OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luci Atili Prisc

Luci Atili Prisc (en llatí: Lucius Atilius Priscus) va ser un polític romà del segle iv aC. Formava part de la branca plebea de la gens Atília.
Va ser elegit tribú amb poder consular l'any 399 aC, quan es van celebrar per primera vegada a Roma un Lectisterne: uns banquets oferts als déus en moments de calamitats públiques, on es paraven llits per ajeure-hi les seves imatges. Els altres cinc tribuns elegits amb ell van ser Voleró Publili Filó, Marc Pomponi Rufus, Gai Duili Llong, Gneu Genuci Augurí i Marc Veturi Cras Cicurí. Tots junts van dirigir una guerra contra les ciutats etrusques de Veios i Faleris.
Va ser reelegit l'any 396 aC, quan es va conquerir la ciutat de Veios. Cal no confondre'l amb Luci Atili Lusc, elegit tribú consular l'any 444 aC, que era de la branca patrícia dels Atilis.

## Referències

* ↑ «L. Atilius (46) L. f. L. n. Priscus». Digital Prosopography of the Roman Republic. King's College London.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 405.
# Luci Ati

Luci Ati (en llatí: Lucius Atius) era un militar romà que formava part de la gens Àtia.
Era el primer tribú de la Legio II en la guerra que va enfrontar la República de Roma amb el poble dels istris l'any 178 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLI,7
# Joves Otomans

* Per a altres significats sobre el moviment del segle XX, vegeu «Joves Turcs».
Joves Otomans (turc:Yeni Osmanlilar, Nous Otomans) va ser una organització de joves intel·lectuals i de classe mitjana-liberal que es va desenvolupar a l'interior de l'Imperi Otomà a mitjan segle xix i que s'oposaven al sultanat i la seva forma de govern.
S'inspiraven en el pensament de Namik Kemal, un escriptor, poeta i funcionari de gran poder de la Sublim Porta i, sobretot, de l'exiliat Príncep Mustafa Fazil Pasha que els va cridar a organitzar i finançar. Mitjans aristocràtics i militars afins al soldanat també van prestar el seu suport al moviment.
La seva fundació oficial es convé que va ser el 1871 sota el lideratge de Midhat Baxà. Defensaven principis polítics occidentals, com ara drets i llibertats públiques, divisió de poders i una Constitució moderna. Els unia una fèrria oposició al Sultà Abdulaziz I. el 1876 s'havien enfortit a l'interior de l'Imperi amb tal força que havien assolit gran influència en alguns sectors de l'exèrcit, de manera que van forçar a Abdul Hamid II a acceptar un nou text constitucional de tall liberal a finals d'aquest mateix any. No obstant això, els Joves Otomans no pretenien canviar la fortalesa de l'Imperi, ni el paper que aquest exercia en les seves zones d'influència ni en els pobles sotmesos a aquest, singularment els eslaus.
Aconseguits parcialment els seus objectius, el moviment va caure en desgràcia-com el mateix Midhat Baxà-després de la derrota de l'Imperi a la Guerra Russo-Turca i el dur Tractat de Sant Stefano on es reconeixia la independència de bona part dels països eslaus, i l'encara més extrem Congrés de Berlín que va modificar el tractat anterior en perjudici dels otomans.
Els Joves Otomans van ser posteriorment el germen del més conegut moviment dels Joves Turcs , primer sota la forma d'un 'Comitè d'Unió i Progrés' ( Ýttihat veu Terakki Cemiyeti ) al qual es va recolzar en bona part la formació de la Turquia moderna.

## Bibliografia

* Sergio Vallejo Fernández-Cela, Christian Garay Vera i Cristià Medina Valverde: La caiguda de l'Imperi Otomà i la fundació de la República Turca . Madrid, 2001. ISBN 84-699-6683-9
# Junta de Villalba de Losa

Junta de Villalba de Losa és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Las Merindades. Limita al nord amb Aiara (Àlaba) i Orduña (Biscaia), al sud amb Gaubea, a l'est amb Berberana i a l'oest amb Valle de Losa.

