OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sergio Maggini

Sergio Maggini (Seano, 14 de febrer de 1920 - Quarrata, 5 d'abril de 2021) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1945 i 1951. Va destacar com a velocista. Era germà del també ciclista Luciano Maggini.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1949, la Coppa Bernocchi del 1945, el Giro del Piemont de 1946 i la Milà-Torí de 1948.

## Palmarès

* 1944
** 1r a la Coppa del Re
* 1945
** 1r a la Coppa Bernocchi
* 1946
** 1r al Giro del Piemont
* 1947
** 1r al Trofeu Baracchi
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
* 1948
** 1r a la Milà-Torí
* 1949
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1946. Abandona
* 1947. Abandona
* 1949. Abandona

## Referències

* ↑ «Morto a 101 anni l'ex campione di ciclismo Sergio Maggini» (en italià), 06-04-2021.
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Sergio MAGGINI» (en italià). [Consulta: 25 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sergio Maggini a sitiodeciclismo.net
* Fitxa i biografia de Sergio Maggini a museociclismo.it
# Projecte 58

El Projecte 58 i el Projecte 58A foren una sèrie de quatre proves nuclears dutes a terme pels Estats Units a l'Àrea 3 i l'Àrea 12 de l'emplaçament de proves de Nevada, entre desembre del 1957 i març del 1958. Aquestes proves foren precedides per l'Operació Plumbbob i succeïdes per l'Operació Hardtack. Totes les proves volien comprovar la fiabilitat dels sistemes de seguretat d'un punt. Es pretenia «congelar» el disseny de dispositius prèviament a les proves completes, amb detonació nuclear, de l'Operació Hardtack. No s'esperava cap detonació en les proves del Projecte 58, però en la segona d'elles, una prova en superfície denominada Coulomb-C duta a terme el 9 de desembre del 1957, es produí una detonació de mitja kilotona (2.100 GJ). Poc després de produir-se es detectaren nivells de radiació de fins a 50 roentgens per hora a l'autopista de Mercury, i a mesura que el núvol es desplaçava cap al sud-oest, personal que es trobava a Jackass Flats treballant en la construcció d'una zona de proves de coets nuclears hagué de posar-se a cobert. Finalment el núvol arribà a la zona de Los Angeles, on molt baixos nivells de radiació detectats durant un curt espai de temps causaren certa alarma social.

## Proves

| Nom | Data | Potència | Nota |
| Pascal-C | 6 de desembre del 1957 | Lleugera | Radiació no detectada fora de la zona de prova |
| Coulomb-C | 9 de desembre del 1957 | 0,5 kilotones | Detonació imprevista |
| Venus | 22 de febrer del 1958 | Menys d'1 kt | Radiació no detectada |
| Uranus | 14 de març del 1958 | Menys d'1 t | Radiació no detectada |

## Vegeu també

* Projecte 56
* Projecte 57

## Referències

* ↑ Departament d'Energia dels Estats Units / Nevada Operations Office, United States Nuclear Tests - July 1945 through September 1992, desembre del 2000, DOE/NV-209 Rev 15 Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine. (en anglès)
* ↑ «Projects 57, 58, and 58A» (en anglès). The Nuclear Weapon Archive.
* ↑ Departament d'Energia dels Estats Units, Battlefield of the Cold War, The Nevada Test Site, Volume 1, Atmospheric Nuclear Weapons Testing, 1951-1963, DOE/MA-0003 Arxivat 2012-05-25 a Wayback Machine. (en anglès)
# Slobodan Dubajić

Slobodan Dubajić (19 de febrer de 1966) és un futbolista serbi que disputà un partit amb la selecció de futbol de Sèrbia.
# Premi Unión de Actores a la millor actriu protagonista de teatre

El Premi a la millor actriu protagonista en la seva secció de teatre lliurat per la Unión de Actores y Actrices reconeix la millor interpretació d'una actriu principal dins d'una obra de teatre. Es ve lliurant des de 2002, ja que entre 1991 i 2001 es va lliurar un únic premi al millor interpretació protagonista, sense distingir entre masculina i femenina.

