OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Halsten Stenkilsson

Halsten Stenkilsson, rei suec, que va governar durant un curt període, aproximadament de 1067 a 1070. Era fill del rei Stenkil, i pare dels futurs reis Felip Halstensson i Inge II. L'historiador medieval Adam de Bremen ho esmenta breument; no obstant això, d'acord amb altres textos, es pensa que en el govern va ser molt influït pel seu germà Inge, amb el qual va governar de manera conjunta. El seu període de govern es va caracteritzar per les revoltes que van tenir lloc després que el seu germà Inge tractés d'introduir el cristianisme a tot Suècia.
# Resolució 217 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 217 del Consell de Seguretat de l'ONU, aprovada el 20 de novembre de 1965, va determinar que la situació derivada de la declaració unilateral d'independència de Rhodèsia era extremadament greu i que el govern del Regne Unit havia de posar-hi fi, ja que constitueix una amenaça per a pau i seguretat internacionals. El Consell també va convidar a les nacions a no reconèixer el que considerava "aquesta autoritat il·legal" o mantenir-ne relacions diplomàtiques. També va demanar a tots els estats que s'abstinguessin de les relacions econòmiques amb la Colònia de Rhodèsia.
La resolució va ser aprovada per deu vots contra un; França es va abstenir.
La intercepció del MV Joanna V va ser una acció de la patrulla de Beira de la Royal Navy realitzada d'acord amb aquesta resolució el 4 d'abril. No obstant això, aquesta acció va resultar ineficaç i la Resolució 221 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides va ser adoptada el 9 d'abril per concedir més poders a la patrulla de Beira.

## Referències

* ↑ «British Board Tanker». The Kansas City Times, 1 abril, 1966 [Consulta: 27 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# El Corredor

«El Corredor» té aquests significats:
* Serra del Corredor, a la Serralada Litoral catalana
* El Corredor (muntanya), cim de la serra del Corredor
* Parc Natural del Montnegre i el Corredor, entre les comarques del Maresme i el Vallès Oriental
* Santuari del Corredor, església del municipi de Dosrius, al Maresme
* El corredor (pel·lícula de 1979) dirigida per Steven Hilliard Stern
* El corredor (pel·lícula de 2014) dirigida per Jose Luis Montesinos
# James L. Elliot

James Ludlow Elliot (17 de juny de 1943 – 3 de març de 2011) va ser un astrònom i científic estatunidenc que va formar part de l'equip que va descobrir els anells al voltant del planeta Urà. Elliot va formar part també d'un equip que va observar l'alerta global a Tritó, la lluna més gran de Neptú.
Elliot va néixer en el 1943 a Columbus, Ohio i va rebre el seu grau de S.B. de la Massachusetts Institute of Technology (MIT) en el 1965 i el seu grau de Ph.D. de la Universitat Harvard en el 1972. Elliot va ser Professor de Física i Professor de Ciències de la Terra, Atmosfèriques, i Planetàries al MIT, i Director del George R. Wallace, Jr. Astrophysical Observatory fins a la seva mort el 3 de març de 2011.
Hi ha cert debat sobre si Elliot, et al. va descobrir els anells d'Urà, o si William Herschel va fer una observació en el 1797. No obstant això, el consens científic sembla donar suport a Elliot com el descobridor.

## Referències

* ↑ Elliot, J.L.; E. Dunham, D. Mink «The Rings of Uranus». Nature, 267, 5609, 1977, pàg. 328–330. Bibcode: 1977Natur.267..328E. DOI: 10.1038/267328a0.
* ↑ HubbleSite - NewsCenter - Hubble Space Telescope Helps Find Evidence that Neptune's Largest Moon Is Warming Up (06/24/1998) - Release Text
* ↑ Elliot, J. L., H. B. Hammel, L. H. Wasserman, O. G. Franz, S. W. McDonald, M. J. Person, C. B. Olkin, E. W. Dunham, J. R. Spencer, J. A. Stansberry, M. W. Buie, J. M. Pasachoff, B. A. Babcock, T. H. McConnochie, Global warming on Triton, Nature, 393, 765-767, 1998
* ↑ «MIT EAPS is diminished by the loss of Prof. James L. Elliot». Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 4 juliol 2013].
* ↑ Rincon, Paul «Uranus rings 'were seen in 1700s'». BBC News, 18-04-2007.
* ↑ «Did William Herschel Discover The Rings Of Uranus In The 18th Century?». Physorg.com, 2007. [Consulta: 20 juny 2007].

