OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# David di Donatello al millor actor debutant

El premi David di Donatello al millor actor debutant (en italià: David di Donatello per il miglior attore esordiente) és un premi de cinema que anualment atorgava l'Acadèmia del Cinema Italià (ACI, Accademia del Cinema Italiano) per reconèixer el destacat actor debutant en una pel·lícula italiana estrenada l'any anterior a la cerimònia. Només es va atorgar en les edicions del 1982 i 1983.

## Guanyadors

Els guanyadors del premi han estat:
* 1982
** Beppe Grillo - Cercasi Gesù
** Alessandro Benvenuti - Ad ovest di Paperino
** Enzo Decaro - Prima che sia troppo presto
* 1983
** Fausto Rossi - Colpire al cuore
** Marcello Lotti - Io, Chiara e lo scuro
** Carlo De Matteis - Sciopèn

## Referències

* ↑ Lancia, Enrico. I premi del cinema (en italian). Rome, Italy: Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.
* ↑ «Chronology» (en italià). Accademia del Cinema Italiano.

## Enllaços externs

* Daviddidonatello.it (web oficial)
# Plectorhinchus picus

Plectorhinchus picus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 84 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Seychelles fins a les Illes de la Societat i Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
# Aeroport de Hakodate

L'Aeroport de Hakodate (japonès: 函館空港, Hakodate Kūkō) (codi IATA: HKD, codi OACI: RJCH) és un aeroport de Hokkaidō. Està situat 7,6 km a l'est del centre de la ciutat de Hakodate.

## Història

L'aeroport de Hakodate es va inaugurar l'any 1961 amb una sola pista d'aterratge de 1200m. L'any 1971 va tenir una important expansió i es va estendre la pista fins als 2000m. La pista va rebre més extensions l'any 1978 fins als 2500m i l'any 1999 fins als 3000m. L'any 2005 s'hi va inaugurar una nova terminal.
El 6 de setembre del 1976, el pilot de la Unió Soviètica Víktor Belenko va fugir-ne i va desertar al Japó aterrant amb un caça MiG-25 a l'aeroport de Hakodate.
El 21 de juny del 1995, el Vol 857 d'All Nippon Airways, un avió Boeing 747 des de Tòquio a Hakodate, va ser segrestat per Fumio Kutsumi. Armat amb un tornavís reivindicava actuar en nom de la secta Aum Shinrikyo. L'avió va aterrar a l'aeroport de Hakodate i va romandre tota la nit a la pista durant 15 hores fins que la policia antiavalots va assaltar-lo a l'alba i va alliberar els passatgers.

## Curiositats

* L'aeroport de Hakodate és un dels elements principals de la història del film animat El detectiu Conan: El mag del cel platejat.

## Referències

* ↑ AIS Japan Arxivat 2016-05-17 at the Portuguese Web Archive
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès).
* ↑ Dowling, Stephen. «The pilot who stole a secret Soviet fighter jet», 05-09-2016.
* ↑ Reid, T. R. «JAPANESE POLICE STORM PLANE, GRAB HIJACKER» (en anglès). The Washington Post, 22-06-1995.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (japonès)
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Nokia N90

El N90 o Nokia N90 és un model de telèfon mòbil smartphone de Nokia, corresponent a lES N SEries, amb dues pantalles i càmera amb lent d'òptica Carl Zeiss (creada per Konica Minolta) de 2 mega-píxels integrada. Incorpora flash i l'habilitat de gravar vídeo d'alta qualitat a resolució 352x288 en format de vídeo MPEG-4 amb àudio en AAC. El telèfon no té vibració. La pantalla gira 270 graus perquè el telèfon puga ser utilitzat a l'estil de les càmeres de vídeo.
Usa el sistema operatiu Symbian 8.1a en la plataforma Series 60 2nd Edition, Feature Pack 3. Les revisions recents inclouen també la versió 2 de l'aplicació Lifeblog.
El N90 no té disc dur integrat com el Nokia N91 però inclou 31 MB de memòria flash i normalment ve amb una targeta de memòria DV-RS-MMC de 64 MB o 128 MB. Una targeta de memòria d'1 GB permet emmagatzemar quatre hores de vídeo en el telèfon. Nokia contínua la seua recent tradició d'incloure un cable de dades USB amb el telèfon.

