OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vista de Toledo

Aquesta Vista de Toledo és un dels dos quadres que, amb el mateix títol i tema, que va pintar El Greco (Domenikos Theotokopoulos, 1541-1614). Es tracta d'una pintura a l'oli de 121 centímetres d'alt × 106 cm d'amplada, realitzada entre els anys 1598 i 1599. Es conserva en el Museu Metropolità d'Art de Nova York, on s'exhibeix amb el títol View of Toledo i de vegades anomenat Toledo in a Storm («Toledo en una tempesta»).
Pintat en un estil manierista, o fins i tot barroc, el quadre representa la ciutat de Toledo. Adopta un punt de vista baix. No obstant, l'obra es pren algunes llibertats en relació amb la veritable disposició de Toledo. Alguns edificis estan representats en posicions diferents a les de la seva ubicació, però fidelment representa el castell de Sant Servando a l'esquerra. Per sota d'ell, estan representats altres edificis, potser inventats pel pintor. A la dreta es veu l'Alcàsser i la catedral amb el seu campanar; al centre es veu el riu Tajo, travessant el pont d'Alcántara. Els monuments estan il·luminats per una llum fantasmagòrica que retrata els seus perfils nítidament.
És un dels dos paisatges que queden pintats per El Greco. L'altre, titulat Vista i Plànol de Toledo, es conserva en el Museu del Greco de Toledo (Espanya). No obstant, est és l'únic dels dos que plasma la ciutat en «una pura representació paisatgística». És un dels primers paisatges de la història de la pintura, ja que no era un gènere que, per si mateix, es conreés en el Renaixement o el Manierisme. Es desconeix el que el pintor pretenia amb aquest quadre. Al costat de La nit estelada de Vincent van Gogh i alguns paisatges de Joseph Turner, es troba entre les millors representacions del cel en l'art occidental, i presenta forts contrastes de color entre el cel i els pujols que queden sota ell. El cel, molt ampli, es pinta a grans taques, unes blaves i d'altres representant núvols, amb una gran abstracció.

## Citacions

El quadre Vista de Toledo d'El Greco apareix en Galeria de l'Ombra en la pel·lícula V de Vendetta, basada en la novel·la gràfica V for Vendetta de l'escriptor Alan Moore, poc després que la protagonista Evey Hammond sigui alliberada de la seva captivitat. Durant l'escena, en el minut 1:21:47, Evey (Natalie Portman) dirigeix la seva mirada al quadre. Resulta molt estrany trobar un paisatge aïllat en la pintura espanyola del Renaixement i fins i tot en l'època barroca. L'aparició d'aquesta Vista de Toledo fa considerar a El Greco com el primer paisatgista de la història de l'art espanyol. Quant al seu enigmàtic simbolisme, s'opina que podria estar relacionat amb l'esperit místic que vivia la ciutat en aquells moments, hàbilment recollit per El Greco en els seus llenços religiosos.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Manfred Wundram, “El Renacimiento y el Manierismo” en Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005, p. 212, ISBN 3-8228-4744-5
* ↑ «Vista de Toledo». ArteHistoria. Arxivat de l'original el 2012-06-21. [Consulta: 25 maig 2017].

## Enllaços externs

* La pintura al web del Museu Metropolità d'Art de Nova York.
# Poble

«Poble» té aquests significats:
* Poble o nació, conjunt d'individus amb una identitat i afirmació de pertinença col·lectiva.
* Poble (política), conjunt d'individus considerats com a ciutadans
* POBLE o Poble Democràtic, partit polític
* Poble (localitat), entitat petita de població
** Poble castral, nucli habitat que s'organitzà en època medieval al costat o al voltant d'un castell.
** Poble de sagrera van néixer dins la sagrera que envoltava l'església parroquial.
** Poble obert, nucli habitat que es va organitzar en època medieval i en què les cases originals en foren l'element estructurador
* Poble o tercer estat, classe no privilegiada
* Poble o plebs, classe social pobra però no esclava a l'Antiga Roma
* El Poble, diari matinal de tendència conservadora nascut a la ciutat de Lleida
# Gustava Carolina de Mecklenburg-Strelitz

Gustava Carolina de Mecklenburg-Strelitz (en alemany Gustave Caroline von Mecklenburg-Strelitz) va néixer a Strelitz (Alemanya) el 12 de juliol de 1694 i va morir a Schwerin el 13 d'abril de 1748. Era la filla més petita del duc Adolf Frederic II (1658-1708) i de la seva primera dona, la princesa Maria de Mecklenburg-Güstrow (1659-1701).