## Enllaços externs

* Lloc web personal
# Carceres

Les carceres (del llatí carcer, 'presó', 'barrera', 'tanca') eren una part important del circ romà. La paraula per referir-se a aquesta part de l'edifici sempre s'usava en plural, a diferència de carcer, en singular, que significava presó.
Era el lloc on se situaven els carros, els cavalls i els genets, els aurigues, on esperaven el moment de sortir a l'arena per a competir. Aquest toc de sortida era donat, normalment, per unes fanfàrries de trompetes.
Aquestes estructures per esperar la sortida dels equips eren generalment construccions senzilles de fusta, però les carceres podien ser molt més complexes. Al Circ Màxim de Roma, les carceres que havia construït Juli Cèsar van ser substituïdes per estructures de pedra. L'emperador Claudi les va construir de marbre, amb dos pisos amb arcades flanquejades per torres cantoneres. La importància de les carceres també es veia augmntada perquè sovint les llotges dels dignataris es situaven al pis superior d'aquestes construccions.

## Referències

* ↑ Marvin Trachtenberg. Arquitectura, de la prehistoria a la postmodernidad: la tradición occidental. Ediciones AKAL, 1 octubre 1990, p. 149–. ISBN 9788476006283 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ Humphrey, John H. Roman Circuses. Arenas for Chariot Racing. Berkeley (Calif.): University of California Press, 1985, p. 135-138. ISBN 9780520049215.
# Grup de l'al·luaudita

El grup de l'al·luaudita és un grup de minerals que pertany al supergrup de l'al·luaudita. Està format per 31 espècies de minerals fosfats i arsenats de sodi i altres cations, sense anions addicionals i, la majoria d'ells, sense aigües d'hidratació. Els cations són de mida mitjana i gran, entre els quals es troben el magnesi (Mg$^{2+}$), calci (Ca$^{2+}$), coure (Cu$^+$,Cu$^{2+}$), ferro (Fe$^{2+}$,Fe$^{3+}$), zinc (Zn$^{2+}$), manganès (Mn$^{2+}$) i cadmi (Cd$^{2+}$). Rep el seu nom de la primera espècie del grup: l'al·luaudita. Un sinònim d'aquest grup és grup de la hagendorfita.
Existeix una gran quantitat de compostos sintètics del tipus al·luaudita.
| Espècie Fórmula Al·luaudita (Na,Ca)(Mn,Mg,Fe$^{2+}$)(Fe$^{3+}$,Mn$^{2+}$)₂(PO₄)₃ Al·luaudita-Ca□ ◻₄Ca₄Mn2+ 4Fe3+ 8(PO₄)₁₂ Al·luaudita-Na□ ◻₄Na₄Mn2+ 4Fe3+ 8(PO₄)₁₂ Arseniopleïta NaCaMnMn₂(AsO₄)₃ Badalovita Na₂Mg₂Fe$^{3+}$(AsO₄)₃ Bradaczekita NaCu₄(AsO₄)₃ Calciojohil·lerita NaCaMg₃(AsO₄)₃ Camanchacaïta NaCaMg₂[AsO₄][AsO₃(OH)]₂ Canutita NaMn₃(AsO₄)[AsO₃(OH)]₂ Cariïnita (Na,Pb)(Ca,Na)CaMn2+ 2(AsO₄)₃ Erikapohlita Cu2+ 3(Zn,Cu,Mg)₄Ca₂(AsO₄)₆·2H₂O Ferroal·luaudita NaFe$^{2+}$Fe3+ 2(PO₄)₃ Ferroal·luaudita-NaNa Na₄Na₄Fe2+ 4Fe3+ 8(PO₄)₁₂ Ferrohagendorfita NaCaFe$^{2+}$Fe2+ 2(PO₄)₃ Groatita NaCaMn₂(PO₄)[PO₃(OH)]₂ Hagendorfita NaCaMn$^{2+}$Fe₂$^{2+}$(PO₄)₃ | Espècie Fórmula Hagendorfita-NaNa Fe$^{2+}$Mn$^{2+}$(PO₄)-(Na)(Na) Hatertita Na₂(Ca,Na)(Fe$^{3+}$,Cu)₂(AsO₄)₃ Johil·lerita NaCuMg₃(AsO₄)₃ Keyita Cu2+ 3Zn₄Cd₂(AsO₄)₆·2H₂O Khrenovita Na₃F33+ 2(AsO₄)₃ Maghagendorfita (Na,□)MgMn$^{2+}$(Fe$^{2+}$,Fe$^{3+}$)₂(PO₄)₃ Magnesiocanutita NaMnMg₂[AsO₄]₂[AsO₂(OH)₂] Magnesiohatertita (Na,Ca)₂Ca(Mg,Fe$^{3+}$)₂(AsO₄)₃ Magnesioqingheiïta Na2Mg(MgAl)(PO4)3 Nickenichita (Na,Ca,Cu)$_{1,6}$(Mg,Fe$^{3+}$,Al)₃(AsO₄)₃ O'danielita H₂NaZn₃(AsO₄)₃ Paraberzeliïta NaCa₂Mg₂(AsO₄)₃ Varulita NaCaMn2+ 3(PO₄)₃ Yazganita NaMgFe3+ 2(AsO₄)₃·H₂O Zhanghuifenita Na₃Mn2+ 4Mg₂Al(PO₄)₆ Zincobradaczekita NaZn₂Cu₂(AsO₄)₃ |