## Enllaços externs

* Twice The Honor: Nokia N90 and Nokia N91 Win A "Best Of What's New ... Arxivat 2006-02-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Award-Winning Nokia N90 Now Shipping en els EUA Arxivat 2005-12-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Masia Cameta

La Masia Cameta, o Bosc d'en Cameta, és un mas al municipi de Valls (Alt Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Forma part del conjunt de les Masies dels Boscos.

## Arquitectura

Edifici aïllat de planta baixa, pis, golfes i terrat, és de pedra i maó arrebossat i pintat de color siena.
La façana principal està orientada cap al sud. L'estructura original era simètrica, però va ser alterada posteriorment. La porta d'accés, centrada, és d'arc rebaixat i s'hi accedeix per una escala de 8 graons i un ample vestíbul.
Al primer pis hi ha un balcó central amb barana de balustres i dues obertures amb balustres que simulen balcons. Aquest pis es corona amb una petita cornisa que connecta compositivament amb la part superior dels pisos laterals.
Les golfes presenten 3 finestres d'arc rebaixat i l'acabament de l'edifici és amb cornisa i balustrada adornada amb testos. Les galeries dels cossos laterals són d'arcs de mig punt, 3 a cada banda de la façana, i 9 a la banda esquerra (a la dreta hi ha actualment un terrat).

## Història

L'edifici és part del conjunt residencial del Bosc de Valls, format per extenses finques on es començà a edificar bàsicament a partir del 1840, un cop acabada la Primera Guerra Carlina.
Durant la Guerra Civil (1936-1939), una bomba va destrossar la banda dreta de l'edifici, la qual es construí de nou sense respectar l'estructura anterior, que responia a les característiques de les masies de galeria correguda típiques de la comarca de l'Alt Camp. En l'actualitat manté la seva funció d'habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Masia Cameta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# Bonaventura Salas i Bofarull

Bonaventura Salas i Bofarull (Reus, segle xviii), va ser un sacerdot català.
Es desconeix la seva biografia, però nasqué a Reus a finals del segle xvii o principis del xviii. Va ser tresorer de la Catedral de Tarragona cap al 1740, Legat de la Cúria Pontifícia i prior del Monestir de Santa Oliva. L'Ajuntament de Reus el nomenà fill il·lustre i el seu retrat es mostra a la galeria municipal de reusencs. Un familiar seu, Antoni Salas Simó, també va ser tresorer de la Catedral de Tarragona.

## Referències

* ↑ Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imprenta y Librería de Pedro Sabater, 1845, p. Vol. II, pàg 331.
* ↑ «Fills il·lustres i adoptius». Arxivat de l'original el 2014-10-30. [Consulta: 2-IX-2014].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 583.
# Mas de l'Hereu

«Mas de l'Hereu» té aquests significats:
* Mas de l'Hereu o Mas de l'Hereuet, a Montbrió del Camp.
* Mas de l'Hereu, al Meüll.
# Pont d'Alentorn

El Pont d'Alentorn és un pont d'Artesa de Segre (Noguera) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era un pont de 7 arcades a la carretera. Sobre del Segre.

## Història

Hi passa la carretera d'Artesa de Segre a Vilanova de Meià, que travessa el Segre per l'antic Pont d'Alentron, destruït durant la Primera Guerra Carlina i reconstruït posteriorment
Pont de fusta que reemplaça el que hi havia abans de pedra bastant sòlid i de 3 arcs que va ser destruït, sense quedar actualment només amb els estreps, pels partidaris de carlistes el 1839.