## Entitats de població

| Entitat Local Menor | Localitat | Població 2006 |
| Villalba de Losa | Villalba de Losa | 93 |
| | Mijala | 22 |
| | Múrita | 12 |
| | Villota | 0 |
| | Zaballa | 12 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 | 2007 |
| 109 | 97 | 102 | 115 | 139 | 127 |
# Junta del Regne de Galícia

La Junta del Regne de Galícia (Xunta do Reino de Galicia en gallec) va ser la representació del Regne de Galícia quan aquest formava part de la Corona de Castella fins a la reforma liberal de l'estat el 1833.
Va ser un organisme col·lectiu format pels diputats que es reunien per tractar assumptes relacionats al conjunt del regne. El seu origen no és clar i avui dia s'accepta una relació directa entre la Junta i les reunions de la Santa Germanor, de les quals partiria el costum de mantenir reunions periòdiques entre els representants de les principals ciutats per solucionar les qüestions relatives al repartiment de tributs i lleves militars. Un dels aspectes més interessants en relació amb l'actuació de la Junta era el sistema de votació en les Corts.
Galícia va perdre la possibilitat de tenir vot en les Corts de la Corona de Castella, i era la ciutat de Zamora la que parlava per ella des de mitjan segle xv. No se sap amb certesa com va perdre aquest dret que posseïa Galícia. El 1623, gràcies a les gestions dels comtes gallecs de Lemos i Gondomar (mitjançant el pagament de 100.000 ducats) Galícia va recuperar el vot en les Corts. No obstant això, l'esforç va ser en va, ja que era una època en què les Corts van tenir un paper escàs o nul.
Malgrat la positiva valoració que van fer de l'actuació de la Junta del Regne historiadors com Murguía no va ser una institució realment representativa del conjunt del regne, ni pels assumptes que abasta ni pels interessos que defensa. Va actuar com un òrgan intermedi, consultiu, d'equilibri entre les autonomies locals i els desitjos regis als quals gairebé mai es va oposar. Va mantenir una actitud poc reivindicativa i això va ser causat per la composició social de la Junta en la qual predominaven individus pertanyents a la petita noblesa provincial i a les oligarquies urbanes. La reforma liberal de 1833 va acabar amb la Junta del Regne i també amb el Regne de Galícia, i va fer aparèixer les quatre províncies, els territoris de les quals es mantenen en l'actualitat.

## Bibliografia

* De Artaza, Manuel María. Rey, Reino y representación. La Junta General del Reino de Galicia. Madrid: CSIC, 1998. ISBN 84-00-07779-2.
* Fernández-Villamil Alegre, Enrique. Juntas del Reino de Galicia: historia de su nacimiento, actuaciones y extinción. Instituto de Estudios Políticos, 1962.
# Manuel Cazador i López

Manuel Cazador i López (Torrent de Cinca, 1874 – Sant Julià de Vilatorta, 1956) fou un sacerdot, meteoròleg, astrònom i agrònom català.
Cazador va estudiar agronomia, física i química i astronomia a Barcelona. El 1897 va fundar l'Observatori Meteorològic del Col·legi Granja de Sant Julià de Vilatorta, des del qual, cada dia, es proporcionaven dades a l'Observatori Fabra de Barcelona. El 1899 el bisbe Torres i Bages va ordenar-lo sacerdot. Cazador va construir un receptor de ràdio, el segon en territori espanyol capaç de captar els senyals emesos per la Torre Eiffel cada dia a les 23:45 h. En el camp de l’agronomia va fer contribucions per tal de millorar l’agricultura de la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ «Monument al Pare Manuel Cazador». Diputació de Barcelona. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Padre Manuel Cazador i López». Observatori de Sant Julià de Vilatorta. [Consulta: 29 maig 2022].

## Bibliografia

* Bernat López, Pasqual; Patronat d'Estudis Osonencs. Científics d'Osona. Diccionari històric i biobibliogràfic dels científics nascuts o vinculats a Osona (en catalan). Vic: Publicacions del Patronat d'Estudis Osonencs, 2010. ISBN 978-84-936936-5-7.

