OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Walter Wolf Racing

Walter Wolf Racing va ser un equip de cotxes de competició fundat per Walter Wolf amb seu al Canadà que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.
L'escuderia es va formar quan Walter Wolf va comprar el 60% de les accions de Williams l'any 1975.
L'equip va prendre part en 4 temporades diferents (1976 - 1979) disputant 48 Grans Premis aconseguint un total de tres victòries (amb una pole i tres voltes ràpides).
Va debutar a la primera cursa de la temporada 1976, al GP de Brasil de la mà del pilot belga Jacky Ickx.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 48 | 3 | 1 | 13 | 3 | 79 |
# Psychoda campbellica

Psychoda campbellica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a les illes Campbell (Nova Zelanda).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1964. Insects of Campbell Island. Diptera: Psychodidae. Pacif. Ins. Monogr. 7: 280-88.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# San-Gavino-di-Fiumorbo

San-Gavino-di-Fiumorbo (en cors San Gavinu di Fiumorbu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 209 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 280 | 301 | 293 | 274 | 207 | 209 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Philippe Vittori | PRG | |
# Santa Joana de Valois

Santa Joana de Valois o Joana de França (Nogent-le-Roi, 1464 - Bourges, 1505), princesa de França i duquessa de Berry. En 1502 va fundar l'orde monàstic de les Anunciates. Joana de Valois fou beatificada el 1743 pel Papa Benet XIV, posteriorment fou canonitzada el 1950 pel Papa Pius XII, 445 anys després de la seva mort. La seva festa se celebra el dia 4 de febrer.

## Biografia

Nasqué el 1464 sent filla del rei Lluís XI de França i la seva segona esposa Carlota de Savoia. Era neta per línia paterna del rei Carles VII de França i Maria d'Anjou, i per línia materna del duc Lluís I de Savoia i la comtessa Anna de Lusignan. Fou germana d'Anna de França i el futur rei Carles VIII de França.
Es casà el 1476 amb el duc Lluís II d'Orleans, futur rei de França amb el nom de Lluís XII de França. D'aquesta unió no tingueren fills. A la mort del rei Carles VIII de França, germà de Joana de Valois, el duc d'Orleans va esdevenir hereu legítim al tron com el descendent per línia masculina més proper al rei difunt. En aquells moments Lluís ja tenia a les seves mans l'anul·lació del seu matrimoni, que no pogué consumar per la negativa de Joana. Amb l'anul·lació a la mà Lluís XII va poder-se casar, en segones núpcies, amb Anna de Bretanya, vídua del rei difunt.
Joana es retirà i va rebre en compensació el títol de duquessa de Berry. Molt religiosa, va ocupar-se d'obres socials (cura de malalts, ajut a necessitats, acollida i redempció de dones "caigudes", dedicades a la prostitució, etc.), d'educació (fundació d'un col·legi i ajuts econòmics per a nois que no tenien recursos per estudiar) i religiosos (reforma de convents diversos).
Va voler fundar un orde religiós dedicat a la pregària contemplativa i on les monges imitessin la vida de Maria, la Mare de Déu. Així, amb l'ajut del franciscà observant Gabriel-Marie Nicolas, va crear en 1501 l'Orde de l'Anunciació de Santa Maria a Bourges, fent-se ella mateixa monja i morint al convent d'aquesta ciutat el 1505.
* Retrat del s. XV
* Escultura de Louis Desprez, 1841 (París, St. Germain l'Auxerrois)
* Pintura de 1530, per Jean Pérrehal
* Tomba de la santa a l'antic Convent de l'Anunciació de Bourges
# San Juan del Río

San Juan del Río és un municipi de l'estat de Querétaro. San Juan del Río és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud-est de l'estat de Querétaro. Limita al nord amb els municipis d'Ezequiel Montes, al sud amb San Juan del Río, a l'oest amb Mariano Escobedo i a l'est amb l'estat d'Hidalgo.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de San Juan del Río Arxivat 2016-11-27 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Santa Maria de Castelldans