## Referències

* 1 2 3 «Pont d'Alentorn». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «Enciclopèdia Catalana». Grup Enciclopèdia Catalana, II [Consulta: 10 març 2019].
# Aeroport de Humacao

L'aeroport de Humacao (IATA: HUC, TAPA de FAA: X63) és un aeroport d'ús públic propietat de l'Autoritat de Ports de Puerto Rico situat a 1,85 km cap al sud-est des del districte empresarial central de Humacao, ciutat de Puerto Rico.
A causa de la apertura del nou aeroport «José Aponte de la Torre» a Ceiba, el novembre de 2008, l'aeroport de Humacao, juntament amb el de Fajardo van tancar les seves operacions. El juliol de 2009, l'aeroport d'Humacao fou llistat com un aeroport actiu per l'Administració d'Aviació Federal.
L'aeroport cobreix una àrea de 5,7ha a una alçada de 10m per sobre del nivell mitjà del mar. Té un pista d'aterratge pavimentada d'asfalt designada 10/28 que mesura 747m × 18m.
El 16 de març de 1998, l'aeroport portava 5.349 operacions d'aeronau en els darrers 12 mesos, una mitjana de 14 per dia: 76% aviació general, 22% petits vols comercials i 2% exèrcit. En aquell temps hi hi havia 35 aeronaus basades a aquest aeroport: 66% d'aviació ultralleugera, 26% aviació d'un sol motor i 6% multi-motor i 3% helicòpters.

## Referències

* ↑ FAA Airport Master Record for X63 (Form 5010 PDF), effective 2 July 2009.
* ↑ «HUC - Humacao [Dr. Hermenegildo Ortiz Quinones Airport, PR, US - Airport - Great Circle Mapper]». [Consulta: 19 maig 2017].

## Enllaços externs

* Informació d'aeroport Arxivat 2017-02-14 a Wayback Machine. del FAA per X63
* AirNav Informació d'aeroport per X63
* FlightAware Informació d'aeroport i rastrejador de vol viu
* SkyVector Gràfic aeronàutic per X63
# Nick O'Malley

Nick O'Malley (Sheffield, 5 de juliol de 1985) és el baixista de la banda britànica de rock alternatiu Arctic Monkeys.

## Biografia
### Primers anys

O'Malley va començar a tocar el baix a l'edat de 16 anys, després que el seu desig de tocar la bateria i la guitarra fos negat pel seu pare. Abans de formar part dels Arctic Monkeys, O'Malley tocava el baix en una banda de rock de garatge anomenada The Dodgems.

### Arctic Monkeys

Després que Andy Nicholson anunciés que no faria el tour per Amèrica del Nord amb la banda, O’Malley, amic dels membres de la mateixa i baixista de The Dodgems, va ser inclòs als Monkeys de manera inicialment temporal. La seva primera aparició amb la banda va tenir lloc el 25 de maig de 2006, quan van fer un concert secret al “Old Blue Last” de Londres. Aquest local, amb capacitat per a 120 persones, va ser vist com una oportunitat per fer una prova a O’Malley abans del primer concert gran de la banda, a Vancouver el 27 de maig de 2006.
O'Malley es va fracturar la mà mentre jugava amb els seus antics companys de banda mentre estaven borratxos, una setmana després d'haver acceptat reemplaçar a Nicholson, segons va dir el cantant de The Dodgems, Phil Goddwin:
   Mentre anàvem caminant cap a casa del pub, un amic el va agafar (a O’Malley) i el va empènyer contra la paret del nostre veí. És una mica alta i va aterrar sobre la seva mà dreta.
No obstant això, malgrat la seva fracturada mà va poder tocar el baix i unir-se a la banda en el exitós tour.
Encara que O’Malley només esperava continuar amb el grup fins a la completa recuperació de Nicholson, la sortida d'aquest últim va ser vista com un anunci de que O’Malley continuaria de gira amb els Monkeys en finalitzar l'estiu i gravaria amb ells el segon àlbum de la banda. I efectivament, els Arctic Monkeys van publicar un comunicat a la seva pàgina web més tard, explicant la sortida de Nicholson i la incorporació oficial de Nick.

## Vida privada

O'Malley es va convertir en pare quan la seva núvia, Kelly Boss, va donar a llum a Hearst O'Malley, en algun moment d'abril o maig del 2014.