## Jaciments

Els minerals d'aquest grup es troben distribuits per tot el planeta. Als territoris de parla catalana només se n'ha trobat al·luaudita en tres indrets: al massís de l'Albera (Pirineus Orientals), al camp de pegmatites de Cotlliure (Ceret, Pirineus Orientals), i al Cap de Creus (Alt Empordà).

## Galeria d'imatges

* Al·luaudita
* Hagendorfita
* Nickenichita

## Referències

* 1 2 3 «Alluaudite Group». Mindat. [Consulta: 4 setembre 2017].
# Revan

Darth Revan és un personatge de l'univers de Star Wars. És un dels protagonistes de la saga de jocs Cavallers de l'Antiga República.

## Vida

Darth Revan va ser entrenat en les arts jedi. Va néixer a Deralia, planeta de l'Anell Exterior, aproximadament l'any 4000 abans de la batalla de Yavin (Episodi VI). Durant el seu entrenament a l'acadèmia Jedi, alguns dels seus mestres van ser el Mestre Zhar Lestin, el Mestre Dorak, la Mestra Arren Kae o el Mestre Vandar Tokare. Però la seva primera i última mentora va ser Kreia, una Mestra Jedi que va caure al costat tenebrós de la Força, passant-se a anomenar Darth Traya.

## La seva aportació a la història

Revan, abans de ser un amb el costat fosc de la Força, juntament amb el seu deixeble (el que posteriorment es corrompria i passaria a anomenar-se Darth Malak), van liderar al conjunt de Jedis que va fer cas omís a la decisió del Consell Jedi d'aleshores de no intervenir a les Guerres Mandalorianes, provocant una escissió en l'Orde Jedi i l'inici d'una Guerra Civil Jedi que la deixaria en perill d'extinció. Durant les Guerres Mandalorianes, les grans dots de Revan van ser claus per a derrotar l'exèrcit liderat per Mandalore, títol atorgat al més gran i fort d'entre els Mandalorians, deixant-los gairebé extints de la galàxia. Aquest homicidi va tenir lloc a Malachor V, un planeta que es va creuar en la vida de Revan i que va ser clau en el seu camí cap al costat fosc, ja que allí s'hi trobava l'antiga acadèmia Sith de Trayus, antiga seu del poder dels Sith.