Santa Maria de Castelldans és una església del municipi de Castelldans (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església de planta de creu llatina d'una sola nau amb capelles laterals comunicades i coberta amb volta de canó. Als peus del recinte hi ha el campanar de base quadrada i cos superior sensiblement vuitavat; està rematat amb una cornissa i balustres. A la zona del creuer hi ha una cúpula central damunt de petxines. Sota el cor, la volta és rebaixada; està ornamentada amb esgrafiats geomètrics; al centre té un cercle amb les inicials de Jesús i la data de 1881 envoltada per un escut amb àngels i una corona.
El conjunt és força auster, d'estil neoclàssic. La façana no té cap portada monumental, només té unes motllures al voltant de la porta i l'anagrama d'"Scala Dei" i la data de 1679, possiblement la data del fi de les obres. El remat és en forma triangular que al centre té un òcul.
Està tota feta de carreus perfectament escairats que han estat aprofitats de construccions anteriors com ho demostren les marques de picapedrers; la pedra s'ha deixat vista. Hi ha molta humitat fins i tot aixeca el paviment de rajola vermella i pedra.
L'altar major està presidit per una escultura de pedra de la Mare de Déu, dels segles XIV-XV, d'estil gòtic.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santa Maria de Castelldans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Santa Maria de Castellfollit del Boix

Santa Maria de Castellfollit del Boix és una obra del municipi de Castellfollit del Boix (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una església d'una sola nau i amb un cos adossat al lateral situada als afores del poble. Presenta una façana molt senzilla coronada per un frontó i un campanar d'espadanya d'un sol ull. L'interior presenta murs emblanquinats, i un presbiteri sense cap mena de decoració.

## Referències

* ↑ «Santa Maria de Castellfollit del Boix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Unió Deportiva Torredembarra

La Unió Deportiva Torredembarra (UD Torredembarra) és un club poliesportiu de la ciutat de Torredembarra, fundat l'any 1922. Creat inicialment com a equip de futbol amb el nom d'Unió Sportiva de Torredembarra i presidit per Esteve Huguet i Borras, l'any següent es va inscriure's a la Federació Catalana de Futbol. Va disputar el primer partit el maig de 1922 guanyant per 2 a 1 el Foot-ball Club d'Altafulla, predecessor de l'actual Club Esportiu Altafulla, fundat el 1923 com a Futbol Club Català. L'alineació de la Unió Deportiva Torredembarra en aquell primer partit estava formada per Guinovart, Virgili, Borràs, Morros, Francesc Huguet, Valls, Ferré, Benítez, Esteve Huguet i Gual.
No va ser fins a l'any 1923 que la US Torredembarra entrà a formar part de la Federació Catalana de Futbol. A partir dels anys 70 s'han creat nombroses seccions esportives dins del club.
El primer cop que el club va portar els colors blanc i blau a les seves samarretes va ser el 18 de gener de 1925.
El club va arribar per primera vegada a Primera Catalana l'any 2013, i es mantingué fins al 2016 (2013-2016). La temporada 2014 - 2015 va acabar 5è de la Primera Catalana, fins ara, la millor posició de la seva història.

## Referències

* ↑ «Unió Deportiva Torredembarra». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «[https://web.tarragona.cat/pandora/cgi-bin/Pandora?xslt=ejemplar;place=none;publication=Veu%20de%20Tarragona,%20La;day=13;month=05;year=1922;page=003;id=0000182410;collection=premsa;url_high=premsa/Veu%20de%20Tarragona,%20La/1922/192205/19220513/LA%20VEU%20DE%20TARRAGONA%2019220513003.pdf;lang=ca;archivo=;encoding=utf-8 A Torredembarra s'ha constituït amb el nom d'Unió Esportiva un equip de fut-bol que'l diumenge passat jugà per primera vegada]». La Veu de Tarragona, 13-05-1922, pàg. 3.
* ↑ Suñé Morales, Jordi «Els inicis del catalanisme al Baix Gaià». Estudis Altafullencs, 32, pàg. 119-144.
* ↑ «Blau i blanc colors torrencs (pàg. 19)». pericosonline.com, XXIV aplec de penyes, 01-06-2014. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
Primera Catalana - Temporada 2017/2018 :
Grup 1Grup 2
Fundació Esportiva Grama Can Vidalet UE Llagostera UE San Juan At. de Montcada CE Farners CE Banyoles
UE La Jonquera AEC Manlleu CE Sabadell CE Manresa CF Montañesa FC Sant Cugat
CF Mollet UE CF Lloret FC Cardedeu CE Júpiter UE Vic UE Castellar
CE EFAC Almacelles CF Amposta CF Balaguer CE El Catllar CF Igualada Lleida Esportiu B
Juventud 25 Septiembre CFJ Mollerussa CE Morell UE Rapitenca CF Reddis FC Santboià
UE Sant Ildefons UE Tàrrega UD Torredembarra CDC Torreforta UD Viladecans CF Vilanova :
# Unió Deportiva Cassà

