OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tamaya Technics

Tamaya Technics Inc. (jap. タマヤ計測システム株式会社Tamaya keisoku shisutemu kabushiki kaisha) és un fabricant japonès de dispositius òptics i instruments de mesura. La seva seu central es troba al districte de Shinagawa , a la prefectura de Tòquio.

## Història

El 1675, un japonès anomenat Tamaya Tozaemon va iniciar un negoci de lents i ulleres òptiques. El nom de la botiga era Tamaya Megane-Ten. Durant el període Meiji (1868-1912), el 1901, Tamaya Megane-Ten va passar a anomenar-se Tamaya Shōten i es va fundar com empresa. Tamaya Shōten va ser la primera empresa japonesa a importar i vendre equips de topografia òptica des de l'estranger cap al Japó. Tamaya Shōten també va ser la primera empresa del Japó a produir equips de topografia. El 1894 Tamaya Shōten va patentar el primer dispositiu òptic de mesura de longitud.
Durant el període Taishō, Tamaya Shōten va produir el seus propis equips de mesurament òptic al Japó, tot i competidores de les importacions de l'estranger. Es van produir teodolits i, a partir del 1922, els primers sextants del Japó. Tamaya va ser pionera en dispositius d’exploració òptica i sextants al Japó. Avui Tamaya està especialitzada en la fabricació, venda i exportació d’equips de topografia òptica, equips de dibuix, equips meteorològics, instruments òptics, equips de mesura i equips de navegació.

## Galeria d'imatges

* Sextant Tamaya
* Brúixola
* Planímetre

## Vegeu també

* Teodolit
* Taquímetre
* Plath GmbH

## Referències

* ↑ The Science Reports of the Kanazawa University. University [Faculty of Science], 1999.
* ↑ W.F.J. Mörzer Bruyns; Richard Dunn Sextants at Greenwich: A Catalogue of the Mariner's Quadrants, Mariner's Astrolabes, Cross-staffs, Backstaffs, Octants, Sextants, Quintants, Reflecting Circles and Artificial Horizons in the National Maritime Museum, Greenwich.. OUP Oxford, 25 juny 2009, p. 65–. ISBN 978-0-19-953254-4.

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès, anglès)
* TAMAYA SEXTANT INSTRUCTION MANUAL (angelfire.com)
* Sextants WebSite
# Tamberatsí

Els Tamberatsí van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia que tenien el seu feu hereditari al districte del Tamber, al sud-est d'Armènia.

## Referències

* ↑ «-Armenian Princely Families-». Arxivat de l'original el 2020-07-31. [Consulta: 4 desembre 2021].
# Ángel Abelardo González Bernardo

Ángel Abelardo González Bernardo (Sotrondio, Astúries, 3 de setembre de 1944 - València, 5 de maig de 2021), va ser un futbolista espanyol que jugava de porter.

## Trajectòria

Va començar jugant en l'Unión de El Entrego i l'UP Langreo. El 1965 va arribar al València CF per ser suplent de Pesudo, a qui va acabar llevant el lloc amb l'arribada d'Alfredo di Stéfano a la banqueta. Va ser el seu millor moment esportiu ja que va aconseguir el Trofeu Zamora —en encaixar dinou gols en trenta partits i mantenir-se imbatut durant set partits consecutius— i va guanyar la Lliga. Les seves actuacions el van portar a ser convocat per la selecció espanyola, encara que sempre va estar a l'ombra d'Iribar. Amb alts i baixos, finalment el 1974 el València li va donar la baixa afectat per una lesió i va emprendre una nova aventura al Real Sporting de Gijón, on va romandre dues temporades. Una vegada retirat va tornar a València, on va situar la seva residència, i va exercir durant un temps la funció de preparador de porters del València Club de Futbol.

## Palmarès
### Club

València
* La Liga: 1970–71
* Copa del Generalíssim: 1966–67

### Individual

* Trofeu Ricardo Zamora: 1970–71

## Referències

* ↑ R., M. «Fallece Abelardo, exguardameta del Sporting en los setenta». [Gijón], 06-05-2021 [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ «Fallece Abelardo González, Trofeo Zamora y campeón de Liga con el Valencia». , 05-05-2021 [Consulta: 6 maig 2021].
* 1 2 «Fallece Abelardo, portero histórico y campeón de Liga y Copa con el Valencia», 05-05-2021.
# Ángel Alcázar Gutierrez

Ángel Alcazar Gutierrez (Madrid, 16 d'abril de 1967) és un exfutbolista i entrenador madrileny.

