OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giro a l'Interior de São Paulo

El Giro a l'Interior de São Paulo és una cursa ciclista per etapes que es disputa a l'estat de São Paulo (Brasil). La primera edició es va disputar el 2008, i el 2009 i 2010 va formar part del calendari de l'UCI Amèrica Tour, amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2008 | Maurício Morandi | Luiz Carlos Amorim | Magno Nazaret |
| 2009 | Luiz Carlos Amorim | Alcides Vieira | Magno Nazaret |
| 2010 | Renato Seabra | Wagner Alves | Jorge Giacinti |
| 2011 | Flávio Reblin | Andrei Krasilnikau | Renato Seabra |
| 2012 | Alex Diniz | Renato Ruiz | Ricardo Ortiz |
| 2013 | Antônio Nascimento | João Gaspar | Alan Maniezzo |
| 2014 | Gregolry Alves Panizo | André de Souza Almeida | Diego Ares |

## Referències

* Web oficial Arxivat 2013-12-09 a Wayback Machine.
* Fitxa a siteducyclisme.net
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Fortalesa de Sant Pere i Sant Pau

La fortalesa de Sant Pere i Sant Pau, altrament coneguda com a fortalesa de Pere i Pau (en rus Петропавловская крепость, Petropàvlovskaia Krèpost), és el primer assentament establert al lloc on al segle xviii es construiria la nova capital tsarista de Rússia, Sant Petersburg.
Dissenyada per Domenico Trezzini i fundada el 1703, la fortalesa conté diversos edificis, entre els quals destaca la catedral de Sant Pere i Sant Pau —on descansen les restes dels diferents membres de la família imperial—, el Museu de la Ciutat, la Cripta Gran Ducal i el Bastió Trubetskoi.
La fortalesa fou construïda per ordre del tsar Pere I de Rússia el dia 16 de maig de 1703 en una petita illa anomenada Zàiatxi, a la desembocadura del riu Nevà. Construïda durant la Gran Guerra del Nord, la fortalesa no exercí mai com a instrument militar defensiu de la zona.
Sant Pere i Sant Pau esdevingué el punt des d'on el tsar Pere el Gran dirigí la construcció de la nova capital tsarista, Sant Petersburg. Alhora hi manà la construcció d'una presó per a presoners polítics i la construcció d'una catedral.
Arran de la Revolució de 1917, hi foren empresonats diversos oficials de l'exèrcit tsarista i membres de la família imperial. Durant el període març-octubre, el control de la fortalesa fou de vital importància per al control de la població de Sant Petersburg. Quan el mes d'octubre els bolxevics ocuparen la fortalesa, la revolució a Sant Petersburg s'havia decantat inexorablement en favor dels bolxevics.
La nit del 28 de gener de l'any 1919, un grup de membres de la família imperial fou afusellat a la fortalesa. Entre aquest grup hi havia els grans ducs Pau, Nicolau, Jordi i Demetri. L'any 1924, el govern soviètic ordenà la conversió de la fortalesa en museu.
Durant la Segona Guerra Mundial, la fortalesa esdevingué un punt clau per al manteniment de la ciutat davant el setge de les tropes nacionalsocialistes. A la fortalesa s'hi afegí un laboratori experimental d'armes químiques.
Amb la caiguda de la Unió Soviètica l'any 1991, la fortalesa ha esdevingut una de les principals atraccions turístiques de Sant Petersburg. Alhora ha recuperat el paper de cripta de la família imperial, ja que des del 1991 s'hi han realitzat tres enterraments de membres de la Casa Romànov: el del gran duc Vladímir (1992), el de la família imperial el 1998 —presidit per Borís Ieltsin i el duc d'Edimburg— i el de l'emperadriu Maria Fiódorovna el 2006, presidit pels prínceps hereus de Dinamarca.
# Nanobagrus immaculatus

Nanobagrus immaculatus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 34-35.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conca del riu Kahayan (sud de Borneo, Indonèsia).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Summitville (Ohio)

Summitville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 108 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Summitville tenia 108 habitants, 45 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 44,8 habitants/km².
Dels 45 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 17.143 $. La renda per capita de la població era de 17.236 $. Aproximadament el 13,3% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Summitville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Summitville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Enrique Ochoa