## Referències

* ↑ «ARCTIC MONKEYS US» (en anglès). [Consulta: 19 maig 2021].
* ↑ «Arctic Monkeys play gig in tiiny pub» (en anglès), 06-05-2025. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ «Chill out: Arctic Monkeys blast into Boston this weekend» (en anglès), 07-05-2011. Arxivat de l'original el 2007-11-07. [Consulta: 21 maig 2010].
* ↑ «Arctic Monkey Bassist Breaks Hand — News — AngryApe», 27-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 19 maig 2021].

## Vegeu també

* Alex Turner
* Matt Helders
* Jamie Cook
# Bonaventura Sitjar

Bonaventura Sitjar (Porreres, Mallorca, 9 de desembre de 1739 – San Antonio, Califòrnia, 3 de setembre de 1808) fou un missioner franciscà que va servir a Califòrnia fins a la seva mort.
Fou ordenat monjo l'abril de 1758, i es va unir al Col·legi de San Fernando de México. En 1770 va rebre l'ordre d'anar a Califòrnia, i va arribar a San Diego el 21 de maig de 1771.
Va ajudar a fundar la Missió de San Antonio de Padua i hi va servir fins a la seva mort el 3 de setembre de 1808. Durant el seu mandat 3.400 indis foren batejats. Va parlar amb fluïdesa la seva llengua, un dialecte salinan anomenat Antoniaño, Telamé, o Sextapay (després de llur localització). Amb l'ajuda del Pare Miquel Pieras, va escriure un diccionari traduint la llengua a l'espanyol. Tot i que la llista de les paraules no és tan llarga com el diccionari mutsun de la Missió de San Juan Bautista elaborat per Felipe Arroyo de la Cuesta (amb 2884 paraules i frases), el de Sitjar dona la pronunciació i explicacions més completes. Aquest treball forma el setè volum de l'obra de John G. Shea Library of American Linguistics (New York, 1861), i fou publicada de manera separada amb el títol Vocabulary of the Language of the San Antonio Missions (1863).
També va deixar un diari d'una expedició d'exploració que va acompanyar en 1795. En 1797 va participar en la fundació de la Missió de San Miguel Arcángel. El seu cos va ser enterrat en el santuari de la Missió de San Antonio.
Bonaventura Sitjar fou declarat fill il·lustre del seu poble natal, Porreres.

## Referències

* ↑ «A Glossary of Proper Names in California Prehistory: Ethnolinguistic Groups». Society for California Archaeology. Arxivat de l'original el 2012-03-28. [Consulta: 26 setembre 2012].

## Enllaços externs

* «Buenaventura Sitjar». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.
* Buenaventura Sitjar a l'Appleton's Cyclipedia
* Sitjar, Fr. Buenaventura (1861) Vocabulario de la lengua de los naturales de la mission de San Antonio, Alta California. Shea's Library of American Linguistics, 7. Reprinted 1970 at New York by AMS Press.
# Mas de l'Hipòlit

El Mas de l'Hipòlit és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida del Burgar, a la vora esquerra de la Riera de la Quadra i a l'oest de la carretera de La Selva. S'hi accedeix pel Camí d'Aixemoreres. El nom del mas és un nom modern, se'l coneixia com a Mas del Camafort. A l'altra banda de la carretera de la Selva hi ha el Mas del Llunes.

## Descripció

El mas és una construcció de planta rectangular, amb un cos central de dues plantes d'alçada i dos cossos laterals d'una planta. La coberta és un terrat a la catalana, amb una torreta de badalot. Les façanes mostren una composició arquitectònica peculiar, que procura, malgrat tot, mantenir la unitat del conjunt.
L'estat actual del mas original, és bo, però s'hi han fet diverses reformes. Una part dels elements originals, ja no existeixen o s'han transformat.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 283. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 71-72.
# David di Donatello a la millor banda sonora estrangera

El premi David di Donatello a la millor banda sonora estrangera (en italià: David di Donatello per la migliore colonna musicale straniera) és un premi de cinema que anualment atorga l'Acadèmia del Cinema Italià (ACI, Accademia del Cinema Italiano) per reconèixer la destacada composició de la banda sonora en una pel·lícula no italiana estrenada l'any anterior a la cerimònia. Només es va atorgar en les edicions de 1979 i 1980.