## Enllaços externs

* «Manuel Cazador i López». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Jorge Miramón Santagertrudis

Jorge Miramón Santagertrudis (Saragossa, Aragó, 2 de juny de 1989), més conegut simplement com a Miramón és un futbolista professional aragonès. Juga en la posició de lateral, carriler o extrem dret.

## Trajectòria

Nascut a Saragossa, Miramón va militar primerament en l'equip de futbol sala del seu col·legi, C.P. Germans Marx de Saragossa. Posteriorment es va iniciar a les categories base del Stadium Casablanca de la capital aragonesa, i els planters del Reial Saragossa i Atlètic de Madrid, per després passar per equips com l'Andorra CF de Terol, i Lleida Esportiu, en el qual va estar durant tres temporades i va destacar en la categoria de bronze espanyola. Allà hi va disputar un total de 127 partits, cosa que li va servir per, el 2015, fer el salt al futbol professional fitxant pel Leganés d'Asier Garitano per una temporada. A la campanya següent no va continuar a les ordres del basc i va ser fitxat per l'acabat d'ascendir Reus Deportiu per seguir jugant en Segona Divisió.
El juny de 2018 va ser fitxat per la SD Osca, acabat d'ascendir a primera divisió. El 19 d'agost va debutar a Primera Divisió en una victòria per 1 a 2 contra la SD Eibar. El 27 d'agost va aconseguir el seu primer punt amb el quadre d'Osca en un empat a dos contra l'Athletic Club a Sant Mamés.
El 28 de juny de 2019, el Llevant va fer oficial la seva contractació per a les següents dues temporades. Va iniciar la temporada 2019-20 com el lateral dret titular del Llevant en primera divisió. El 19 de juliol de 2022, després d'un altre descens, va retornar a Leganés amb contracte d'un any.

## Referències

* ↑ Jorge Miramón, nuevo fichaje del Leganés
* ↑ «Conociendo a Jorge Miramón». [Consulta: 23 agost 2018]. Arxivat 2018-08-23 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-08-23. [Consulta: 31 desembre 2020].
* ↑ «Miramón tercer refuerzo para el Levante UD». Llevant UE, 28-06-2019. [Consulta: 28 juny 2019].
* ↑ «Ni el tiro del final te va a salir». Revista VozEd. Arxivat de l'original el 7 d'octubre de 2019. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Jorge Miramón regresa a Butarque para reforzar la banda derecha» (en castellà). CD Leganés, 19-07-2022. [Consulta: 10 agost 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jorge Miramón Santagertrudis a BDFutbol
* Fitxa de Jorge Miramón Santagertrudis a Transfermarkt
* Fitxa de Jorge Miramón Santagertrudis Arxivat 2019-05-30 a Wayback Machine. One-Versus-One
# Jorge Molina Vidal

Jorge Molina Vidal (Alcoi, 22 d'abril del 1982) és un exfutbolista valencià, que jugava en la posició de davanter. El seu darrer equip va ser el Granada CF
Va començar a jugar a edat tardana, i es va iniciar al futbol professional a 25 anys amb el Poli Ejido. Durant la seva carrera ha representat principalment el Reial Betis, equip amb el qual va gaudir de dos ascensos a La Liga i hi va marcar 77 gols en 213 partits durant diverses temporades. A la primera divisió espanyola també hi ha jugat pel Getafe CF i el Granada CF.

## Referències

* ↑ «Jorge Molina» (en castellà). Getafe CF. Arxivat de l'original el 3 d'abril 2019. [Consulta: 24 març 2019].
* ↑ Lowe, Sid «Jorge Molina and his remarkable road to the brink of Europe with Getafe». The Guardian, 21-01-2019. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Cejas, Antonio «Jorge Molina: "Para mi hija, ver el escudo del Betis es ver a papá directamente"» (en castellà). Marca, 12-05-2016.