* No s'ha de confondre amb el pintor espanyol Enrique Estévez Ochoa.
Enrique Ochoa va ser un polític veneçolà. Va ser membre fundador del Movimiento al Socialismo (MAS) des de 1971 del qual va arribar a ser secretari general. Va ser activista de drets humans. Durant els esdeveniments del 27 de febrer de 1989, conegut com el Caracazo, va fundar el Comitè de Familiars de les Víctimes (desaparegut i executat) aconseguint la ubicació de la fossa comuna de La Peste.
Va escriure i va publicar dos llibres: "Els cops de febrer: del 27 F al 4 F" i " Adéu al MAS? ". Va ser Secretari Executiu del Comando de Campanya de Manuel Rosales, candidat de l'oposició d'Hugo Chávez en les eleccions presidencials de 2006 i actualment és membre fundador i Secretari Executiu Nacional d’Un Nou Temps, primer partit de l'oposició.
# Babben Enger Damon

Babben Enger Damon (Oslo, 19 de setembre de 1939) és una esquiadora de fons noruega, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1960. Es casà amb el també esquiador Larry Damon.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern d'Innsbruck, on disputà, sense sort, dues proves del programa d'esquí de fons. Quatre anys més tard, als Jocs de Grenoble, disputà tres proves del programa d'esquí de fons. Guanyà la medalla d'or en la prova dels relleus 3x5 quilòmetres, formant equip amb Inger Aufles i Berit Mørdre Lammedal, mentre en la cursa dels 10 quilòmetres fou vuitena i en els 5 quilòmetres vint-i-unena.
En el seu palmarès també destaquen cinc campionats nacionals, tres en relleus, dos en els 10 km i un en els 5 km, entre 1963 i 1968. A més de l'esquí de fons també practicà les curses d'orientació, esport on guanyà una medalla de plata al Campionat d'Europa de 1962 en la cursa per relleus.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Babben Enger-Damon». [Consulta: 8 gener 2023].
# Can Pruna (urbanització)

Can Pruna és el nom d'una urbanització del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Està situada al nord-oest del Rieral de Bigues, just damunt i al nord de la Casa de la Vila de Bigues i Riells.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Girma Wolde-Giorgis

Girma Wolde-Giorgis (amhàric: ግርማ ወልደ ጊዮርጊስ) (Addis Abeba, 28 de desembre de 1924 - Addis Abeba, 15 de desembre de 2018) va ser un polític etíop, president d'Etiòpia del 2001 al 2013. Va ser militar i polític durant el règim del negus Haile Selassie, que va ser president del Parlament. Després de l'enderrocament de l'emperador, el 1974, va treballar en representació del govern provisional de Mengistu Haile Mariam a Eritrea. Quan aquest va ser enderrocat, es va convertir en un home de negocis fins a la seva elecció com a President en 2001, sent reelegit per un segon mandat en 2007 fins al 2013.

## Referències

* ↑ «Fallece el expresidente de Etiopía Girma Wolde-Giorgis» (en castellà). El Diario, 15-12-2018. [Consulta: 26 febrer 2022].
# Fotogramas de Plata 1965

El lliurament dels 16è Premis Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1965, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 31 de gener de 1966, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona). En aquesta edició es va concedir per primer cop el premi al Millor intèrpret de televisió.

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Julia Gutiérrez Caba | Nunca pasa nada | Guanyadors |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Jerry Lewis | The Family Jewels | Guanyador |

### Millor intèrpret de televisió

| Intèrpret | Sèrie de televisió | Resultat |
| Antonio Ferrandis | Tiempo y hora | Guanyador |

## Referències

* ↑ Fotogramas concede la Placa San Juan Bosco, ABC, 1 de febrer de 1966

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1965
* 10a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
* Portada de Fotogramas n. 904 amb la concessió dels premis a todocoleccion.net
# Necròpolis del Puig Rodó (Santpedor)

La necròpolis del Puig Rodó es troba a Santpedor. És unanecròpolis formada per 6 tombes tipus cista de l'alta edat mitjana (s.VIII-X).

## Localització

La necròpolis es troba al planell del Puig Rodó. És un petit turó situat a la dreta del camí veïnal de Santpedor en direcció al Mas Llussà, aproximadament a 1 km del nucli de la població.