### Dècada de 2000

| Guanyadora | Candidates |
| 2002 ||
| | Kiti Mánver (1) per El matrimonio de Boston | Carme Elias per La gaviota María Adánez per El príncipe y la corista |
| 2003 ||
| | Gloria Muñoz (1) per Las bicicletas son para el verano (obra de teatre) | Elisa Matilla per El burlador de Sevilla Pepa Pedroche per La celosa de sí misma |
| 2004 ||
| | Blanca Portillo (1) per La hija del aire | Cristina Marcos per El método Grönholm Núria Espert per La celestina |
| 2005 ||
| | Kiti Mánver (2) per La retirada de Moscú | Silvia Abascal per Historia de una vida Luisa Martín per Historia de una vida |
| 2006 ||
| | Cristina Marcos per El método Grönholm | Julieta Serrano per Así es (si así os parece) Montserrat Carulla per Barcelona (mapa de sombras) |
| 2007 ||
| | Vicky Peña per Homebody Kabul | Ana Belén pe Fedra Blanca Portillo per Barroco |
| 2008 ||
| | Carmen Machi per La tortuga de Darwin | Núria Espert per Hay que purgar a Totó Nuria Gallardo per Sonata de otoño |
| 2009 ||
| | Rosa Maria Sardà por La casa de Bernarda Alba | Núria Espert per La casa de Bernarda Alba Consuelo Trujillo per Bodas de sangre |

### Dècada de 2010

| Guanyadora | Candidates |
| 2010 ||
| | Gloria Muñoz (2) per Todos eran mis hijos | Núria Espert per La violación de Lucrecia Concha Velasco per La vida por delante |
| 2011 ||
| | Asunción Balaguer per El pisito | África Gozalbes per Toc toc Ana Gracia per Comedia y sueño |
| 2012 ||
| | Blanca Portillo (2) per La vida es sueño | Vicky Peña per El diccionario Amparo Baró per Agosto (Condado de Osage) |
| 2013 ||
| | Kiti Mánver (3) per Las heridas del viento | Aitana Sánchez-Gijón per La Chunga Ana Gracia per Comedia y sueño |
| 2014 ||
| | Inma Cuevas per Constelaciones | África Gozalbes per Toc toc Asunción Balaguer per Una vida robada |
| 2015 ||
| | Bárbara Lennie per La clausura del amor | Ana Belén per Medea Aitana Sánchez-Gijón per Medea |
| 2016 ||
| | Consuelo Trujillo per Criatura | Alicia Borrachero per Tierra de fuego Aitana Sánchez-Gijón per La rosa tatuada |
| 2017 ||
| | Blanca Portillo (3) per El cartógrafo | Clara Sanchis per Una habitación propia María Hervás per Iphigenia en Vallecas |
| 2018 ||
| | Laura Toledo per La voz dormida | Bárbara Lennie per El tratamiento Susana Hernáiz per La extraña pareja |

## Referències

* ↑ Los premiados por la Unión de Actores convierten la gala en un símbolo de paz, El País, 11 de març de 2003
# Sidi M'Hamed Dalil

Sidi M'Hamed Dalil (en àrab سيدي امحمد دليل, Sīdī Imḥammad Dalīl; en amazic ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵃⵎⵎⴷ ⴷⴰⵍⵉⵍ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.684 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Província de Takhar

La província de Takhār (persa تخار) és una divisió administrativa de l'Afganistan creada el 1964 per divisió en tres províncies (Baghlan, Kunduz i Takhar) de la província de Qataghan. Està situada al nord-est del país i la capital és Talukan (Taloqan o Taluqan) antiga Talakan del Tukharistan. Disposa d'importants mines de sal. La superfície és de 12.333 km² i la població de 886.400 habitants (2009).
La província fou creada el 1964 per divisió en tres províncies de l'antiga de Kataghan. El nom de Thakar deriva de Tukharistan. En aquesta província fou assassinat el cap militar de l'Aliança del Nord, Ahmad Shah Massoud, el 9 de setembre de 2001 per un periodista suposat agent d'al-Qaeda. La província és de majoria uzbek i tadjik, amb important presència de paixtus i hazares. El districte va començar a ser atacat pels talibans el 2008.