## Enllaços externs

* Jorge Molina Vidal a BDFutbol
# José María Elósegui Itxaso

José María Elósegui Itxaso (Sant Sebastià, 1958 — ibídem, 29 d'octubre de 2015) va ser un documentalista, director de producció, guionista i conferenciant basc. Al llarg de la seva vida va recórrer més de cent quaranta països i va ser a més un gran esportista: va ser campió d'Espanya de tir i membre de la selecció espanyola de biatló (1987 i 1988). En 2014 va ser guardonat amb el Premi Imatge de la Societat Geogràfica Espanyola.
Llicenciat en dret per la Universitat del País Basc i màster en màrqueting, havia iniciat els seus estudis en la Universitat de Navarra, encara que des de jove, la seva vocació per la literatura de viatges i l'esport en les més variades modalitats, li van portar a convertir-se en un professional al món dels documentals: des de la direcció, passant pel guió fins a la fotografia. A partir de la dècada de 1990 es va bolcar en els documentals que es van emetre en les principals cadenes de televisió d'Espanya i d'altres països de parla hispana i Europa. El primer dels seus treballs professionals va ser com a director de producció en la sèrie La ruta de los exploradores, que va recórrer Àfrica durant una mica més d'un any entre 1994 i 1995 per produir tretze capítols destinats a Televisió Espanyola. Va seguir com a guia en la sèrie Of tales and travels, produïda per diferents companyies i composta de tretze capítols per a televisions internacionals (1996-1997), La ruta de Samarkanda, (emesa en 2000) realitzada per a Televisió Espanyola i en la qual va treballar com a guionista, director de producció i documentació, on es recorria el periple de l'ambaixador d'Enric III de Castella, Ruy González de Clavijo, davant el Tamerlà per més d'una vintena de països. Això van seguir tres documentals, dos sobre Àfrica, Sahel, la frontera herida i La Ruta del Encuentro sobre el desert del Sahara (2000-2003) i el tercer sobre senderisme, Los ojos del Himalaya (2005). En 2007 va realitzar La Sonrisa de los Inuit i en 2008 El Peine del Viento. Ingeniería de su colocación, un documental realitzat juntament amb la seva germana, la jurista María Elósegui Itxaso, sobre l'obra d'Eduardo Chillida, la Pinta del Vent, vist amb els ulls del seu pare, José María Elósegui, l'enginyer que es va encarregar de la col·locació de l'obra a Sant Sebastià.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mor José María Elósegui, aventurer i realitzador de documentals pels cinc continents». Noticias de Gipuzkoa, 31-10-2015. Arxivat de l'original el 2015-12-12 [Consulta: 3 novembre 2015]. Arxivat 2015-12-12 a Wayback Machine.
* 1 2 «José Mª Elósegui Itxaso» ( PDF). www.greenlandadventure.com, 2009. Arxivat de l'original el 2016-03-06.
# Mad Catz

Mad Catz és una marca de perifèrics per a vídeojocs, coneguda sobretot pel model de ratolí (ordinador) R.A.T., dissenyat específicament per a jugar. i percebuda per crítics i aficionats com una tercera marca de poca qualitat: el seu nom entrà en l'slang com a sinònim de qualsevol producte barat o d'imitació.

## Cronologia

L'any 2001, Sony decidí revocar les llicències de perifèrics per a la PlayStation 2 a Mad Catz, entre altres companyies, malgrat l'escassedat de targetes de memòria per a alçar les partides. L'any 2008 experimentà un augment de vendes netes del 50% (fins a 25,8 milions de dòlars), encara que això encara els suposà unes pèrdues d'1,2 milions al final de l'exercici: llavors la companyia intentava llevar-se eixa mala premsa amb la llicència dels instruments musicals del joc Rock Band 2.
L'abril del 2015 signaren un contracte amb Harmonix per a coproduir el Rock Band 4, però poc després Wells Fargo —un dels inversors de Mad Catz— posà en dubte la viabilitat de l'empresa en no aconseguir els guanys anuals esperats; Mad Catz acabà perdent 6,8 milions de dòlars i el CEO i altres executius deixaren la companyia, que hagué de despatxar a muntó de treballadors per a estalviar cinc milions a l'any; Harmonix rescindí el contracte amb ells i contractà els seus competidors, PDP, encara que autoritzava Mad Catz a vendre tots els perifèrics de Rock Band abans de la fi de l'any.
* Accessoris del Rock Band 3
El 31 de març del 2017 es declarà en fallida.
El 2020 presentà nous productes en el marc del Consumer Electronic Expo: els R.A.T. Pro X3 Supreme (amb parts modulars), 8+ Adv (amb una resolució de 20,000 DPI), DWS (sense fils, amb huitanta hores de joc per càrrega) i Air S (sense fils, carregable per contacte amb l'estoreta); el fightstick E.G.O., de coberta intercanviable; els auriculars F.R.E.Q. 4, el teclat mecànic S.T.R.I.K.E. 13 i els comandaments C.A.T. 7 i C.A.T. 3, compatibles amb quasi totes les plataformes de joc.