## Guanyadors

| Any | Guanyador | Pel·lícula |
| 1979 | Galt MacDermot | Hair |
| 1980 | Ralph Burns | Movie Movie |

## Referències

* ↑ «Chronology» (en italià). daviddidonatello.it. Accademia del Cinema Italiano. [Consulta: 15 setembre 2018].
* ↑ Lancia, Enrico. I premi del cinema (en italian). Rome, Italy: Gremese Editore, 1998. ISBN 8877422211.

## Vegeu també

* Nastro d'Argento a la millor banda sonora

## Enllaços externs

* Daviddidonatello.it (web oficial)
# Alachua

Alachua és una ciutat del comtat d'Alachua, Florida, Estats Units. Segons l'oficina del Cens dels Estats Units, la població de la ciutat l'any 2006 era 7.554 habitants. La ciutat forma part de l'àrea metropolitana de Gainesville que aixopluga un total de 243.985 residents.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the population for the Incorporated Places of Florida» (XLS). US Census Bureau. [Consulta: 13 octubre 2007].
* ↑ «Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2000 to July 1, 2006» (XLS). U.S. Census Bureau. [Consulta: 13 octubre 2007].
# Notiochelidon

Notiochelidon és un gèneres d'ocells, actualment en desús, de la família dels hirundínids (Hirundinidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere contenia 4 espècies:
* Notiochelidon cyanoleuca - oreneta blanc-i-blava.
* Notiochelidon murina - oreneta ventrebruna.
* Notiochelidon flavipes - oreneta de peus clars.
* Notiochelidon pileata - oreneta capnegra.
Tanmateix, en la seva versió 13.2 (juliol 2023), el COI considera que aquesta espècies pertanyen a altres gèneres (Pygochelidon; Orochelidon i Atticora).

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 611-612. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Leví ben Abraham

Leví ben Abraham (Vilafranca de Conflent entre 1240 /1250-prop d'Arle, Provença, poc després de 1315) va ser un rabí, matemàtic, astrònom jueu actiu a la meitat del segle xiii. Va ser descendent d'una família d'estudiosos. El seu pare, Abraham ben Hayyim, va ser un poeta sinagogal, i rabí a Narbona, que va abandonar aquell lloc cap al 1240 per finalment anar a Vilafranca de Conflent. L'oncle de Levi Reuben ben Hayyim, també, com el seu avi, era un erudit. Un fill d'aquest Reuben ben Hayyim era, probablement, Samuel ben Reuben de Besers, que va prendre partit per Levi, encara que en va, en el seu conflicte amb el partit ortodox a la Provença. El mateix Levi va ser l'avi matern del filòsof Leví ben Guerson de Banhòus de Céser. Fou cèlebre per les seues dues enciclopèdies Battei ba-Nefesb ve-ba-Lebasbim (Flascons de perfum i amulets) i Livyat Hen (Corona de gràcia) i el seu tractat d'astronomia.

## Referències

* ↑ «Levi ben Abraham ben Ḥayyim». Encyclopedia.com, 16-04-2024. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «LEVI BEN ABRAHAM BEN ḤAYYIM - JewishEncyclopedia.com». [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ «Leví ben Abraham ben Ḥayyim | enciclopedia.cat». [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* Levi ben Abraham a la Jewish Encyclopedia
* Las enciclopedias en España antes de l'Encyclopédie, Alfredo Alvar Ezquerra
# Marklita

La marklita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom del Dr. Gregor Markl (1971), mineralogista alemany a la Universitat de Tübingen, qui va trobar l'espècimen tipus d'aquesta espècie, pels seus nombrosos estudis i llibres sobre la petrologia de l'escorça terrestre, geoquímica i específicament en els minerals hidrotermals en els dipòsits de la zona de la Selva Negra (gènesi, alteració oxidativa, mineralogia i geoquímica).