## Matrimoni i fills

E1 13 de novembre de 1714 es va casar a Schwerin amb el seu cosí el duc Cristià Lluís II de Mecklenburg-Schwerin (1683-1756), fill del duc Frederic I (1638-1688) i de Cristina Guillemina de Hessen-Homburg (1653-1722). El matrimoni va tenir cinc fills:
* Frederic II (1717-1785), duc de Mecklenburg-Schwerin i duc de Mecklenburg-Güstrow, casat amb Lluïsa de Wurtemberg (1722-1791).
* Ulric (1723-1813)
* Lluís (1725-1778), casat amb Carlota Sofia de Saxònia-Coburg Saafeld (1731-1810).
* Lluïsa, nascuda i morta el 1730.
* Amàlia (1732-1775)

## Enllaços externs

* Gustava Carolina
* Casa de Mecklenburg Arxivat 2012-02-08 a Wayback Machine.
# Francesco Aventi

Francesco Aventi o Avventi (Ferrara, 1779 - Ferrara, 1858) fou un mentor teatral, sobretot conegut per haver escrit el llibret de l'òpera de Gioachino Rossini Ciro in Babilonia, mentre era el director del Teatro Comunale de Ferrara.

## Referències

* ↑ «Dades a The Online Books Page».
* ↑ Laurance, Rita. «Ressenya del disc Ciro in Babilonia a allmusic.com».
# CV-133

La carretera CV-133 comunica Alcalà de Xivert, al Baix Maestrat, amb les Coves de Vinromà, ubicada a la comarca de la Plana Alta.

## Nomenclatura

La CV-133 pertany a la xarxa de carreteres del País Valencià. El seu nom ve de la CV (que indica que és una carretera autonòmica de la Comunitat Valenciana) i el 133, és el nombre que rep aquesta carretera, segons l'ordre de nomenclatures de les carreteres de la Comunitat Valenciana.

## Traçat actual

La CV-133 surt d'Alcalà de Xivert, i travessa la serralada litoral de les Talaies d'Alcalà fins a aplegar a les Coves de Vinromà, on connecta amb la CV-10. Té un recorregut de 14 quilòmetres.

## Referències

* ↑ «Nomenclator sistema viari». http://www.cit.gva.es.+[Consulta: 22 novembre 2014].
* ↑ «Altimetria CV-133». Arxivat de l'original el 2016-08-10. [Consulta: 24 juny 2016].

## Enllaços externs

* La Generalitat licita mejoras en carreteras de Castellón por 1 millón euros Arxivat 2016-08-12 a Wayback Machine. a fianzas.com
# Jaume Blanch Soler

Jaume Blanch Soler (Vilanova i la Geltrú, 30 d'abril de 1928 - Vilanova i la Geltrú, 24 d'octubre de 1982) fou pastisser català, creador de la merengada, un dels actes del Carnaval de Vilanova i la Geltrú.
De jove treballà en pastisseries acreditades de Barcelona, fins que el 1958 obrí el seu propi obrador a l'actual Avinguda Francesc Macià. Participà en concursos internacionals a Lisboa, Brussel·les, París o Viena i fou professor en cursos de pastisseria en nombroses ciutats, tant catalanes com estrangeres. A mitjan anys 60 va treure al mercat els peixets de Vilanova, uns postres basats en els farcells amb peix amb què obsequiaven antigament els pescadors vilanovins als que anaven a ajudar-los quan arribaren amb les barques plenes de peix.
El dijous gras de 1972 fou l'iniciador de la festa de la merengada, quan des del terrat de casa seva regalà a la canalla una merenga gegantina. En anys posteriors repetí l'experiència.