## Referències

* ↑ Hayden Dingman. «Mad Catz R.A.T. 8+ review: Back from the dead» (en anglés). PC World, 11-03-2019. [Consulta: 25 març 2020].
* ↑ David Becker. «Memory card shortage irks PS2 buyers» (en anglés). Cnet, 10-04-2002. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Alexander Sliwinski. «Mad Catz purr-ipherals see strong Q2 sales» (en anglés). Engadget, 18-11-2008. [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ Mat Paget. «Mad Catz Loses $11 Million on Rock Band 4 Bet» (en anglés). GameSpot, 03-06-2016. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ Allegra Frank «Mad Catz shuts down after months of financial woes» (en anglés). Polygon, 31-03-2017 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Marshall Honorof. «Surprise! Mad Catz is still making gaming peripherals» (en anglés). Tom's Guide, 10-01-2020. [Consulta: 29 març 2020].
# KMess

El KMess és un client de chat alternatiu per a Linux al MSN Messenger/Windows Live Messenger. Permet als usuaris conversar amb els amics a través de .NET Messenger Service, com l'usat per Windows Live Messenger o Microsoft Messenger for Mac. Els punts forts de KMess són la integració amb l'Entorn d'Escriptori K, es concentra en les característiques específiques del Live Messenger i amb una interfície d'usuari fàcil d'utilitzar.
Com moltes aplicacions de Linux i de KDE, el KMess és programari lliure i llicenciat sota la GPL.

## Característiques
### Característiques actuals

L'actual versió estable, la 2.0, conté característiques com ara:
* Integració amb KDE 4
* Converses en grup
* Converses en pestanyes (moltes converses en una sola finestra)
* Desar converses

### Interoperabilitat

Per la interoperabilitat amb altres clients de missatgeria instantània, les següents característiques estan suportades:
* Imatges avatars
* Transferències ràpides de fitxers amb previsualització de fitxers(connexions directes)
* Suport complet per a emoticones del MSN i personalitzades
* Fonts i colors del text personalitzables
* Format i colors del text de Messenger Plus! Live
* Missatges Personals
* Suport per a "Que estic escoltant" per a diversos Reproductors d'Audio
* Missatges fora de línia i en estat "invisible"
* Suport Microsoft's Live Mail, amb comptador de correus sense llegir, notificacions de nous correus, i link directe a la safata d'entrada de l'usuari
* Avisos i ganyotes
* Suport per a missatges escrits a mà

### Característiques planejades per a KMess 2.1

La versió 2.1 se centrara en el multimèdia. Les característiques planejades inclouen:
* Tematització general
* Converses de Webcam
* Converses d'àudio
* Clips de veu
* Sistema de connectors
* Configuració addicional per a la transferència de fitxers
Per a una llista més completa de les característiques planejades, i per veure el progres en el desenvolupament, visiteu la KMess Trac project page Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.

### Versions antigues

L'última versió dissenyada per a KDE 3 és la 1.5.2. Suporta les característiques bàsiques del MSN Messenger 7.5, incloent-hi emoticones personalitzades, ganyotes i transferència ràpida de fitxers. Les versions 1.x han sigut discontinuades; no es faran més versions per a KDE 3 perquè KDE 4 s'ha convertit en la versió més usada de KDE.