La Unió Deportiva Cassà és un club de futbol català del poble de Cassà de la Selva.

## Història

L'any 1913 neix el CF Pàtria, primer equip de Cassà de la Selva. El 1921 neix el CF Cassà. Un any més tard es crea la UD Cassà. Acabada la Guerra Civil, el 1946, es refunda l'actual UD Cassà. A final de la temporada 2008-09 el Cassà renuncia a la 3a Divisió i baixa fins a la Territorial Preferent.

## Palmarès

* 1 cop campió de Primera Catalana

## Temporades

Fins a l'any 2011-12 el club ha militat 3 vegades a Tercera Divisió, 2 a Primera Catalana i 13 a Preferent Territorial.
* 2005-06: Primera Div. Catalana 14è
* 2006-07: Primera Div. Catalana 1r
* 2007-08: Tercera Divisió (Grup 5è) 14è
* 2008-09: Tercera Divisió (Grup 5è) 13è
* 2009-10: Tercera Divisió (Grup 5è) 15è
* 2010-11: Territorial Preferent (Grup 1r) 17è
* 2011-12: Segona Catalana (Grup 1r) 16è
* 2012-13: Tercera Catalana (Grup 16è) 5è
* 2013-14: Tercera Catalana (Grup 17è) 1r
* 2014-15: Segona Catalana (Grup 1r) 7è
* 2015-16:--

## Himne Oficial

Amb la il·lusió que a tots ens acompanya cada setmana acudim a omplir el camp l'equip que lluita i l'afició que clama perquè el Cassà sempre surti triomfant. Au !, som-hi tots que se sent arribar l'hora d'un poble unit pel treball i pel futbol des del més gran fins al marrec que encara plora tots a cridar perquè el Cassà ha fet un gol. Amb l'afició que a tots agermana cantem ben fort eixamplant els nostres cors fins a l'infinit que ressoni la tonada Visca el Cassà, que és el club dels meus amors. Del blanc i el blau que és símbol de tot un poble aixecarem l'estendard sempre ben alt i a cada camp lluitarem fort i amb esperit noble fins que els colors gravats per sempre hi quedaran Cassà, Cassà, Cassà sempre endavant que per molts anys Visca el Cassà !

## Referències

* ↑ «Futbol Català». Mundo Deportivo. Barcelona: Grupo Godó, 17-07-2010. [Consulta: 15 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Unió Deportiva Cassà - Lloc web oficial
# San Pascual

* Per a altres significats, vegeu «San Pascual (Madrid)».
San Pascual és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 55 | 59 | 53 | 49 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Verkehrshafen

El Verkehrshafen és un canal i una dàrsena al port d'Harburg a l'estat federal alemany d'Hamburg que connecta el Lotsekanal, el Westlicher i Östlicher Bahnhofskanal i l'Überwinterungshafen. El canal va construir-se de 1894 a 1895, junt amb el Ziegelwiesenkanal i l'Port de la fusta, a la primera fase d'eixample del port d'Harburg. Va aprofitar-se del fossats de la ciutadella del castell d'Harburg, construït segons el Mètode Vauban i desafectat el 1815, el que explica la seva forma estrambòtica.
Des del 1960, tot el port d'Harbug a poc a poc va perdre el seu paper pel transport de mercaderies. El senat d'Hamburg va treure la zona del canal de la zona portuària i transformar-la en zona mixta habitatge i de serveis. Al marc de la reurbanització de la zona, es parla entre altres d'equipar el canal d'un vaixell de banys permanent que incorporaria un Beach Club.

