OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comarca d'Àvila

Comarca d'Àvila és una comarca de la província d'Àvila, també coneguda com a Valle Amblés y Sierra Ávila. Limita al nord amb La Moraña, al sud amb la de Vall de l'Alberche i amb El Barco de Ávila-Piedrahíta, a l'est amb Cuenca del Guadarrama i Sierra Oeste de Madrid i a l'oest amb la Comarca d'Alba de Tormes, a la província de Salamanca. La capital de la comarca és Àvila.

## Municipis que la formen

* Aveinte
* Àvila
* Diego del Carpio
* Amavida
* Barromán
* Berrocalejo de Aragona
* Blascomillán
* Blascosancho
* Brabos
* Bularros
* Cabezas del Villar
* Casasola
* Cardeñosa
* Chamartín
* Cillán
* El Oso
* El Parral
* Gallegos de Altamiros
* Gallegos de Sobrinos
* Gemuño
* Gotarrendura
* Grandes y San Martín
* Herradón de Pinares
* Herreros de Suso
* Hurtumpascual
* La Colilla
* La Hija de Dios
* La Serrada
* La Torre
* Las Berlanas
* Maello
* Mancera de Arriba
* Manjabálago
* Marlín
* Martiherrero
* Mediana de Voltoya
* Mengamuñoz
* Mironcillo
* Mirueña de los Infanzones
* Monsalupe
* Muñana
* Muñico
* Muñogalindo
* Muñogrande
* Muñopepe
* Muñotello
* Narrillos del Rebollar
* Narros del Puerto
* Niharra
* Ojos-Albos
* Padiernos
* Peñalba de Ávila
* Poveda
* Pozanco
* Pradosegar
* Riocabado
* Riofrío
* Salobral
* San Esteban de los Patos
* San García de Ingelmos
* San Juan de la Encinilla
* San Juan del Olmo
* San Miguel de Serrezuela
* Sanchorreja
* Santa María del Arroyo
* Santa María del Cubillo
* Santo Domingo de las Posadas
* Sigeres
* Solana de Rioalmar
* Solosancho
* Sotalbo
* Tolbaños
* Tornadizos de Ávila
* Valdecasa
* Vega de Santa María
* Velayos
* Villaflor
* Villanueva de Ávila
* Villatoro
* Vita
# 611
## Esdeveniments

* Ravenna (Itàlia): Esmaragd deixa l'Exarcat de la regió i és substituït per Joan I Lemigi.
* Kanat dels Turcs Occidentals (Àsia central): El pretendent Tchu-lo, que controlava la part oriental, es retira i Che-kuei reunifica el kanat, amb el suport dels xinesos.
* Bregenz (Suàbia): El monjo Columbà hi funda un monestir que es regirà per la regla del seu orde.

## Naixements

* Reggio de Calàbria (Itàlia): Lleó II, papa. (m. 683)
# Cebu

Cebu (en cebuà Sugbo, en castellà Cebú), també anomenada «la Reina del Sud», és una illa de l'arxipèlag de les Visayas, a les Filipines. És l'illa principal de la província de Cebu, a la regió VII o de les Visayas Centrals. Se situa entre les illes de Luzon, al nord; Bohol i Leyte a l'est, separades per l'estret de Cebu; Mindanao, al sud, i Negros i Palawan a l'oest. Es troba a 630 km de Manila, la capital de l'estat. Les ciutats principals en són Cebu, la capital; Bogo, San Remigio, Medellín i Daanbantayan. Té una forma allargada, amb uns 225 km de longitud i 35 km d'amplada. L'extensió de l'illa és de 4.422 km² i l'any 2015 tenia una població d'uns 4.600.000 habitants.

## Enllaços externs

* «Cebu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Dades de Cebu Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Aldeanueva de la Sierra

Aldeanueva de la Sierra és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 109 | 103 | 121 | 117 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-02 a Wayback Machine.
# Cal Balart

Cal Balart és una obra de Collbató (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de planta baixa i pis, de parets de pedra i totxo i coberta de teula. Les parets són arrebossades i pintades. Interior molt desnivellat degut a la seva situació. Té adossat un altre cos de planta baixa i semi-soterrani. Està situada sobre les roques de la muntanyeta del castell, a la part baixa. Es troba en el nucli antic del poble.