## Referències

* ↑ «The legendary Star Wars Expanded Universe turns a new page» (en anglès), 25-04-2014. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2016. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ Wallace, Daniel. Del Rey. The New Essential Chronology to Star Wars, 25 octubre 2005. ISBN 978-0-345-44901-6.
* ↑ Fitxe del personatge a Star Wars Holonet.
* ↑ http://www.swtor.com/fr/holonet/galactic-history
* ↑ Karyshyn, Drew. (2011) Star Wars: The Old Republic: Revan. Del Ray, USA. ISBN 0-345-51134-4

## Enllaços externs

* Revan a la wookipedia
# L'Hort Nou (Vilamolat de Mur)

L'Hort Nou és un antic hort, ara en molta part abandonat, del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Està situat a la dreta del barranc de l'Hort Nou, al sud-est del Vedat de la Solana, a l'esquerra del barranc de Rius. És al nord-est de la Quadra. Al seu nord-est hi ha la Font Nova, i al sud-est, la Fontfreda.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# La venedora d'ous

La venedora d'ous, amb el títol original en anglès The Egg Woman és una novel·la de l'autora Linda D. Cirino (1941-2007), nascuda a Nova York i descendent d'emigrants polonesos.
La novel·la, ambientada el 1936, explica la història d'Eva, una grangera del sud d'Alemanya que, després de mitja vida sense sortir de la rutina de la granja i de la família, coneixerà un món nou en descobrir un misteriós foraster que s'amaga al seu galliner. Amb el marit a la guerra, la protagonista iniciarà una relació amb el jueu desconegut que provocarà una sèrie de conseqüències fatals.

## Referències

* ↑ Cirino, Linda D. La venedora d'ous. traducció per Rosa Maria Calonge. La Magrana, 1999, p. 168. ISBN 9788482648972. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Aixurnirari IV

Aixurnirari IV o Aššur-nirari IV va ser rei d'Assíria entre els anys 1019 aC i 1013 aC, aproximadament, segons la Llista dels reis d'Assíria, que diu que va regnar uns sis anys.
Era fill de Salmanassar II al que va succeir a la seva mort segurament força jove. Després de més de mig segle enfrontant les constants incursions dels nòmades akhlamu, l'estat havia quedat considerablement reduït, limitat als territoris pròpiament assiris entre el Khabur i el Tigris. Molts regnes vassalls s'havien revoltat al nord i a l'est del Tigris i no havien pogut ser dominats. La situació va tocar fons en el seu regnat i en el següent.
Va morir potser el 1013 aC segurament sense fills. La successió va passar al seu oncle Aixurrabi II, germà de Salmanassar II.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 5 novembre 2021].
* ↑ Parpola, Simo (ed.). The prosopography of the Neo-Assyrian empire / Volume 1, Part I. A. Helsinki: The Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1998, p. 208. ISBN 9789514581632.

## Bibliografia

* Gwendolyn Leick, Who's who in the Ancient Near East, 1999, a «Who's Who in the Ancient Near East - Dr Gwendo Leick - Google Libri». [Consulta: 9 octubre 2012]. ISBN 978-0-415-13230-5
# Jessica Martínez Villagra

Jessica Martínez Villagra (Itauguá, 14 de juny de 1999), més coneguda com a Pirayú Martínez, és una futbolista paraguaiana que juga com a davantera al FC Llevant Les Planes de la Lliga F i a la selecció femenina del Paraguai.
Martínez ha representat el Paraguai en dues edicions del Campionat de futbol femení sub-17 sud-americà (2013 i 2016), en dues edicions de la Copa del Món Femenina Sub-17 de la FIFA (2014 i 2016), en tres edicions del campionat femení sub-20 sud-americà (2014, 2015 i 2018) i en dues edicions de la Copa del Món Femenina Sub-20 de la FIFA (2014 i 2018). Ha marcat cinc gols a la Copa Amèrica Femenina (tres en l'edició del 2014 i dos en l'edició del 2018).