## Referències

* ↑ Fes-me'n cinc cèntims.... Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2007, p. 37-40 [Consulta: 12 febrer 2019].
* 1 2 Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. 1a. ed.. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 54. ISBN 84-85960-83-1 [Consulta: 12 febrer 2019].
* 1 2 Francàs Martorell, Ramon. Què no hem de deixar de tastar a Vilanova i la Geltrú. Valls: Cossetània, 2006, p. 135-136. ISBN 8497910907 [Consulta: 12 febrer 2019].
# Joaquim Bofill i Vidal

Joaquim Bofill i Vidal (Calonge, Baix Empordà, 1914 – Sant Celoni, Vallès Oriental, 1988) fou músic instrumentista català de tenora i saxo.

## Biografia

Joaquim Bofill va néixer l'11 d'octubre del 1914 al número 4 del carrer Nou, a cal Pigall, de Calonge. Va ser l'únic fill del matrimoni format per Segimon Bofill, taper de professió, i Francesca Vidal, tots dos naturals de Calonge.
Els primers estudis musicals i l'inici amb la tenora els va fer amb l'avi Rafael Colom. A finals dels anys vint del segle xx va començar a tocar amb la cobla local Els Calongins. L'any 1929 va marxar a la Catalunya, de Bordils. I dos anys més tard, a la Principal de Bordils. Només un any, ja que el van venir a buscar per tocar amb la Lira de Sant Celoni, on ja tocaven altres calongins. Durant la Guerra Civil Espanyola, juntament amb altres músics de Calonge, com també de Palamós i la Bisbal d'Empordà, va integrar-se a la banda de la columna de milicians d'ERC Macià-Companys. Van ser uns mesos. En acabar el conflicte, es va incorporar de nou a la Lira de Sant Celoni, on es va estar fins a la seva desaparició, l'any 1967.
Durant molts anys, Bofill va ser el primer tenora de la Lira. També va ser-ne el representant durant els darrers anys, juntament amb el també músic calongí Enric Molla i Margarit. Durant aquells anys a Sant Celoni va conèixer Maria Cuminal, amb qui es va casar l'any 1943.
Arran de la desaparició de la Lira, va marxar a tocar amb la Principal de Gràcia de Barcelona. Posteriorment, amb la Montjuïc, també de Barcelona. I va acabar a la Cobla Municipal Ciutat de Barcelona, on es va jubilar.
Va morir a Sant Celoni el mes de febrer del 1988.
No va compondre cap sardana, però el company músic Ramon Vilà i Ferrer li va dedicar dues sardanes: Ara em toca a mi i Batalladora.

## Referències

* ↑ Albert Vilar Massó, "Calonge, terra de músics". Girona. 2009. pp 42
* ↑ [Llibre de naixements de l'arxiu parroquial de Sant Martí de Calonge]
* ↑ «La Lira, fotos». [Consulta: 19 octubre 2013].
* ↑ «Fotos». [Consulta: 19 octubre 2013].
* ↑ [Puerto, Jordi. "Diccionari de cobles. Del segle xiv al XXI". Edita GISC/GARONUNA. Girona. 2007]
# Veïnat de Torreponça

El Veïnat de Torreponça és una entitat de població del municipi de Riudellots de la Selva, a la comarca catalana de la Selva.

## Referències

* ↑ «Veïnat de Torreponça». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Porta'm a la lluna (pel·lícula de 2008)

Porta'm a la lluna (títol original en anglès: Fly Me to the Moon) és una pel·lícula belgo-estatunidenca d'animació, dirigida per Ben Stassen i escrita per Domonic Paris, publicada el 2008 als cinemes en format 3D. Conta la història d'unes mosques que desitgen anar a la Lluna i per això envaeixen la nau espacial Apollo 11. És la primera pel·lícula d'animació per ordinador creada, produïda i projectada des de l'inici per tecnologia 3D. Va ser doblada al català.
La pel·lícula va ser produïda per nWave Pictures en associació amb Illuminata Pictures i, als Estats Units, distribuïda per Summit Entertainment i Vivendi Visual Entertainment. L'obra es va exhibir al Festival Internacional de Cinema de Río de Janeiro de 2008 i es va estrenar a Bèlgica el 30 de gener de 2008, i als Estats Units i al Canadà el 15 d'agost de 2008. En aquests dos darrers estats, la pel·lícula també es va publicar en IMAX 3D el 8 d'agost de 2008. En general, va rebre crítiques negatives i va fracassar a les taquilles, ja que només va recaptar 41,7 milions de dòlars en comparació als 25 milions de dòlars del pressupost.