## Característiques

La marklita és un carbonat de fórmula química Cu₅(CO₃)₂(OH)₆·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Visualment és similar a la devil·lina i a la serpierita. Químicament és similar a la georgeïta, a la claraïta (amb zinc) i a la cuproartinita (amb magnesi), així com a l'atzurita i la malaquita (sense les molècules d'aigua).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Friedrich-Christian, a la vall de Wildschapbach, al massís de la Selva Negra (Baden-Württemberg, Alemanya). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Marklite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Imatge d'uns cristalls de marklita
# Mostafa Arab

Mostafa Arab (Teheran, 13 d'agost de 1941) fou un futbolista iranià de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de l'Iran. Pel que fa als clubs destacà a Oghab FC.

## Referències

* ↑ Mostafa Arab . takhtejamshidcup.com
* ↑ «Mostafa Arab». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 14 agost 2009]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 27 setembre 2021].
* ↑ Mostafa Arab a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mas de l'Ignasi

El Mas de l'Ignasi és un mas situat al municipi de Vilallonga del Camp, a la comarca catalana del Tarragonès.

## Referències

* ↑ «Mas de l’Ignasi | enciclopèdia.cat». [Consulta: 20 novembre 2021].
# Decoració

«Decoració» té aquests significats:
* Ornament, adorn o floritura
* Decoració d'ous
* Arts decoratives
* Ofici de decorador o decoradora
# Pont de la Central (Terradets)

El Pont de la Central és un pont a cavall dels municipis de Castell de Mur, en territori del poble de Cellers a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, i de Llimiana.
És a prop de l'extrem sud-est del terme municipal de Castell de Mur i del sud-oest del de Llimiana. El pont uneix les dues ribes de la Noguera Pallaresa, just a ponent de la central hidroelèctrica de Terradets i uns 200 metres al sud-sud-est de la Presa de Terradets. Al damunt de l'extrem de ponent del pont, muntanya amunt cap a l'oest, hi ha el Corral de Corçà.
# Amanda (pel·lícula de 1938)

Amanda (títol original Carefree) és una pel·lícula musical estatunidenca de Mark Sandrich, estrenada el 1938 i doblada al català.

## Argument

Una jove, Ginger Rogers, s'enamora del seu psicòleg Fred Astaire. El seu promès Ralph Bellamy, Stephen Arden, comença a trobar que el seu amic Tony Flagg (el psicòleg) no fa canviar gran cosa al pensament de matrimoni entre ell i Amanda. Després d'haver hipnotitzat Amanda, Tony s'adona que està enamorat d'ella i intenta en va reconciliar-se i després de la seva sessió no l'estima més. A causa (o gràcies) de Stephen, Amanda té un xoc i com ja no és sota hipnosi, torna a estimar molt Tony, amb qui es casa finalment.

## Repartiment

* Fred Astaire: El doctor Tony Flagg
* Ginger Rogers: Amanda Cooper
* Ralph Bellamy: Stephen Arden
* Luella Gear: Tia Cora
* Jack Carson: Thomas Connors
* Clarence Kolb: El jutge Travers
* Walter Kingsford: El doctor Powers
* Franklin Pangborn: Roland Hunter
* Hattie McDaniel: Hattie

## Nominacions

* Oscar a la millor direcció artística 1939 per Van Nest Polglase
* Oscar a la millor cançó original per Irving Berlin per la cançó "Change Partners and Dance with Me".
* Oscar a la millor banda sonora per Victor Baravalle

## Referències

* ↑ Amanda
Viccionari
# Abu Sadat Mohammad Sayem

Abu Sadat Mohammad Sayem (1916 - 1997) va ser el sisè president de Bangladesh. Va governar entre el 6 de novembre de 1975 i el 21 d'abril de 1977.

## Referències

* ↑ Banglapedia biography Arxivat 2011-10-11 a Wayback Machine.. Consultat lo 2 de novembre de 2011