## Districtes

Districtes de Takhar :
| Districte | Notes |
| Baharak | Creat el 2005 segregat del districte de Taluqan |
| Bangi | |
| Chah Ab | |
| Chal | |
| Darqad | |
| Dashti Qala | Creat el 2005 segregat del districte de Khwaja Ghar |
| Farkhar | |
| Hazar Sumuch | Creat el 2005 segregat del districte de Taluqan |
| Ishkamish | |
| Kalafgan | |
| Khwaja Baha Wuddin | Creat el 2005 segregat del districte de Yangi Qala |
| Khwaja Ghar | Sub-dividit el 2005 |
| Namak Ab | Creat el 2005 segregat del districte de Taluqan |
| Rustaq | |
| Taluqan | Sub-dividit el 2005 |
| Warsaj | |
| Yangi Qala | Sub-dividit el 2005 |

## Notes

* ↑ «Takhar provincial profile». Arxivat de l'original el 2009-07-03. [Consulta: 1r gener 2011].
* ↑ Afghanistan Geographic & Thematic Layers

## Enllaços externs

* Dupree, Nancy Hatch (1977): An Historical Guide to Afghanistan. 1a Edició: 1970. 2à Edició, revisada i ampliada. Afghan Tourist Organization.
* Galeria de fotos
# Província de Talas

La província de Talas (en kirguís: Талас областы; en rus: Таласская область) és una província (óblast) del Kirguizstan. La capital és Talas.
# Província de Sükhbaatar

Sükhbaatar (Сүхбаатар en mongol), rep el nom per Damdin Sükhbaatar, és una de les 21 províncies (aimags) de Mongòlia. La seva capital és la ciutat de Baruun-Urt. Ocupa una superfície de 82.287 km² i té una població (2003) de 54.363 habitants. Compta amb un aeroport a Baruun-Urt (UUN/ZMBU) amb vols domèstics a i des d'Ulan Bator.
# Província de Talara

Talara és una província de la regió de Piura (Perú). Fa frontera amb l'oceà Pacífic a l'oest, la província de Paita al sud, la província de Sullana a l'est i la província de Contralmirante Villar, de la regió de Tumbes, al nord. Té la capital a la important ciutat portuària de Talara i conté el complex de platja de Máncora. Fou creada pel president Manuel A. Odría el 1956.

## Atraccions

La província té atraccions turístiques com el complex de platja de Máncora, la platja de Cabo Blanco, Punta Balcones, el bosc de Pariñas, les muntanyes Amotape, un jaciment de fòssils de cetacis, la Plataforma del Zócalo Continental, Punta Arenas, la refineria de Talara i el centre cívic de Talara. Té les majors reserves petrolíferes de tot el Perú.
Punta Pariñas, el punt més occidental del continent sud-americà, es troba a la província, al districte de La Brea.

## Clima

La província té una temperatura mitjana anual de 25 °C.

## Administració

La província es divideix en sis districtes, cadascun dels quals té un alcalde al capdavant:
* El Alto
* La Brea
* Lobitos
* Los Órganos
* Máncora
* Pariñas

## Transport

Està connectada a la resta del país per diverses carreteres i l'Aeroport Internacional Capitán FAP Víctor Montes Arias.

## Referències

* ↑ «Ley N° 12649» (en castellà). [Consulta: 6 agost 2019].
# Société Rencesvals

La Société Rencesvals (també anomenada Société Rencesvals pour l'étude des épopées romanes; en català, "Societat Rencesvals per a l'estudi de l'èpica romànica") és una societat científica fundada el 1955 a Pamplona i que té per objectiu promocionar els estudis sobre l'èpica romànica medieval.

## Orígens

La societat es creà a partir de les converses sostingudes entre diversos estudiosos en el decurs del quart congrés de la Société Internationale Arthurienne (Rennes, 1954), entre ells Omer Jodogne i Martí de Riquer, que es comprometé a organitzar un congrés el 1955 a Roncesvalls. A partir d'aquest col·loqui es decidí de fer-ne un segon el 1957 on es constituí formalment la societat. Els membres fundadors foren Rita Lejeune, Omer Jodogne, Jules Horrent, Ramón Menéndez Pidal, José María Lacarra, Martí de Riquer, Jean Frappier, Pierre Le Gentil, René Louis, Duncan McMillan, Angelo Monteverdi, Aurelio Roncaglia, Ruggero Ruggieri, André Burger.