## Referències

* ↑ «Cal Balart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Província de Sardenya del Sud

La província de Sardenya del Sud és una província que forma part de la regió autònoma de Sardenya a Itàlia. La seva capital és Carbònia de manera provisional.
Es va crear al 2016 amb la unió de les províncies del Campidano Mitjà, Carbònia-Esglésies i bona part de la província de Càller. També s'hi va afegir els municipis de Seui (província d'Ogliastra) i Genoni (província d'Oristany).
La província ocupa la part meridional de Sardenya, i limita al sud amb la ciutat metropolitana de Càller, al nord-est amb la província de Nuoro i al nord-oest amb la província d'Oristany.
Té una àrea de 6.530 km², i una població total de 357.071 hab. (2016). Hi ha 107 municipis a la província.

## Municipis

* De la província de Carbònia-Esglésies (tots 23): Buggerru, Calasetta, Carbònia, Carloforte, Domusnovas, Fluminimaggiore, Giba, Gonnesa, Esglésies, Masainas, Musei, Narcao, Nuxis, Perdaxius, Piscinas, Portoscuso, San Giovanni Suergiu, Sant'Anna Arresi, Sant'Antioco, Santadi, Tratalias, Villamassargia, Villaperuccio.
* De la província del Campidano Mitjà (tots 28): Arbus, Barumini, Collinas, Furtei, Genuri, Gesturi, Gonnosfanadiga, Guspini, Las Plassas, Lunamatrona, Pabillonis, Pauli Arbarei, Samassi, San Gavino Monreale, Sanluri, Sardara, Segariu, Serramanna, Serrenti, Setzu, Siddi, Tuili, Turri, Ussaramanna, Villacidro, Villamar, Villanovaforru, Villanovafranca.
* De la província de Càller (54 de 71): Armungia, Ballao, Barrali, Burcei, Castiadas, Decimoputzu, Dolianova, Domus de Maria, Donori, Escalaplano, Escolca, Esterzili, Gergei, Gesico, Goni, Guamaggiore, Guasila, Isili, Mandas, Monastir, Muravera, Nuragus, Nurallao, Nuraminis, Nurri, Orroli, Ortacesus, Pimentel, Sadali, Samatzai, San Basilio, San Nicolò Gerrei, San Sperate, San Vito, Sant'Andrea Frius, Selegas, Senorbì, Serdiana, Serri, Seulo, Siliqua, Silius, Siurgus Donigala, Soleminis, Suelli, Teulada, Ussana, Vallermosa, Villanova Tulo, Villaputzu, Villasalto, Villasimius, Villasor, Villaspeciosa.
* De la província d'Ogliastra: Seui.
* De la província d'Oristany: Genoni.

## Referències

* ↑ Legge Regionale 4 febbraio 2016, n. 2-Regione Autonoma della Sardegna Arxivat 2019-10-23 a Wayback Machine., Regione.sardegna.it, 02/04/2016
* ↑ Dades ISTAT
# Demetri d'Adramítium

Demetri d'Adramítium, en llatí Demetrius, en grec antic Δημητριος, portava de renom Ixíon. La causa del renom, que al·ludeix a Ixíon, rei dels làpites, podria ser degut a haver comès un robatori al temple d'Hera a Alexandria, segons Suides. Era un gramàtic grec natural d'Adramitium que va viure al temps d'August, en part a Pèrgam i en part a Alexandria, on fou membre de l'escola crítica d'Aristarc.
Se'l menciona a Suides i a Ateneu de Naucratis com a autor de:
* Ἐξήγησις ἐις Ὅμηρον, Explicació d'Homer.
* Ἐξήγησις ἐς Ἡσίοδον, Explicació d'Hesíode.
* Ἐτυμολογούμενα o Ἐτυμολογία, Etimologies.
* Περί τῆς Ἀλεξανδρέων διαλέκτου, Sobre el dialecte d'Alexandria.
* Ἀττικαί γλῶσσαι, Glossari àtic, obra de la que en queden fragments.
Suides també li atribueix una obra sobre els verbs grecs que acaben en μι.