## Repartiment

Els principals intèrprets del repartiment van ser:
| Intèrpret | Personatge | Veu en català |
| Trevor Gagnon | Nat | Anna Orra |
| Philip Bolden | Q.I. | Cristina Mauri |
| David Gore | Scooter | Meritxell Ané |
| Tim Curry | Yegor | Federic Menescal |
| Christopher Lloyd | Amos McFly | Jordi Royo |
| Kelly Ripa | Mare d'en Nat | Carme Alarcón |
| Mimi Maynard | Mare d'en Q.I. | Roser Aldabó |
| Adrienne Barbeau | Mare d'en Scotter | Carme Calvell |
| Nicollette Sheridan | Nadia | Núria Domènech |
| Robert Patrick | Louie | Francesc Alborch |
| Ed Begley Jr. | Poopchev | Oriol de Balle |
| Stve Kramer | Leonide | Fèlix Benito |
| Sandy Simpson | Neil Armstrong | Hernán Fernández |

## Referències

* 1 2 «Porta'm a la lluna». ElDoblatge.com. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Os Mosconautas no Mundo da Lua» (en portuguès). AdoroCinema.com. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Fly Me to the Moon» (en anglès). Rotten Tomatoes. [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ «Os Mosconautas no Mundo da Lua» (en portuguès). Cineclick.com.br. [Consulta: 17 agost 2022].
# Gustave Aimard

Gustave Aimard, pseudònim d'Olivier Gloux (13 de setembre de 1818, París, França - 20 de juny de 1883) fou un escriptor francès, autor de novel·les d'aventures publicades sobretot en folletó a Le Moniteur universel, a La Presse i a La Liberté. Mo es coneixen els pares de Gustave Aimard. El seu nom vertader era Olivier Aimard, però més endavant va adoptar el nom de Gustave. És després de morir que va descobrir-se que el seu pare es deia Sébastiani, que després d'haver estat general, va ser ambaixador i ministre. Segons el New York Times del 9 de juliol de 1883 la seva mare es deia Félicité de Faudoas, casada amb Anne Jean Marie René Savary, duc de Rovigo. Abandonat pels seus pares, va escapar amb 9 anys de la casa de la seva família adoptiva, els Gloux, i va començar a treballar com a mosso en un vaixell. Va desembarcar a la Patagònia, des d'on va arribar fins a l'Amèrica del Nord, on va dur una vida d'aventures, sobretot com a cercador d'or i com a tramper. Va allistar-se a la marina el 1835 abans de desertar quatre anys més tard durant una escala a Xile. Va casar-se amb una comanxe, i aleshores comença a viatjar a Europa i al Caucas.
# Francesc Fàbregas i Monegal

* Aquest article tracta sobre el jugador d'hoquei herba nascut el 1977. Vegeu-ne altres significats a «Francesc Fàbregas».
Francesc Fàbregas i Monegal, conegut com a Quico Fàbregas, (Barcelona, Catalunya, 1977) és un jugador d'hoquei sobre herba català, guardonat amb una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 14 d'octubre de 1977 a la ciutat de Barcelona. És fill del també jugador d'hoquei sobre herba i medallista olímpic Francesc Fàbregas i Bosch i cosí d'Àlex Fàbregas.