## Dades històriques

-La tipologia de les tombes (cistes de lloses) i el fet que es tracta d'un cementiri isolat permet situar-la en un moment força reculat, previ a la centralització dels enterraments en els cementiris eclesiàstics.
- Les restes van ser descobertes i excavades l'any 1976 pel grup 616 de "Misión Rescate" de Santpedor.
- Entre els elements funeraris trobats dins les tombes destaca una sivella del tipus "visigòtiques", que poc temps després va ser robada (1980).
- No s'hi ha fet mai cap excavació arqueològica sistemàtica.

## Descripció

Aquest petit cementiri medieval consta de 6 tombes del tipus de cista. Estan situades al planell que es forma a la part alta del turó. Les tombes tenen lloses de pedra als quatre costats i com a coberta. Tenim les mides de tres tombes:
* 189x56x50 cm.
* 135x32x48 cm.
* 143x34x39 cm.
(L'última mesura correspon a la fondària)
Actualment el conjunt està molt malmès i és difícil de localitzar la totalitat de les tombes. La necròpolis no està senyalitzada i no hi ha cap element de protecció.

## Referències

* ↑ «Un patrimoni de col·lecció: SANTPEDOR». Ajuntament de Santpedor. Diputació de Barcelona, xarxa de municipis, 2011, pàg. 24 fitxes.
* ↑ Vigué, Jordi. Catalunya Romànica. Vol 11. El Bages. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1984, p. 513. ISBN 848519456X.
# Suguru Ito

Suguru Ito (伊藤 卓, 7 de setembre de 1975) és un exfutbolista del Japó.
L'abril de 1995, va ser seleccionat per la selecció nacional sub-20 del Japó per al Campionat Mundial juvenil de 1995.
Comença la seua carrera professional al Nagoya Grampus Eight el 1996. Ha jugat als clubs Kyoto Purple Sanga, Vegalta Sendai i Shonan Bellmare i es va retirar a finals de la temporada 2001.

## Referències

* ↑ J.League Data Site (japonès)
* ↑ Suguru Ito, Fitxa a Transfermarkt (anglès)
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2019-06-02. [Consulta: 8 juny 2020].
# Enrique Oltra Moltó

Enrique Oltra Moltó (Alcoi, 15 de juny de 1921 - 1993) fou un enginyer i polític valencià, governador civil i procurador en Corts durant el franquisme. Va estudiar enginyeria industrial a Alcoi i es llicencià en dret a la Universitat de València. Finalment es va doctorar en dret a la Universitat de Múrcia en 1975. Ha estat catedràtic d'Organització d'Empresa de l'Escola Universitària d'Enginyers Tècnics Industrials de València.
El 1951 fou escollit regidor de l'ajuntament d'Alcoi pel terç d'entitats, el 1953 hi fou cap local del Movimiento Nacional i de febrer de 1954 a desembre de 1962 fou alcalde d'Alcoi, alhora que diputat de la Diputació de València i membre del Consell Provincial del Movimiento. Des del seu càrrec va impulsar la creació d'institucions culturals com l'Institut Alcoià de Cultura "Andrés Sempere".
El 1963 fou secretari general d'Universitats Laborals del Ministeri de Treball d'Espanya i el 1964 delegat provincial a Santander del Ministeri d'Informació i Turisme. El 1966 fou nomenat governador civil d'Àlaba, càrrec que deixà el 1968 quan fou nomenat governador civil de Guipúscoa. El 1970 deixà el càrrec quan fou nomenat governador civil de Múrcia i es va mantenir en el càrrec fins que fou nomenat governador civil de València el 1973. El mateix any també fou nomenat procurador en Corts. El seu mandat a València es va caracteritzar per la seva afició a castigar les infraccions d'espectacles, reunions o actes públics amb sonores multes, raó per la qual fou conegut com a alta multa. També va facilitar el sectarisme reaccionari de Lo Rat Penat oposant-se a l'elecció de Manuel Sanchis i Guarner. Va deixar el càrrec l'abril de 1976, en plena batalla de València.
Posteriorment ha estat lletrat assessor de diverses empreses i president del Consell Superior de Col·legis Oficials de Perits Industrials.

## Obres

* El hijo ilegítimo no natural: su situación jurídica,
* Derecho de la empresa,
* Germanor, sempre València (1959),
* La Formación Profesional ante el desarrollo económico y social de España (1963)
* La integración del trabajador en la empresa como cauce de promoción social (1970).