## Referències

* ↑ 1.Demetrius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 968
# Lehab

Segons el Gènesi, els lehab o lehabites són un grup de descendents de Misraim, fill de Cam i net de Noè.
Tot fa indicar que serien descendents d'un fill de Misraim anomenat Lehab, però la Bíblia no esmenta el seu nom.
Els lehabites se'ls identifica com els antecessors dels libis.

## Referències

* ↑ «Topical Bible: Lehab». [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ «Genesis 10:13 - Egypt was the father of the Ludites, Anamites, ...» (en anglès). [Consulta: 17 desembre 2021].
# Como La Flor

«Como la Flor» és una cançó de la cantant americana Selena del seu tercer àlbum, Entre a Mi Mundo (1992).

## Posició en llistes

| Llista (1992) | Posició maxima |
| Billboard Top Latin Songs | 6 |
| Billboard Regional Mexican Songs | 9 |
| Billboard Latin Streaming Songs | 11 |

## Referències

* ↑ «Selena > Entre a Mi Mundo > Awards». [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Selena > Chart history > Regional Mexican Songs». Arxivat de l'original el 9 de febrer 2017. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Selena > Chart archives > Latin Streaming Songs». Arxivat de l'original el 7 d'abril 2015.
# Chadwickryggen

Chadwickryggen és una muntanya situada a l'illa de Spitsbergen, a l'arxipèlag de Svalbard, Noruega. Amb 1.640 metres d'alçada, és el quart pic més alt de Svalbard. Es troba a l'oest del Wijdefjorden. Es diu així pel físic anglès James Chadwick (1891-1974).

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Institut Polar Noruec. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 29 octubre 2016].
* ↑ «Geographical survey. Fjords and mountains». Oficina Central d'Estadístiques de Noruega, 22-10-2009. [Consulta: 31 març 2010].
# Ventifact

Ventifact és la roca erosionada per l'acció de la sorra que transporta el vent (Termcat).) Aquestes estructures geomorfològiques típicament es troben en ambients amb aridesa on l'escassa vegetació no interfereix amb el transport eòlic de les partícules i on hi ha frequents vents forts i es disposa de subministrament de sorra
Pedres individuals, com les que formen el paviment desèrtic, sovint queden formades i polides per abrasió de la mateixa manera que les grans roques.
Al planeta Mart hi ha l'exemple del ventifact anomenat Jake Matijevic i, també, es pot determinar la direcció del vent dominant.
* Bloc esculpit prop de Palm Springs Station, Colorado Desert. Riverside County, Califòrnia (Mendenhall, 1905)
* Ventifact del Desert de Mojave prop de Barstow, Califòrnia.
* Ventifact al Ventifact Ridge a Death Valley (Mayer, 2003)
* Pedra de granit polida (dreikanter), Sweetwater County, Wyoming (Bradley, 1930)
* Granit a Llano de Caldera, Desert d'Atacama, Xile (Segerstrom, 1962)
* Pedra sorrenca esculpida Meadow, Texas (Stout, 2002)
* Roca a l'Altiplano de Bolívia (Wilken, 2002)
* Formació de roques a Dolly Sods, Virgínia de l'Oest, EUA.

## Referències

* ↑ Klaus K. E. Neuendorf, Glossary of Geology, p. 723
* ↑ Laity, Julie E. «19. Landforms, landscapes, and processes of aeolian erosion». A: Geomorphology of desert environments. 2nd.. [Dordrecht]: Springer, 2009, p. 597–628. ISBN 9781402057199.
* ↑ Patrick Zasada (2013) Entstehung des Mars-Gesteins "Jake Matijevic". Sternzeit, issue 2/2013: pp. 98–101. (alemany).