## Carrera esportiva

Membre del Reial Club de Polo de Barcelona va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on finalitzà novè en la competició masculina d'hoquei sobre herba. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) finalitzà en quarta posició, aconseguint així un diploma olímpic, i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina) aconseguí la medalla de plata.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat dues medalles en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba i dues més en el Campionat d'Europa, així com quatre medalles en el Champions Trophy.
# Cal Maginet (el Vendrell)

Cal Maginet és un habitatge a la vila del Vendrell (Baix Penedès) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa feta de pedra és composta per dues plantes. Als baixos hi ha el Banc de Sabadell, que en ser edificat va destruí l'antiga botiga que ocupava aquesta zona. La part més interessant és doncs el primer pis. En ell destaquen els balcons de ferro forjat, amb mènsules i amb una cornisa decorada per una guarnició d emotius vegetals. Les finestres tenen a la part inferior una bonica barana de pedra treballada, així com una cornisa amb dibuixos vegetals. A la part superior de la façana hi ha una motllura d'on arrenquen les mènsules que sostenen la cornisa. Per rematar la façana trobem una barana de pedra amb motius vegetals.
Hem pogut aconseguir molt poques notícies sobre la casa. Es coneix que la família que la fundà no ha perdut encara la propietat. La casa és coneguda com cal Maginet i es creu que data de finals del s. XIX. No fa massa temps que els baixos, antiga botiga d'època, pertanyen al Banc Sabadell, el qual modificà la planta sense respectar la tipologia de la casa. Cal ressaltar que ne el mateix xamfrà hi havia un relleu amb l'escut d'El Vendrell.

## Notes

* 1 2 «Cal Maginet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 desembre 2015].

## Enllaços externs

* «Cal Maginet». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Demetri d'Apamea

Demetri (en grec antic: Δημήτριος, Demetrius) fou un metge de l'antiga Grècia, seguidor d'Heròfil de Calcedònia i nascut a Apamea de Bitínia; per tant, va viure probablement a la segona meitat del segle iii aC i la primera meitat del segle ii aC.
L'esmenta Celi Aurelià, que va conservar els títols d'algunes de les seves obres i alguns extractes dels seus escrits. També el menciona diverses vegades Sorà. Heraclides de Tarant parla d'un metge de la mateixa època que probablement és la mateixa persona.

## Referències

* ↑ 1.Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 971
# Jesús del Nero Montes

Jesús del Nero Montes (Chinchón, Comunitat Autònoma de Madrid, 16 de març de 1982) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 2005 i 2011.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat de Madrid
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Avenir
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Albacete

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 66è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2008. Abandona (amb tot l'equip)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Jocs Palatins

Els Jocs Palatins (en llatí: Ludi Palatini) eren uns jocs romans instituïts per l'emperadriu Lívia Drusil·la en honor d'August i que se celebraven al Palatí. Després de la mort d'August, Lívia i Tiberi van dedicar un temple al seu Numen, segons diu Plini el Vell.
Els Fasti Praenestini expliquen que els pontífexs, els àugurs, els quindecemviri sacris faciundis i els septemviri epulones sacrificaven víctimes en aquest altar els dies 21, 22 i 23 de gener. Es celebraven representacions teatrals en un teatre edificat davant del temple. Aquestes sessions eren privades i només es convidava a les famílies més nobles, segons diuen Cassi Dió i Tàcit. L'any en què Calígula va morir assassinat es va afegir un dia més, el 24, però. només per aquell any. Segons la Cronografia del 354 o Calendari de Filocau, en aquella època s'havia eliminat el dia 23 i s'havien afegit els dies del 17 al 19 de gener.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ludi Palatini». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 12 desembre 2023].
# Veïnat de l'Estació (Riudellots)

El Veïnat de l'Estació és un nucli disseminat del municipi de Riudellots de la Selva, a la comarca catalana de la Selva. En el cens de 2006 tenia 91 habitants, el 2013 eren 82- i el 2018 eren 83.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Riudellots de la Selva». Municat, 2013. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «171501 Riudellots de la Selva». Codis territorials i d'entitats. Municipis.. Idescat. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ «Veïnat de l'Estació (Riudellots)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Font de la plaça del Vall del Castell

La Font de la plaça del Vall del Castell és una obra de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La font es compon de dues bases rectangulars de diferent secció. De la base superior en sobresurt una pica semicircular amb relleu de petxina. El pedestal és de secció rectangular amb volutes laterals, cornisa superior amb permòdols i motllura refosa a la cara principal amb aixeta central. Està coronada amb un fanal de ferro forjat.