## Connexions

* Lotsekanal
* Östlicher Bahnhofskanal
* Westlicher Bahnhofskanal
* Schiffsgraben
* Überwinterungshafen
* El Verkehrshafen (esquerra) i l'Überwinterungshafen (dreta)
* La resclosa de l'Elba en direcció del Verkehrshafen (sud)
* El canal des de l'Östlicher Bahnhofsgraben
* El canal i la resclosa vist des de l'Elba en direcció sud

## Referències

* ↑ Segons la variació mitjana de la marea a l'Elba
* ↑ OpenStreetMap
* ↑ Rüttgerodt-Riechmann, Harburger Schlossinsel: Burg – Schloss - Zitadelle – Gewerbeareal und der Harburger Binnenhafen, Bebauungsplan Harburg 67: Schutzwürdige Ensemble und geschützte Kulturdenkmäler, Ajuntament d'Hamburg, 20 de maig de 2005, (en català: PGOU nr°67 Conjunt a protegir i monuments llistats d'Harburg)
* ↑ Susanne Schöß, Katrin Meyer i Gabriele Bohnsack-Häfner (redacció), Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine., InternatIonale Bauausstellung Hamburg: Denkmalwelt Harburger Binnenhafen, Hamburg, Ajuntament d'Hamburg, Behörde für Kultur, Sport und Medien, 2008, 97 pàgines
* ↑ Gemischte und gewerbliche Bauflächen im Harburger Binnenhafen Arxivat 2014-08-27 a Wayback Machine., Ajuntament d'Hamburg, 2010, (traducció: Solars per a activitats industrials i activitats mixtes al port interior d'Harburg)
* ↑ Einhundertvierzehnte Änderung des Flächennutzungsplans für die Freie und Hansestadt Hamburg, Flächennutzungsplan, Ajuntament d'Hamburg, 2010, (traducció: Modificació 114 del PGOU de la ciutat llibre i hanseàtica d'Hamburg)
* ↑ Michelle Kossel, Die Sonnenseite des Binnenhafens, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 13 de gener de 2011, pàgina (en català: El costat solellós del port interior) (alemany)

## Enllaços externs

* Foto de la resclosa antiga Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Unió per una Regió Catalana

Unió per una Regió Catalana (URC) fou una associació política creada a la Catalunya del Nord el 1983 arran de l'arribada del Partit Socialista al poder a França, que reivindicava una regió catalana per al departament dels Pirineus Orientals separada de la del Llenguadoc-Rosselló, dins el context de la descentralització administrativa i política anunciada en la campanya electoral per François Mittérrand. En fou nomenat president el folklorista Josep Deloncle, i altres membres destacats en foren Pere Comelade, Miquel Mayol, Lluís Lliboutry, Josep Font, Ginette Bise, Jaume Sala, Armand Samsó, Claudi Gendre, Joan-Lluís Prat, Robert Carrera i Jordi Roudières.

## Referències

* ↑ «Unió per una Regió Catalana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Armand Samsó i Gaixet». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 29 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Discurs d'Armand Samsó Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.
# Verkhni Armudan

Verkhni Armudan (en rus: Верхний Армудан) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia, el 2013 tenia una població de 0 habitants. Pertany al districte municipal de Tímovskoie.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19.
# Sant Bertran de Comenge

Sant Bertran de Comenge (occità: Sent Bertran de Comenge, francès: Saint-Bertrand-de-Comminges) és un comú gascó del departament francès de l'Alta Garona, a Occitània.