## Enllaços externs

* The Bibliography of Aeolian Research
# Cal Badia (Guixers)

Cal Badia és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ «Descobreix la Vall de Lord». Associació Turisme Vall de Lord. [Consulta: 31 desembre 2021].
# Província de Segòvia

Segòvia és una província espanyola, amb capital a la ciutat homònima i adscrita ala comunitat autònoma de Castella i Lleó (anteriorment a Castella la Vella). Té 155.015 habitants, i és compresa entre sis províncies de Castella i Lleó (d'est a oest, províncies de Sòria, de Burgos, de Valladolid, i d'Àvila), i pel sud-est amb la Comunitat de Madrid.
Els seus principals nuclis de població són: Segòvia, Cuéllar, San Ildefonso, San Rafael, El Espinar, Sepúlveda, Ayllón, etc. Es tracta d'una província molt despoblada, amb una densitat demogràfica molt baixa, i la seua economia en l'actualitat es fonamenta en els sectors de serveis i primari (ramaderia porquina).
El seu clima és continental, amb hiverns llargs, secs i freds, i estius calorosos però curts. Compta amb importants recursos culturals. Les seues comunicacions són acceptables, tenint actualment la línia de l'AVE que uneix Madrid amb Valladolid a través de Segòvia. En la seua història recent hi hagué moviments polítics que demanaven l'atorgament d'una autonomia uniprovincial de Segòvia.

## Vegeu també

* Tierra de Pinares
* Comarca de Segòvia
* Castella i Lleó
* Llista de municipis de Segòvia
# Cronòfon

El cronòfon va ser un dels primers aparells utilitzats en teatres per sincronitzar el so amb les imatges, creat el 1902 pel francès Léon Gaumont (1864-1946), en col·laboració amb els enginyers R. Decaux i F. Frely. Va ser el primer a posar un altaveu darrere la pantala per tal de crear la il·lusió que les imatges «parlen». La paraula cronòfon ve del grec χρόνος (temps) i φωνή(veu, so).
Després de l'estrena de la primera pel·lícula dels germans Lumière, el francès León Gaumont va formar part dels pioners del món del cinema, entre d'altres va crear el cronòfon. L'aparell estava format per dos Berliner gramòfons juxtaposats que reproduïen el so de la pel·lícula i s'amplificava mitjançant dos botzines per aire comprimit. Com que els discs de 78-girs d'època tenien una capacitat limitada, en juxtaposar dos gramòfons, és podia preparar el segon mentrestant el primer tocava i Gaumont i els seus col·legues van desenvolupar un sistema de pas automàtic d'un disc a l'altre.
Les diferents versions del cronòfon van tenir molt èxit i constitueixen una baula essencial en l'evolució del cinema mut cap al cinema parlat. Moltes sales en van instal·lar un, tot i que es limitaven generalment a cançons d'uns tres minuts o monòlegs còmics.

## Referències

* ↑ «The Gaumont Chronophone» (en anglès). Conservatory of Recording Arts & Sciences, 26-04-2013. Arxivat de l'original el 2017-03-04 [Consulta: 3 març 2017].
* 1 2 «Cinématographie sonore: 1. «Chronophone» Gaumont (amb fotos)». A: Photographie Cinématographie (en francès). Section L. París: Conservatoire National des Arts et Métiers, 1949, p. 207-209 (Catalogue du Musée).
* 1 2 Chronophone Léon Gaumont 1910 Inv. 16976 (pdf) (en francès). París: Musée des arts et métiers. Arxivat 2017-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Cook, David A.; Skar, Rober. «History of the motion picture: The pre-World War II Sound Era - Introduction of Sound». A: Encyclopaedia Britannica, març del 2016 [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ «The Auxetophone & other Compressed-Air Gramophones: The Gaumont Chronophone System 1910», 16-07-2088. Arxivat de l'original el 2010-09-18. [Consulta: 3 març 2017].
# Las Cabezas de San Juan

Las Cabezas de San Juan és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 16.055 habitants. La seva extensió superficial és de 230 km² i té una densitat de 69,8 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 59′ N, 5° 56′ O. Està situada a una altitud de 76 metres i a 64 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 15.509 | 15.632 | 15.660 | 15.676 | 15.655 | 15.783 | 15.867 | 15.937 | 16.055 | 16.139 |
# Como México no hay dos

Como México no hay dos és una pel·lícula mexicana musical estrenada el 1981, dirigida per Rafael Villaseñor Kuri i protagonitzada per Vicente Fernández.