## Referències

* ↑ «Font de la plaça del Vall del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Joan Senent

«Joan Senent» té aquests significats:
* Joan Josep Senent i Anaya, (València, 1916 - 1975) publicista i editor.
* Joan Josep Senent Moreno, (València, 1945) economista i fill de l'anterior.
# Demetri d'Escepsis

Demetri d'Escepsis (en llatí Demetrius Scepsis, en grec antic Δημητριος) fou un escriptor i gramàtic grec del temps d'Aristarc de Samos i Crates, segons diu Estrabó. Era un home de bona família i filòleg agut.
Va escriure una llarga obra titulada Τρωικός διάκοσμος en almenys 26 volums segons Ateneu de Naucratis. L'obra era un comentari històric i geogràfic sobre aquella part del segon llibre de la Ilíada on s'enumeren les forces dels troians. Aquest autor se'l troba citat de vegades només amb el nom de Demetrius i de vegades només com a Scepsis.

## Referències

* ↑ 33.Demetrius of Scepsis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 970-971
# Jedlí

Jedlí és una localitat del districte de Šumperk a la regió d'Olomouc, República Txeca, amb una població calculada a principis de l'any 2018 de 680 habitants.
Es troba al centre-nord de la regió, a la zona oriental de les muntanyes Sudets i prop de la frontera amb Polònia i amb la regió de Pardubice.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de. Estadístiques del districte de Šumperk. Consultat el 28 de juliol de 2018.
# Vassili Glazunov

Vassili Afanàssievitx Glazunov (Varvarivka, 20 de desembre de 1895 – 26 de juny de 1967) va ser un cap militar soviètic, sent el primer comandant de les Tropes Paracaigudistes Soviètiques. Va ser Heroi de la Unió Soviètica en dues ocasions.

## Biografia

Vassili Glazunov va néixer el 20 de desembre de 1895 al poble de Varvarivka, al districte de Serdobsk (óblast de Saràtov), en el si d'una família camperola.
Va ingressar a l'Exèrcit Imperial el 1915, participant en la I Guerra Mundial. Després de la Revolució d'Octubre de 1917, va combatre a la Guerra Civil Russa.
A l'inici de la Gran Guerra Patriòtica estava al comandament del 3r Cos Aerotransportat, des de setembre de 1941 fins a juny de 1943. Des de juny de 1943 va ser comandant del 8è Exèrcit de la Guàrdia. Va ser promogut a tinent general el 19 de març de 1944.
Va ser nomenat Heroi de la Unió Soviètica en dues ocasions: la primera Estrella d'Or li va ser concedida per l'heroisme mostrat en l'operació de Krivoi Rog, el 1944; la segona li va ser concedida per la reeixida travessia del riu Vístula.
Després de la guerra va ser nomenat inspector general de les VDV entre 1950 i 1954.
Des de 1955 fins al final dels seus dies, el general Glazunov va viure al poble de Xeremetievski (actualment Dolgoprudni, a la regió de Moscou). Va morir el 27 de juny de 1967, sent enterrat al cementiri de Novodévitxi de Moscou.

## Condecoracions

* Heroi de la Unió Soviètica (2)
* Orde de Lenin (3)
* Orde de la Bandera Roja (2)
* Orde de Suvórov de 2a classe
* Orde de Kutuzov de 2a classe
* Orde de l'Estrella Roja
Al llogaret de Kolixlei (regió de Penza) hi ha un bust de bronze del general Glazunov; i en honor seu es batejà un carrer al poble de Xeremetievski.

## Referències

* ↑ actualment el poble es diu Kolixleiskogo, a la regió de Penza
# Platja de Pantín

La platja de Pantín, també coneguda com a platja d'O Rodo, és una platja del municipi gallec de Valdoviño, a la província de la Corunya, situada a la parròquia de Pantín.
S'hi celebra anualment al mes de setembre la Pantín Classic, una prova del campionat del món de surf. Les condicions de vent i onades, de fins a cinc metres, de la platja fan que sigui molt utilitzada per a realitzar esports nàutics.
També es coneix com a platja d'O Rodo, per la localitat en què es troba i que també dona nom a un castro situat en un dels extrems de la platja.

## Enllaços externs

* Informació de la platja a la web oficial de Turisme de Galícia (gallec)
* Web de la Pantín Classic