer

La Casa Febrer és una obra de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa i tres pisos que conforma l'entrega del carrer de les Carnisseries amb el carrer dels Argenters i que engloba dos cossos d'edificació.
La façana de la plaça del Canonge Collell correspon al cos d'edificació més interessant i està integrat amb el que dona al carrer de les Carnisseries a través del comerç de la planta baixa i una fornícula a la cantonada. Aquesta façana segueix l'estil de les façanes barroques de les cases senyorials de la ciutat amb els tres cossos d'edificació i basament, cos principal i coronament. El basament, avui dia desfigurat per uns aplacats, és simètric respecte l'eix vertical central que domina la composició externa de la casa. El cos central d'edificació distingeix les plantes utilitzant la gradació de proporcions dels elements arquitectònics. El coronament està constituït per una sèrie de sis arcades que incorporen un ràfec amb cornisa.
Les obertures són de pedra picada: les lloses dels balcons, el marc de les obertures del cos principal de l'edificació, l'ampit de les sis obertures superiors i a la fornícula. Les baranes són de ferro forjat. Els acabats de la façana són arrebossats. Les arcades superiors, pilars i ràfec tenen motllures de guix.

## Història

La formalització arquitectònica de la casa ens indica que podria haver estat construïda al segle xviii i segurament remodelant altres edificacions anteriors.
Segons Junyent “els edificis que formen la plaça, alineats a cada banda, responen a l'arquitectura de balconades que prevalgué en les construccions vigatanes del segle xix. Hi trenca la monotonia la casa Febrer, d'aires anteriors, més senyorials." (Junyent, 1980, pàg. 388).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Febrer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Glenwood (Alabama)

Glenwood és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 191 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glenwood tenia 191 habitants, 92 habitatges, i 58 famílies. La densitat de població era de 101 habitants/km².
Dels 92 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,59.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,3% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones hi havia 85,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 19.074 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Torre Ladrones

La Torre Ladrones (literalment, torre dels lladres) és una torre alimara situada al municipi de Marbella, a la província de Màlaga, Andalusia, Espanya. Està declarada Bé d'Interès Cultural.
La torre es troba al paratge de les Dunes d'Artola, al costat del Puerto de Cabopino. Rep el nom de Ladrones pels matacans de protecció de què disposava, anomenats 'ladroneras', i forma part de la línia de fortificació costanera del litoral mediterrani andalús.
Pels materials utilitzats, la seva construcció s'atribueix a l'època de dominació musulmana. Té forma de prisma quadrat i supera els 14 metres d'altura. L'interior es distribueix en tres sales i un terrat.

## Referències

* 1 2 3 «Torre Ladrones». Andalucía Rústica.

## Bibliografia

* FALCÓN MÁRQUEZ, T. Torres almenaras del Reino de Granada en tiempos de Carlos III, Sevilla, Consejería de Obras Públicas y Transporte, 1989, p. 23.
* TEMBOURY ÁLVAREZ, J. Torres almenaras (costa occidental), Màlaga, Diputació, 1975.
* AA.VV. Inventario artístico de Màlaga y su provincia, Madrid, Ministeri de Cultura, 1985, vol. 2, p. 231.
# Espeo

Espeo (en grec antic Σπειώ) va ser segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. És una de les dotze nimfes que mencionen els quatre autors que ens han deixat llistes sobre elles, Homer, Hesíode, Apol·lodor i Gai Juli Higí. Apol·lodor diu que era una deessa de les grutes marines i submarines, i que també vetllava per les platges arenoses.
Homer diu que va ser una de les trenta-dues nereides que van pujar des del fons de l'oceà per arribar a les platges de Troia i plorar, juntament amb Tetis la futura mort d'Aquil·les Virgili també l'anomena, i diu que formava part del seguici de Posidó.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, XVIII, 38 i seg.
* ↑ Hesíode. Teogonia, 245
* ↑ Apol·lodor. Βιβλιοθήκη, I, 2, 7
* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, prefaci, 8
* ↑ Homer. Ilíada, VIII, 38 i seg.
* ↑ Virgili. Eneida, VII
# Institut d'Educació Secundària