## Activitats de la societat

La societat té la seu a Bèlgica. Per a la difusió dels estudis sobre l'èpica romànica publica un Bulletin bibliographique des de 1958; primer de publicació més irregular i, des de 1978, de publicació anual. Des de 1959, la societat organitza congressos cada tres anys.
* Col·loqui a Lieja (setembre 1957)
* Primer Congrés Internacional de la Societat (Poitiers 1959)
* Segon Congrés (Venècia 1961)
* Tercer Congrés (Barcelona 1964)
* Quart Congrés (1967)
* Cinquè Congrés (Oxford 1970)
* Sisè Congrés (Ais de Porvença 1973)
* Setè Congrés (Lieja 1976)
* Vuitè Congrés (Pamplona agost 1978; avançat un any en commemoració del 1200 aniversari de la batalla de Roncesvalls del 778)
* Novè Congrés (Padua Venècia 1982)
* Desè Congrés (Estrasburg 1985)
* Onzè Congrés (Barcelona 1988)
* Dotzè Congrés (Edimburg 1991)
* Tretzè Congrés (Gröningen 1994)
* Catorzè Congrés (Nàpols 1997)
* Quinzè Congrés (Poitiers 2000)
* Setzè Congrés (Granada 2003)
* Col·loqui a Lieja en commemoració del 50è aniversari de la Societat, 2005
* Dissetè Congrés (Storrs (Connecticut), 2006)
* Divuitè Congrés (Ginebra 2009)
* Dinovè Congrés (Oxford 2012)
* Vintè Congrés (Roma 2015)
El vint-i-unè congrés serà a Toronto el 2018.
Les seccions nacionals de la societat també organitzen col·loquis locals.

## Bibliografia

* Cinquante ans d'études épiques. Actes du Colloque anniversaire de la Société Rencesvals (Liège, 19-20 août 2005). Ginebra: Droz, 2008

## Referències

* ↑ Cinquante ans .... p. 15
* ↑ Cinquante ans ... p. 24

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Société Rencesvals
# Punt (bàsquet)

Els punts, en el bàsquet, serveixen per dur el compte de l'anotació dels partits. Es poden fer punts realitzant tirs de camp (de dos o tres punts) o bé tirs lliures (un punt).
L'equip que anota més punts en un partit és declarat guanyador d'aquest.

## Rècords de l'NBA

* Més punts durant la carrera: Kareem Abdul-Jabbar (38.387 pts)
* Millor mitjana de punts durant la carrera: Michael Jordan (30,12 ppp)
* Més punts en una temporada: 4.029 per Wilt Chamberlain (1961–62)
* Millor mitjana de punts en una temporada: 50,4 by Wilt Chamberlain (1961–62)
* Més punts en un partit: 100 per Wilt Chamberlain (2 de març de 1962 davant els New York Knicks)
* Més punts en una meitat: 59 per Wilt Chamberlain
* Més punts en un quart: 33 per George Gervin i Carmelo Anthony
* Més punts en una pròrroga: 16 per Gilbert Arenas

## Referències

* ↑ Nba.Com Líderes
* ↑ Nba.Com Líderes
* 1 2 3 4 5 NBA.com: Regular Season Records: Points
* ↑ «Anthony matches NBA mark with 33-point quarter». [Consulta: 11 desembre 2008].
Viccionari
# Somerton

«Somerton» té aquests significats:
* Somerton (Gal·les), Newport
* Anglaterra:
** Somerton (Norfolk)
** Somerton (Oxfordshire)
** Somerton (Somerset)
** Somerton (Suffolk)
* Estats Units:
** Somerton (Arizona)
** Somerton (Pennsilvània)
# Sin título (cinco camitas)

Sin título (cinco camitas) són obres creades per Guillermo Kuitca des de l’any 1992.Fetes en acrílic sobre matalaf amb potes de fusta i bronze.
Es tracta d'una obra feta en 3D sobre uns matalassos amb pintura acrílica damunt d'aquests en forma de mapes, està dissenyada amb la finalitat de veure-la en persona i no a través de fotografies. L'autor és conegut per tota la seua creació basada en la topografia.