## Referències

* ↑ Llista d'Alcaldes postforals d'Alcoi
* ↑ D. Enrique Oltra Moltó, gobernador civil de Murcia, ABC, 24 de gener de 1970
* ↑ Enrique Oltra Moltó, Índex Històric del Congrés dels Diputats
* ↑ Un sonoro cambio de gobernador Arxivat 2018-12-17 a Wayback Machine., valencianews.es
* ↑ "Hay una cosa de la que nunca renegaré: mi lealtad a Franco", Levante-EMV, 30 d'octubre de 2011
* ↑ Santi Cortés i Carreras Manuel Sanchis Guarner (1911-1981): una vida per al diàleg, p. 328
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.407. ISBN 9788495484802.
# Drabesc

Drabesc (grec antic: Δραβῆσκος, llatí: Drabescus) fou una localitat de Tràcia on els colons grecs d'Amfípolis foren derrotats pels edons, un poble traci, que combatien per les mines d'or de la regió. S'identifica amb la vila moderna de Drama, o bé amb Draviskos.
Segons la Taula de Peutinger, estaria situada a dotze mil passes de Filipos, i es trobaria a l'actual plana de Drama. Aquesta plana no es veu d'Amfípolis, perquè l'oculten les serralades del Pangèon, que l'envolten per la part nord-est. Aquestes muntanyes la separen també de la plana per on discorre el riu Estrímon.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català

## Referències

* ↑ «Drabeskos». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «Drabescus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 abril 2021].
# Francesc Muntaner i Moner

Francesc Muntaner i Moner (1743, Palma, Mallorca - 1805, Madrid) fou un gravador mallorquí del segle xviii que pertany a una gran família d'artistes. Destaca per la seva extensa producció, de gran qualitat, i perquè formà part de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, participant en els projectes culturals més importants de la política il·lustrada del moment.
Francesc Muntaner era fill de Llorenç Muntaner i Upé (1706-1768), gravador de xilografies i calcografies, i de Joana Aina Moner i Camps; i el segon dels seus set fills. Inicià la formació artística amb el seu pare, malgrat també es dedicà a la pintura en la seva primera etapa: pintà el retaule de Sant Luís Gonzaga a l'església de Santa Eulàlia de Palma i varies obres al Palau Episcopal. Fou protegit pel bisbe de Mallorca, Francisco Garrido de la Vega (1713-1776), i el recomanà per ingressar en la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando.
A Madrid es casà, cap el 1779, amb Marta Ignacia González Palomino, deu anys més jove que ell, neta del gravador Juan Bernabé Palomino y Fernández de la Vega (1692-1777) i filla del pintor Antonio González Ruiz (1711-1788). No tingueren fills.
Muntaner participà en varis dels més importants projectes de l'Acadèmia de Belles Arts inspirats en els principis de la il·lustració. Així a l'obra las Antigüedades árabes de España, el 1775 gravà la Vista de la fortaleza de la Alhambra desde el castillo de Torres Bermejas i la Vista de la mezquita de Córdoba y columnas miliarias, dibuixades per José de Hermosilla. El 1784, per indicació de Ventura Rodríguez, gravà els plans de la planta i vistes de la catedral de Màlaga, publicats un any més tard como Diseños de la catedral de Málaga.
Col·laborà en la sèrie de Retratos de los españoles ilustres promoguda por la Real Calcografía a proposta de Manuel Salvador Carmona, director de la Real Academia de San Fernando. Realitzà els retrats d'Ambrosio de Morales i de Juan de Mariana, ambdós per dibuixos de José del Castillo (1788), el del cardenal Gil de Albornoz, 1791, dibuix de Manuel de la Cruz Vázquez, el d'Antonio Agustín, 1791, per dibuix de José Maea, i el de Juan Luis Vives, 1794, segons dibuix de José López Enguídanos.
Per a la Compañía para el grabado de los cuadros de los Reales Palacios gravà en 1796 Les filadores de Diego Velázquez, segons dibuix de Agustí Esteve, el Bufón con libros també de Velázquez per dibuix de León Bueno, la Aparición de la Virgen a san Bernardo de Bartolomé Esteban Murillo a partir d'un dibuix de León Bueno, i el Magistrado con un crucifijo de Leandro Bassano per dibuix igualment de León Bueno. També dirigí al seu deixeble Manuel Esquivel en las reproduccions de Esopo y Menipo de Velázquez per a la mateixa obra.