## Sinopsi

Valente Fierro González (Vicente Fernández) és un pagès senzill i de vida humil que posteriorment es converteix en una estrella musical, però no sap manejar el triomf i l'èxit que aconsegueix, acabant la seva vida amb un desenllaç inesperat.

## Repartiment

* Vicente Fernández ... Valente Fierro
* Héctor Suárez ... Manuel
* Blanca Guerra ... Lupe
* Roberto 'Flaco' Guzmán ... Pepe
* Eduardo de la Peña ...
* Angélica Chain
* Amparo Muñoz ... Silvia Escandon
* Carlos López Moctezuma ... Don Antonio
* Humberto Elizondo... Miguel

## Premis

Carlos López Moctezuma va guanyar el premi Ariel a la millor coactuació masculina en la XXIV edició dels Premis Ariel.

## Referències

* ↑ Carlos López Moctezuma, el villano más querido y odiado de México, Revista Única, 19 de novembre de 2019

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Caterina Àgata de Rappoltstein

Caterina Àgata de Rappoltstein (en francès Catherine Agathe de Ribeaupierre, de Rappoltstein) va néixer a Ribeauvillé (França) el 15 de juny de 1648 i va morir a Bischwiller el 16 de juliol de 1683. Era filla del comte de Ribeaupierre Joan Jacob de Rappoltstein (1598-1673) i d'Anna Clàudia de Salm-Kyrburg (1615-1673).
El 5 de setembre de 1667 es va casar amb el duc Cristià II de Zweibrücken-Birkenfeld (1637-1717), fill de Cristià I de Birkenfeld-Bischwieler (1598-1654) i de Magdalena Caterina de Wittelsbach (1607-1648). El matrimoni va tenir set fills:
* Magdalena (1648-1683), casada amb Felip de Hanau (1664-1712).
* Lluís (1669-1670)
* Elisabet (1671-1672)
* Cristina (1671-1673)
* Carlota (1672-1672)
* Cristià III de Zweibrucken-Birkenfeld (1674-1735), casat amb Carolina de Nassau-Saarbrücken (1704-1774).
* Lluïsa (1679-1753), casat amb Antoni Ulric de Waldeck (1676–1728).

## Referències

* ↑ Pfister, Marcel. Zellenberg: Témoin du passé (en francès). FeniXX réédition numérique, 1975. ISBN 978-2-307-11826-8.
* ↑ Crollius, Georg Christian. Denkmahl Carl August Friderichs des Einzigen zu den Gedächtnis... (en alemany). gedruckt bei P. Hallanzy, Hof- und Kantzlei-Buchdruckern und P.P. dessen Sohn, 1785, p. 184.