Un Institut d'Educació Secundària o IES és un tipus de centre educatiu públic espanyol, a Catalunya, se'n diu Institut, on s'imparteix ensenyament secundari tant obligatori (ESO) (12-16 anys) com no obligatori (batxillerat), així com ensenyaments de formació professional (cicles formatius de grau mitjà i superior) i altres programes.
La denominació IES està reservada a centres públics, al igual que la denominació CEIP (Centre de Educació Infantil i Primària). Van ser creats per la LOGSE. Amb la LEC (Llei d'Educació de Catalunya) la denominació IES passa a dir-se Institut, i els CEIP passen a dir-se Escola. Si un centre no imparteix tots els ensenyaments de l'etapa, s'anomena secció d'educació secundària que se sol abreujar amb les sigles SES. A Catalunya cada cop hi ha més centres públics que combinen escola i ESO, anomenats Institut-Escola.
Els seus professionals són llicenciats, excepte en el primer cicle d'ESO, on s'admeten mestres, i en les àrees tècniques de la formació professional. També inclou els catedràtics, professors de reconegut prestigi i experiència. Un IES està organitzat a través d'un equip directiu, format per un/a director/a, un/a cap d'estudis, un/a secretari/a, i un/a coordinador/a pedagògic/a. Si el centre és gran i compta amb molt professorat hi pot haver adjunts a aquests càrrecs. A continuació hi ha els departaments, dirigits per un/a cap de departament, i que agrupen el professorat de les diferents àrees, que no són estrictament les matèries, sobretot en centres petits.

## Referències

* ↑ Llei d'educació de Catalunya, Article 75
* ↑ Llei Orgànica d'Educació modificada per la Llei Orgànica de Millora de la Qualitat Educativa, Article 111

## Enllaços externs

* IES Son Ferrer
* Sistema educatiu espanyol Arxivat 2010-06-18 a Wayback Machine.
# El ratpenat (novel·la)

El ratpenat (en noruec: Flaggermusmannen) és un novel·la policíaca escrita el 1997 per l'escriptor noruec Jo Nesbø. És la primera de la sèrie Harry Hole.
L'autor va començar a escriure aquesta novel·la durant unes vacances a Austràlia. La idea va sorgir a bord d'un avió d'Oslo a Sydney, en un vol de 13 hores. Nesbø va descobrir la cultura aborígena australiana i els seus mites, que li van servir d'inspiració per la novel·la. Va estar acabada en 5 setmanes.
Meritxell Salvany va traduir aquesta novel·la al català el 2015. L'Editorial Proa la va publicar el març del 2015. Té 448 pàgines.

## Argument

La trama gira entorn el policia noruec Harry Hole, que és enviat a Sydney, Austràlia per treballar com a agregat a la investigació de la policia australiana sobre la mort d'una jove celebritat noruega, Inger Holter. Al principi el seu xicot, Evans White, n'és el principal sospitós. Hole rep l'ajuda del company aborigen Andrew Kensington; junts descobriran que estan tractant amb un assassí en sèrie que estrangula dones rosses. Hole fa amistat amb una pel-roja sueca anomenada Birgitta. A mesura que la història esdevé més complexa, Harry té problemes per a trobar l'assassí i es torna alcohòlic. El passat del Harry i la cultura a Austràlia també estaran involucrats en aquesta història.

## Referències

* 1 2 «El ratpenat». [Consulta: 26 juny 2018].
* ↑ Espasa, Marina «Beethoven, Bono i l'entreteniment». Ara.cat, 22-04-2015.
* ↑ ABELLA, ANNA «Jo Nesbo, l'il·lusionista». El Periódico, 25-04-2015.

## Enllaços externs

* El ratpenat - Lloc web oficial
* Primer capítol de la novel·la (en català)