## Enllaços externs

* «KMess, MSN / Live Messenger for Linux - Home». [Consulta: 29 agost 2024].
* «KMess - Live Messenger client for KDE» (en anglès), 10-11-2013. [Consulta: 29 agost 2024].
# KNN estructurat

Structured k-Nearest Neighbors és un algorisme d'aprenentatge automàtic que generalitza el classificador k-Nearest Neighbors (kNN). Mentre que el classificador kNN admet classificació binària, classificació multiclasse i regressió, el kNN estructurat (SkNN) permet entrenar un classificador per a etiquetes de sortida estructurades generals.
Com a exemple, una instància de mostra pot ser una frase en llenguatge natural i l'etiqueta de sortida és un arbre d'anàlisi anotat. L'entrenament d'un classificador consisteix a mostrar parells de mostres correctes i parells d'etiquetes de sortida. Després de l'entrenament, el model kNN estructurat permet predir per a noves instàncies de mostra l'etiqueta de sortida corresponent; és a dir, donada una oració en llenguatge natural, el classificador pot produir l'arbre d'anàlisi més probable.

## Entrenament

Com a conjunt d'entrenament, SkNN accepta seqüències d'elements amb etiquetes de classe definides. El tipus d'elements no importa, l'única condició és l'existència d'una funció mètrica que defineix una distància entre cada parell d'elements d'un conjunt.
SkNN es basa en la idea de crear un gràfic, cada node del qual representa l'etiqueta de classe. Hi ha una vora entre un parell de nodes si hi ha una seqüència de dos elements en el conjunt d'entrenament amb les classes corresponents. Per tant, el primer pas de l'entrenament SkNN és la construcció del gràfic descrit a partir de seqüències d'entrenament. Hi ha dos nodes especials al gràfic corresponents a un final i un principi de frases. Si la seqüència comença amb la classe `C`, s'ha de crear la vora entre el node `START` i el node `C`.

## Inferència

L'etiquetatge de seqüències d'entrada en SkNN consisteix a trobar seqüències de transicions en el gràfic, a partir del node `START`, que minimitza el cost global del camí. Cada transició correspon a un sol element de la seqüència d'entrada i viceversa. Com a resultat, l'etiqueta de l'element es determina com a etiqueta de node objectiu de la transició. El cost del camí es defineix com la suma de totes les seves transicions, i el cost de la transició del node `A` al node `B` és una distància des de l'element de la seqüència d'entrada actual fins a l'element més proper de la classe `B`, emmagatzemat al node `A`. La cerca del camí òptim es pot realitzar mitjançant l'algorisme de Viterbi modificat. A diferència de l'original, l'algoritme modificat en lloc de maximitzar el producte de probabilitats minimitza la suma de les distàncies.

## Referències

* ↑ Pugelj, Mitja. «Predicting Structured Outputs k-Nearest Neighbours Method». A: Discovery Science. 6926, 2011, p. 262–276 (Lecture Notes in Computer Science). DOI 10.1007/978-3-642-24477-3_22. ISBN 978-3-642-24476-6.
* ↑ Samarev, Roman; Vasnetsov, Andrey Science & Education of Bauman MSTU/Nauka I Obrazovanie of Bauman MSTU, 11, 01-11-2016, pàg. 127–141. DOI: 10.7463/1116.0850028 [Consulta: free].
* ↑ Generalization of metric classification algorithms for sequences classification and labelling.
* ↑ Altman, N. S. The American Statistician, 46, 3, 1992, pàg. 175–185. DOI: 10.1080/00031305.1992.10475879.
# Jérôme Bonnissel

Jérôme Bonnissel (Montpeller, 16 d'abril de 1974) és un futbolista professional francès, ja retirat, que jugava de lateral esquerre.
Bonnissel va destacar en el club de la seua ciutat natal, el Montpellier HSC, on va romandre fins al 1996, quan fitxa pel Deportivo de La Corunya. Després de tres anys a Galícia, on no aconsegueix un lloc titular, retorna al seu país, al Girondins de Bordeus.
El 2003 fitxa pel Rangers, on guanya la lliga escocesa. Tot just juga uns mesos quan passa a Anglaterra, a les files del Fulham, on roman fins al 2005. Després d'uns mesos sense equip, Bonnissel fitxa per l'Olympique de Marsella, amb qui només juga cinc partits abans de retirar-se el 2006.