## Història

Ens trobem davant l'obra de Kuitca que va realitzar a partir de les seues idees de fer obres que representaren com l'artista viu al seu interior i com ho expressa al seu exterior.
Kuitca, lluny de crear obres que foren premeditades, creà obres que no ho pareixien i les quals feien la sensació que estaven fetes inclús per una ment infantil. En aquestes obres podem veure dibuixades les línies d'uns mapes que moltes vegades són creacions pròpies de l'autor i moltes altres són direccions que porten a la seua vivenda o a altres llocs que li paregueren interessants. Aquests mapes són creats directament sobre els matalassos i en altres ocasions sobre altres tipus de materials de seda els quals s'unien seguidament amb botons a aquests llits. Les línies roges, normalment, es combinen amb textos i fons perfectament decorats. Es representaven en diferents sales perquè les persones que les veiessen pogueren interactuar i sentir l'obra.
La idea de l'obra era poder representar el que Kuitca tenia al seu cap mesclant la realitat amb trets fantàstics i irreals.

## Referències

* ↑ Institut Valencià dÁrt Modern. 50 obras maesstras de la Colección del IVAM : 1900-1950. València: Institut Valencià dÁrt Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1.
* ↑ A Book based on Guillermo Kuitca.. Amsterdam: Contemporary Art Foundation, 1993. ISBN 90-73170-03-6.
# Pui de la Bastida

El Pui de la Bastida és una muntanya de 1.315 metres que es troba al municipi d'Alàs i Cerc, a la comarca catalana de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig Colom d'Avall

El Puig Colom d'Avall és una muntanya de 1.196,7 metres del límit dels termes comunals de Serrallonga i el Tec, tots dos de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord.
Es troba a la zona occidental del terme de Serrallonga, al límit amb el Tec. Respecte d'aquest terme és al sud.

## Referències

* ↑ El Puig Colom d'Avall en els ortofotomapes de l'IGN
# Sibil·la de Castellvell

Sibil·la de Castellvell (Segarra, segle xiii - Alguaire, 21 de febrer de 1329) fou una priora del Monestir de Santa Maria d'Alguaire.
Filla d'un cavaller de la Segarra, va ser la sisena priora del monestir de monges santjoanistes d'Alguaire, entre els anys 1310 i 1329, com a successora en el priorat d'Agnès de Queralt (1297-1310). Sibíl·la va ser la priora més destacada en el desenvolupament del domini territorial del monestir d'Alguaire. Mitjançant una sèrie de compres i de permutes, va posar les bases que permetrien a les priores del monestir ser les senyores de la futura baronia Santjoanista d'Alguaire, la qual inclouria els termes d'Alguaire, Vilanova de Segrià, la Portella, Sant Miquel de Ratera, Gatmullat, el Pedrís, l'Olzinar i Tabac. A la mort de Sibíl·la (1329) fou reconeguda com a nova priora Marquesa de Ribelles (1330-1348), després de superar un conflicte plantejat entre les membres de la comunitat per resoldre la successió. El 1330, fra Helion de Vilanova, gran mestre de l'orde de l'Hospital, redactà els estatuts de la nova baronia d'Alguaire. L'establiment de la baronia es va veure facilitada per l'extinció de l'orde del Temple, produïda durant el priorat de Sibíl·la, ja que provocà la transmissió de béns i senyories dels Templers a l'orde de Hospital. Aquestes decisions van comportar que la baronia d'Alguaire passés de dependre de la castellania d'Amposta al Gran Priorat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Sibil·la, de Castellvell». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Sibil·la de Líbia

Sibil·la de Líbia, segons la mitologia grega, és, en alguns casos, la més antiga de les sibil·les. Filla de Zeus i Làmia, disposava del do de la profecia.