## Referències

* 1 2 Canals i Ruera, Maria. Francesc Muntaner i Moner, un gravador mallorquí del segle XVIII (Tesi: Doctorat). Universitat Autònoma de Barcelona, 2016-10-28.
* 1 2 3 Forteza Oliver, M. «Francisco Muntaner Moner y su participación en algunas de las empresas ilustradas más importantes del siglo XVIII». Academia. Boletín de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, 108-109, 2009, pàg. 79-91.
# NSS

NSS té els següents significats:
* Partit popular Camperol (del seu nom en serbi Народна Сељачка Странка, transliterat Narodna Seljačka Stranka), partit polític de Sèrbia
* Partit Socialista del Poble de Montenegro (del seu nom en serbi Народна Социјалистичка Странка, transliterat Narodna Socijalistička Stranka), partit polític històric de Montenegro
* National Space Society, organització sense ànim de lucre pel foment de les activitats relacionades amb l'espai exterior, d'origen estatunidenc
* National Speleological Society, organització per al foment de l'espeleologia dels Estats Units
* National Sculpture Society, associació dels professionals de l'escultura dels Estats Units
* Unió Escolar Nacionalsocialista (del seu nom en alemany National-Sozialistische Schülerbund), organització d'estudiants relacionada amb les Joventuts Hitlerianes d'Alemanya
* New Skies Satellites, família de satèl·lits de comunicacions dels Països Baixos
* Nintendo Super System, màquina recreativa dissenyada per als jocs de Super Nintendo
* Network Security Services, conjunt de llibreries per al disseny de programari en el marc de la Transport Layer Security
* Novell Storage Services, sistema de fitxers usat pel sistema operatiu de xarxa Novell NetWare
* Name Service Switch, eina per a configurar bases de dades en sistemes operatius semblants a Unix
* NSS (programa d'escacs) (de l'acrònim dels seus creadors Newell, Shaw and Simon), programa pioner d'escacs per ordinador
# Swea City

Swea City és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 642 habitants, 292 habitatges, i 176 famílies. La densitat de població era de 335 habitants/km².

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Swea City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Swea City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Enrique Olivan

Enrique Olivan (Osca, 20 de maig de 1933 - Barcelona, 24 de desembre de 2000) nom artistic d'Enrique Oliván Turrau, va ser un autor de còmic i humorista gràfic. Va ser germà de Ricardo Oliván, també dibuixant.

## Biografia

Enrique Oliván (Oli) neix a Osca el 20 de maig de 1933. Estudia Dret a la Universitat de Madrid (1950-1955). Va publicar els seus primers acudits al setmanari "Don José" el 1956. Durant aquesta època, inicia un vagareig per Europa, establint-se dos anys a Suècia. Allà alterna el dibuix amb tota classe de treballs. El 1959 s'instal·la a Barcelona i treballa com a redactor a l'editorial Bruguera i col·labora durant cinc anys a la revista "La Codorniz".
Realitza una pàgina diària al diari "Solidaridad Nacional" (1966-1968), juntament amb Turnes i Perich.
El 1967 publica acudits polítics per al diari "Information" de Copenhaguen.
Entra al diari "El Correo Catalán" com a dibuixant (1970-1977). També publica una columna setmanal de textos humorístics. Durant 6 anys publica al suplement dominical del mateix diari, una Antologia de l'Humor Mundial.
El 1978 entra al diari "La Vanguardia", on roman fins a la seva jubilació.
Des de 1980 és també col·laborador assidu de la revista "El Jueves".
Els seus treballs han aparegut també en nombroses publicacions estrangeres, sent les més notables: "Punch" i "The Times" (GB), "Esquire" (USA), "Tages Anzeiger", "Schweizer Illustrierte", "Die Tat" (CH), "Es", "Dagens Nyheter", "Expressen", "Aftonbladet" (S), "Die Zeit", "Die Welt", "Quick" (D), "Spontan", "Konkret", etc.
Així mateix, els seus dibuixos han estat recollits en diverses Seleccions Mundials.
Mor el 24 de desembre de 2000 a Barcelona.
Gran part de la seva obra es conserva a l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Enrique Olivan». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.