## Referències

* ↑ Martínez, Carlos. «Versus / ¡La rompió! El show de "Pirayú" Martínez ante El Salvador en la Copa de Oro» (en castellà), 29-02-2024. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Jessica Martínez no seguirá en el Sevilla la próxima temporada» (en castellà). Mundo Deportivo, 12-06-2023. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ «Esports - Jessica Martínez, fitxatge estrella del Llevant Les Planes: "L'objectiu és mantenir-nos a Primera" - 3Cat». CCMA, 03-08-2023. [Consulta: 28 març 2024].
* ↑ Jessica Martínez Villagra Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Copa América Femenina – Ecuador 2014. Goleadoras». conmebol.com.
# Canton (Ohio)

Canton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2008 tenia 78.362 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Canton tenia 80.806 habitants, 32.489 habitatges, i 19.785 famílies. La densitat de població era de 1.518,2 habitants per km².
Dels 32.489 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 19,1% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.730 $ i la renda mediana per família de 35.680 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.628 $ mentre que les dones 21.581 $. La renda per capita de la població era de 15.544 $. Aproximadament el 15,4% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Persones il·lustres

* John Finley Williamson (n. 1886), director de cors i orquestra.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Canton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].

## Vegeu també

* Ohio State Route 153, carretera de l'estat d'Ohio.
Viccionari
# Grup de l'aluminita

El grup de l'aluminita és un grup de minerals sulfats amb alumini format per dues espècies minerals: l'aluminita, l'espècie que dona nom al grup, i la mangazeïta. Les dues espècies es diferencien, principalment, en el nombre de molècules d'aigua de la seva composició i en el fet que l'aluminita cristal·litza en el sistema monoclínic i la mangazeïta ho fa en el triclínic.
| Espècie | Fórmula |
| Aluminita | Al₂(SO₄)(OH)₄·7H₂O |
| Mangazeïta | Al₂(SO₄)(OH)₄·3H₂O |

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'aluminita pertany a «07.DC: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; cadenes d'octaedres que comparteixen costats» juntament amb els següents minerals: meta-aluminita, butlerita, parabutlerita, fibroferrita, xitieshanita, botriògen, zincobotriògen, chaidamuïta i guildita. En canvi la mangazeïta pertany a «07.DE: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; sense classificar» juntament amb els següents minerals: carbonatocianotriquita, cianotriquita, schwertmannita, tlalocita, utahita, coquandita, osakaïta, wilcoxita, stanleyita, mcalpineïta, hidrobasaluminita, volaschioita, zaherita, lautenthalita i camerolaïta.

## Referències

* ↑ «Aluminite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 abril 2021].
# L'Homme mouche

L'Homme mouche és un curtmetratge mut francès de 1902 dirigit per Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 415 al 416 als seus catàlegs.
El mateix Méliès interpreta el ballarí rus. Aquesta pel·lícula és probablement la primera vegada que Méliès utilitza un mirador vertical, apuntant la seva càmera directament cap al terra; altres dos efectes tècnics, l'escamoteig i l'exposició múltiple, van completar la il·lusió.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 344, ISBN 9782732437323
* ↑ Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, p. 115, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* L'Homme mouche a Internet Movie Database (anglès)
# Dídac Costa Carcereny

Dídac Costa (Barcelona, 22 de desembre de 1980) és navegant oceànic. És el primer català i segon espanyol que ha completat la Vendée Globe, volta al món a vela en solitari i sense escales (2016). A més, és el primer regatista espanyol que ha completat les dues regates de la volta al món de la classe IMOCA: en solitari a la Vendée Globe 2016 i en equip a la Barcelona World Race 2014-15.

## Trajectòria

Format a la Classe mini, el 2011 completa la regata Mini Transat 6.50 en solitari creuant l'oceà Atlàntic de La Rochelle a Salvador de Bahia, que finalitza en 19è lloc. El 2014 pren part a la Barcelona World Race, volta al món sense escales en equips de dos tripulants amb vaixells de la classe IMOCA 60. Hi participa amb Aleix Gelabert amb el veler One Planet One Ocean, construït el 2000 sota el nom de Kingfisher per la participació a la Vendée Globe d'Ellen McArthur. Completen la regata en quart lloc després de recórrer 27.791 milles en un temps de 98 dies, 9 hores, 12 minuts i 9 segons.
L'any 2016 participa en la vuitena edició de la regata Vendée Globe, volta al món a vela en solitari, sense assistència i sense escales també a la classe IMOCA 60. Hi pren part amb el vaixell One Planet One Ocean, sota la grímpola del Reial Club Marítim de Barcelona i pavelló espanyol, amb el qual ja havia participat a la Barcelona World Race 2015. Dels 29 navegants que prenen la sortida, 18 aconsegueixen completar-la. Dídac Costa es classifica en catorzena posició amb un temps de 108 dies, 19 hores, 50 minuts i 45 segons en que recorre 24.500 milles, esdevenint així el segon regatista espanyol a completar aquesta prova 24 anys després que ho fes José Luis Ugarte.