## Enllaços externs

* Caterina Àgata de Rappoltein
# Adelaide Borghi-Mamo

Adelaide Borghi-Mamo (Bolonya, 9 d'agost de 1826 - Bolonya, 29 de setembre de 1901) va ser una mezzosoprano italiana, que va tenir una activa carrera internacional entre els anys 40 i 80 del segle xix. Era casada amb el tenor Michele Mamo, i la seva filla Erminia Borghi-Mamo (1855 - 1941), també va tenir una reeixida carrera com a soprano.
Va estudiar cant a Milà amb Francesca Festa, i es va presentar professionalment el 1843 a Urbino com a Bianca a Il giuramento, de Saverio Mercadante. A l'any següent es va unir a la companyia del Teatre Vittorio Emanuele de Messina. Aviat va començar a ser convidada a aparèixer als principals teatres d'Itàlia.
El 1851 va interpretar el paper de Morna en l'estrena mundial de Malvina di Scozia, de Giovanni Pacini, al Teatre de San Carles. Hi va tornar el 1853 per crear el paper d'Olímpia en l'estrena de Statira, de Mercadante, i el de Odetta a la primera representació de Romilda di Provenza, de Pacini. També va interpretar allà aquest any la Azucena d'Il trovatore. A Nàpols va estrenar també obres de Lauro Rossi i Errico Petrella. El 1853 es va presentar a Viena, i el 1854 al Théâtre-Italien de París, amb Il trovatore, en la seva estrena a França. Durant el 1856 va romandre contractada en aquest teatre, en què va ser particularment admirada en tres òperes de Gioachino Rossini: Matilde di Shabran, El barber de Sevilla, i La Cenerentola. El 1856 va debutar a l'Òpera de París com a Leonora a La favorita. Va romandre vinculada a aquest teatre durant quatre anys, durant els quals va poder estrenar obres de Fromental Halévy, Félicien David i Gaetano Braga.
El 1860 Borghi-Mamo va fer la seva presentació a Londres com a Azucena i Leonora al Her Majesty's Theatre. Els anys successius va cantar a Bolonya, Milà, Venècia i Torí. El 1876 va tornar a París, per cantar Preziosilla a La forza del destino. Al Teatre Real de Madrid es va presentar el 1962, amb Rosina d'El barber de Sevilla, tornant freqüentment en anys successius.
Se li recorda una vibrant i entonada veu, i un temperament apassionat en escena. La seva carrera es va perllongar fins a la dècada de 1880. Va morir a Bolonya, a l'edat de 75 anys, on tenia una academia de cant i tenint entre les seves alumnes la mezzosoprano Elvira Casazza.

## Referències

* 1 2 3 4 Elizabeth Forbes. «Adelaide Borghi-Mamo». The Grove Book of Opera Singers.
* 1 2 3 «Borghi-Mamo, Adelaide en operissimo.com». Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 22 març 2014].
* 1 2 3 4 «Adelaide Borghi-Mamo en www.amadeusonline.net». Arxivat de l'original el 2012-06-14. [Consulta: 22 març 2014].
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 235. (ISBN 84-7291-226-4)
# Great Sitkin

Great Sitkin (en anglès: Great Sitkin Island; en aleutià: Sitх̑naх̑) és una illa volcànica que forma part del subgrup de les illes Andreanof, a les illes Aleutianes, Alaska. L'illa es troba una mica al nord del grup, entre les illes Adak i Atka.
L'illa fa uns divuit quilòmetres de llarg per disset d'amplada, amb una extensió de 160 km², i és molt muntanyosa. Destaca la presència del mont Great Sitkin, un volcà que s'eleva fins als 1.740 msnm, i que es troba a tan sols 4 quilòmetres de la costa. La seva darrera erupció fou el 1987.

## Història

L'illa devia ser visitada per primera vegada el 8 o 9 de setembre de 1741 per Aleksei Txírikov, membre de l'expedició de Bering, el qual visità Adak el 9 de setembre en el viatge de tornada des del sud-est d'Alaska cap a Kamtxatka. Poc més se sap de la història de l'illa fins que el 1943 es va establir una estació naval de combustible a Sand Bay.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* 1 2 Simons, Frank S.; Mathewson, Donald E. «Geology of Great Sitkin Island Alaska» (pdf) (en anglès). Geological Survey Bulletin. Geological Survey [Washington], 1955, pàg. 43 [Consulta: 11 juny 2014].
* ↑ Alaska Volcano Observatory: Great Sitkin Volcano description and information Arxivat 2010-06-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ "Great Sitkin" Arxivat 2014-08-26 a Wayback Machine. a Global Volcanism Program, Smithsonian Institution
# Cal Fiter (la Coma)

Cal Fiter (escrit també Cal Fité) és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 225
* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al Nomenclàtor al mapa de l'ICC i al llibre de Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg 225
* ↑ Al padró municipal i al llibre de Fruitós i Sayol, Jaume. La Vall de Lord i el seu entorn. Sant Llorenç de Morunys: [s.e.], 2004. , pàg. 545
# Pseudojuloides mesostigma

Pseudojuloides mesostigma és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, Indonèsia, Papua Nova Guinea i Tonga.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cursi

Cursi (griko salentino: Κούρτσε, Kurtse) és un municipi italià situat a la regió de la Pulla i a la província de Lecce. El 2022 tenia una població estimada de 3.855 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].