## Referències

* ↑ Diccionario de mitología clásica (C. Falcón, E. Fernández-Galiano y R. López Melero), Alianza editorial
* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Sibylla». [Consulta: 9 juliol 2021].
# Quadrangle Atla Regio

El quadrangle Atla Regio és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-26) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° N, i longitud entre 180° a 210° E.
Deu el seu nom a l'Atla Regio.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Atla Regio, V-26
# Psychoda collina

Psychoda collina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 0,95-0,98 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 1,80-2,05 de longitud i 0,75-0,85 d'amplada.
* Les antenes de la femella presenten 14 segments.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Filipines: Mindanao.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Psychoda crassipennis

Psychoda crassipennis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: les illes Britàniques, França, Bèlgica, els Països Baixos, Alemanya, Dinamarca, Suècia, Noruega i Txèquia (incloent-hi Moràvia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tonnoir, A. L., 1940. A synopsis of the British Psychodidae (Diptera) with descriptions of new species. Transactions of the Society for British Entomology. 7:21-64.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Belgian Species List 2012 (anglès)
* ↑ Catàleg d'espècies dels Països Baixos (neerlandès)
* ↑ Jan Ježek, 2009. Further New Faunistic Records of Moth Flies (Insecta, Diptera, Psychodidae) from the Czech Republic and Slovakia. Folia faunistica Slovaca, 14 (15): 101–105.
* ↑ Jan Jezek i Josef Hájek, 2007. Psychodidae (Diptera) of the Orlické hory Protected Landscape Area and neighbouring areas with descriptions of two new species from the Czech Republic. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae. Vol. 47, pp. 237-285. ISSN 0374-1036.
* ↑ Diptera of CZ & SK (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Slang

Es coneix com a slang l'argot de registre col·loquial i informal usada en l'idioma anglès.

## Vegeu també

* Argot
* Modisme
* Lunfardo
* Engrish
* Spanglish
* Anglish

## Referències bibliogràfiques

* Jonathon Green. The Slang Thesaurus. Penguin Books, 1986.
* Merrian Webster s Collegiate Dictionary. Merrian - Webster, Incorporated, 1995.
* Ángel Parets i Manuel J. Sueiro. slang: Històries sobre una mateixa història. Nosolorol, 2006.

## Enllaços externs

* Slangsite
Viccionari
# Slah Karoui

Slah Karoui (Sussa, 11 de setembre de 1951) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1978.
Pel que fa a clubs, destacà a Étoile Sportive du Sahel.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-09-16. [Consulta: 27 juliol 2019].
* ↑ «1978 FIFA World Cup Argentina». Arxivat de l'original el 2013-10-21. [Consulta: 27 juliol 2019].
# Puig Castellar

«Puig Castellar» té aquests significats:
* Puig Castellar (Pontós), cim de Pontós (Alt Empordà).
** Poblat ibèric de Puig Castellar, poblat iber situat al municipi alt-empordanès de Pontós.
* Puig Castellar (Pontós), Jaciment Arqueològic amb un poblat ibèric i tres assentaments
* Puig Castellar (La Llacuna), cim de La Llacuna (l'Anoia).
* Puig Castellar (Balenyà), cim de Balenyà (Osona).
* Puig Castellar (el Brull), cim d'El Brull (Osona).
* Puig Castellar (Sant Boi de Lluçanès), cim de Sant Boi de Lluçanès (Osona).
* Puig Castellar (Biosca), cim de Biosca (la Segarra).
* Puig Castellar (Ogassa), cim d'Ogassa (Ripollès).
* Puig Castellar (Arenys de Mar), cim d'Arenys de Mar proper al terme de Caldetes (Maresme).
* Puig Castellar (Cervelló), cim entre Cervelló i Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat).
** Jaciment Arqueològic de Puig Castellar, jaciment arqueològic situat al seu cim.
* Puig Castellar (Serra de Marina), turó entre Santa Coloma de Gramenet i Montcada i Reixac (Barcelonès).
** Poblat ibèric del Puig Castellar, poblat iber situat a Santa Coloma de Gramenet, al cim del Puig Castellar.
** Institut Puig Castellar, Institut d'educació secundària a Santa Coloma de Gramenet.
* Puig Castellar (Mieres), cim entre Mieres (Garrotxa) i Sant Miquel de Campmajor (Pla de l'Estany).
* Puig Castellar, nom com es coneixia al segle xvi el poblat ibèric de la Torre Roja.
* Puig Castellar, antic nom de la Penya del Moro (Collserola), cim de Sant Just Desvern a la comarca del Baix Llobregat.