## Palmarès

* 2021: 20è a la Vendée Globe
* 2017: 14è a la Vendée Globe
* 2016: 1r a la Mare Nostrum
* 2015: 4t a la Barcelona World Race en equip amb Aleix Gelabert
* 2013: 1r a la San Remo Mini-solo
* 2013: 3r al Gran Premi d'Itàlia
* 2011: 19è a la regata MiniTransat

## Referències

* 1 2 https://www.classemini.com/?mode=courses&id_course=108
* ↑ «Classe IMOCA 60».
* ↑ http://www.barcelonaworldrace.org/es/equipos-2014-2015/one-planet-one-ocean-pharmaton Arxivat 2017-07-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.vendeeglobe.org/fr/
* ↑ «Vaixell One Planet One Ocean». Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ http://www.lavanguardia.com/deportes/vela/20170325/421173394734/didac-costa-barcelona-vendee-globe.html
* ↑ http://www.yachtclubsanremo.it/wp-content/uploads/2015/11/classifica-finale-sms-1.pdf

## Enllaços externs

* http://www.vendeeglobe.org/fr/skippers/82/didac-costa Arxivat 2017-06-28 a Wayback Machine.
* http://www.vg2016.com
# (191) Kolga

Kolga és el nom que rep l'Asteroide número 191 del cinturó d'asteroides. Fou descobert per l'astrònom Christian Heinrich Friedrich Peters el 30 de setembre del 1878 des de l'observatori de Clinton.

## Referències

* Pàgina oficial de la NASA.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
# Aixurnirari I

Aixurnirari I o Aššur-nirari I va ser rei d'Assíria potser entre ela anys 1545 aC i 1520 aC. Segons la Llista dels reis d'Assíria el seu regnat va durar 26 anys.
Era fill del rei Ixme-Dagan II i potser quan el seu pare va morir era massa jove o potser per altres raons el seu oncle Xamxi-Adad III va prendre el poder. Sigui per arribar a una edat convenient, per mort de l'oncle, o en un cop d'estat de palau, Aixurnirari va accedir a la corona cap a l'any 1545 aC. Va construir el langraum del temple de Sin-Xamaix a Assur. A partir d'aquest rei ja es tenen generalment o bé inscripcions pròpies o de reis posteriors que s'hi refereixen, o referències en cròniques, texts legals o monuments.
El va succeir el seu fill Puzur-Aixur III.

## Referències

* 1 2 «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ Parpola, Simo (ed.). The prosopography of the Neo-Assyrian empire: part 1. A. Helsinki: The Neo-Assyrian Text Corpus Project, 91988, p. 208. ISBN 9789514581625.

## Bibliografia

* A. Poebel. "The Assyrian King List from Khorsahabad". A: Journal of Near Eastern Studies, 1, 4.
* Assíria
# Jack Cork

Jack Frank Porteous Cork (25 de juny de 1989) és un futbolista professional anglès que juga de centrecampista pel Burnley FC, equip de la Premier League.

## Referències

* ↑ The PFA Footballers' Who's Who 2010–11. Edinburgh: Mainstream Publishing, 2010, p. 95. ISBN 978-1-84596-601-0.
* ↑ «Jack Cork». Burnley F.C.. Arxivat de l'original el 2018-09-23. [Consulta: 10 desembre 2018].
# Cantó de Le Gosier-2

El cantó de Le Gosier-2 era una divisió administrativa francesa situat al departament de Guadalupe a la regió de Guadalupe.

## Composició

El cantó comprenia part de la comuna de Le Gosier.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Roberte Jeanne-Méri | Divers gauche |
| 2008- | Amélius Hernandez | Divers gauche |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Reorganització cantonal

En la reorganització cantonal que va entrar en vigor el 2015 el cantó de Le Gosier-2 va ser suprimit.

## Referències

* ↑ «Décret n° 2014-235 du 24 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de la Guadeloupe».