## Geografia

Ciutat situada al peu dels Pirineus, a Comenge, a 18 km al sud-oest de Sant Gaudens. El poble forma part de l'associació Els pobles més bells de França.
El lloc gal·loromà de Lugdunum Convenarum fou la capital dels Convenes (en llatí, Convenae). Segons Flavi Josep, aquí va ser desterrat el rei Herodes Antipes per l'emperador Tiberi, juntament amb la seva esposa Heròdies.
És una ciutat de la frontera, en el departament dels Alts Pirineus.
Està situada a 515 m sobre el nivell del mar, en un aflorament rocós. Sant Bertran de Comenge està en condicions de veure el pic de Cagire, el pic de Gar, el mont Sacon, i contempla la conca de la Garona. De manera més general, els controls de la ciutat faciliten els accessos a Espanya, Toulouse i Tarbes, a través la xarxa viària actual, derivada de les antigues vies romanes.
Les ciutats més properes són: Tibiran-Jaunac, Labroquère, Valcabrère, Générest…
La zona propera al Pirineu, que és la que ens interessa destacar, es configura essencialment com una gran plana, limitada al sud per la mateixa carena muntanyosa; a l'oest, per l'oceà Atlàntic; a l'est, per la Mediterrània; i al nord, pels primers contraforts del massís Central. Si la mirem des d'una certa altura, observem que aquesta gran plana està clarament marcada per la llera del drenatge principal, el riu Garona, que fa un gran revolt des del seu naixement fins a la desembocadura, passant per Tolosa.
Pràcticament en el centre de l'arc pirinenc, es troba el lloc que avui anomenem Sant Bertran de Comenge. La seva situació és extremadament estratègica.
Sant Bertran de Comenge és molt a prop del Pirineu, per la qual cosa el seu clima és bastant rigorós.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ Flavi Josep, Antiguitats judaiques 18, 247 = La guerra dels jueus 2, 183.

## Enllaços externs

* Web oficial de la catedral. Arxivat 2022-11-11 a Wayback Machine. (francès)
# Sant Blai de Les

Sant Blai de Les és una església romànica de Les (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Sant Blai és una petita capella situada darrere un edifici noble del segle xvii anomenat Era Baronia, a l'extrem de la població de Les. Es tracta d'una capella o bé de la capçalera d'una església més gran inexistent. La construcció és una nau única molt curta acabada amb un absis semicircular. La coberta de quart d'esfera es prolonga en una volta de canó seguit. El que seria l'arc triomfal funciona com una porta d'accés de mig punt adovellada. Al capdamunt s'alça una espadanya d'una sola obertura. Al seu interior disposa de quatre finestres amb arc de mig punt adovellada i s'observen dos tipus diferents d'aparell que podrien correspondre a dues èpoques diferents. A la base trobem un parament de pedra irregular mentre que a la part superior s'observen filades de carreuons ben escairats. Dels extrems de l'arc presbiteral sobresurten dos trams de paret de gruix considerable que podrien correspondre als murs d'una església completa.

## Referències

* ↑ «Sant Blai de Les». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 febrer 2019].
# Vaux-Champagne

Vaux-Champagne és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaux-Champagne era de 116 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. Tots els 51 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 37 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaux-Champagne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 57 eren actives i 16 eren inactives. De les 57 persones actives 50 estaven ocupades (31 homes i 19 dones) i 7 estaven aturades (2 homes i 5 dones). De les 16 persones inactives 6 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Vaux-Champagne hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaux-Champagne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaux-Champagne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vaniškovce

Vaniškovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1345.
# Villa Soledad

Villa Soledad és un edifici de Canet de Mar (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta casa forma part de les vil·les agrícoles de finals del segle xix i principis del XX que com villa Paquita, can Gallina, cal Doctor Manresa, can Goday, can Grau, etc. se situen al voltant de la població. Originalment, l'edifici era molt menor, però en successives reformes es va anar ampliant fins a conformar-se tal com el veiem avui, que ha esdevingut residència del grup de teatre els Comediants. La casa té un magnífic jardí al voltant.

## Referències

* ↑ «Villa Soledad». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Vall de Bardaixí

La Vall de Bardaixí és un municipi de l'Aragó, a la comarca de la Ribagorça. La vall és accidentada pel sector occidental del massís del Turbó i està drenada pel Rialbo o barranc de Llert.
La temperatura mitjana anual és de 10,5° i la precipitació anual, 1050 mm.

## Entitats de població

La vall comprèn els pobles del municipi de Llert:
* Llert.
* Aguascaldas. Aquest llogaret està en el límit lingüístic entre l'aragonès i el català. Està situat a 873 metres d'altitud.
* Biescas o Biesques.
* Santa Maura.
* Esterún.

## Vegeu també

* Sant Sadurní de Biescas.

## Referències

* ↑ «Vall de Bardaixí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vall de Bardaixí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Valle de Bardají». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Vall de Bardaixí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Vall de Bardaixí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Aguascaldas». Arxivat de l'original el 2016-06-07. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Vall de Bardaixí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.