## Trajectòria

Després de passar pel CP Cacereño, a la 89/90 fitxa per l'Sporting de Gijón. A Astúries hi serà titular indiscutible en tres dels quatre anys que hi roman (la temporada 91/92 només hi juga 9 partits).
L'estiu de 1993 marxa al Rayo Vallecano. En l'equip madrileny, el defensa hi serà de nou peça clau en l'onze inicial pràcticament en les nou temporades en les quals hi forma part, tant en Primera com a Segona Divisió. Va formar part de l'històric Rayo que es va classificar per la UEFA a finals dels anys 90.
Finalment, la temporada 02/03 la juga a les files del CF Extremadura, tot penjant les botes al seu final.

### Com a entrenador

Es va iniciar en aquesta tasca dirigint al filial de l'Extremadura, i després al primer equip. Posteriorment, va esdevenir el segon entrenador del Cadis CF. Actualment, dirigeix al CP Cacereño.
# Tashkent Open 2010

El Torneig de Taixkent 2010, oficialment conegut com a Tashkent Open 2010, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als International tournaments de la WTA. La 12a edició del torneig es va celebrar entre el 20 i el 25 de setembre de 2010 al Tashkent Tennis Center de Taixkent, Uzbekistan.
La tennista russa Al·la Kudriàvtseva va aconseguir el primer títol individual de la seva carrera.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Dulgheru | 4 | 6 | 7 |
| | E. Bychkova | 6 | 1 | 5 | 1 | A. Dulgheru | 6⁵ | 6 | 3 |
| | I. Ivanova | 6 | 0 | 1 | 5 | M. Niculescu | 7 | 2 | 6 |
| 5 | M. Niculescu | 0 | 6 | 6 | | | | | | 5 | M. Niculescu | 3 | 6 | 4 |
| 4 | I. Vesninà | 6 | 6 | | | | | | | 4 | I. Vesninà | 6 | 3 | 6 |
| | O. Savchuk | 2 | 2 | | 4 | I. Vesninà | 6 | 6 | | | | | | |
| | D. Kustova | 6 | 4 | 6 | | D. Kustova | 0 | 1 | | | | | | |
| 6 | M. Rybáriková | 2 | 6 | 3 | | | | | | | | | | | 4 | I. Vesninà | 4 | 4 |
| 8 | M.E. Camerin | 4 | 1 | | | | | | | | | | | | 7 | A. Kudriàvtseva | 6 | 6 |
| | S. Vögele | 6 | 6 | | | S. Vögele | 4 | 6 | 0 | | | | | |
| | E. Rodina | 7 | 3 | | | E. Rodina | 6 | 4 | 6 | | | | | |
| 3 | A. Txakvetadze | 6$^4$ | 2 | r | | | | | | | E. Rodina | 1 | 6 | 3 |
| 7 | A. Kudriàvtseva | 6 | 6 | | | | | | | 7 | A. Kudriàvtseva | 6 | 3 | 6 |
| | A. Panova | 4 | 2 | | 7 | A. Kudriàvtseva | 7 | 6 | | | | | | |
| | J. Craybas | 5 | 7 | 2 | 2 | A. Amanmuradova | 6⁵ | 3 | |
| 2 | A. Amanmuradova | 7 | 6⁶ | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femení

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | Jill Craybas Monica Niculescu | 6 | 6 | |
| | Evgeniya Rodina Stefanie Vögele | 3 | 4 | | 1 | Jill Craybas Monica Niculescu | 6 | 6⁶ | [6] |
| | Alexandra Dulgheru Magdaléna Rybáriková | 7 | 6 | | | Alexandra Dulgheru Magdaléna Rybáriková | 4 | 7 | [10] |
| | Maria Elena Camerin Sania Mirza | 5 | 1 | | | | | | | Alexandra Dulgheru Magdaléna Rybáriková | 3 | 4 |
| | Elena Bovina Irini Georgatou | 4 | 6 | [9] | | | | | | Alexandra Panova Tatsiana Putxak | 6 | 6 |
| 4 | Maria Kondratieva Sophie Lefèvre | 6 | 2 | [11] | 4 | Maria Kondratieva Sophie Lefèvre | 3 | 6 | [3] |
| | Alexandra Panova Tatsiana Putxak | 7 | 6 | | | Alexandra Panova Tatsiana Putxak | 6 | 3 | [10] |
| 2 | Arina Rodionova Olga Savchuk | 6² | 4 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (rus) (anglès)
Taixkent :
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019 :
Sony Ericsson WTA Tour 2010
< 2009
2011 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Častkov

Častkov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1394.
# Častá

Častá és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.
# Taliouine

Taliouine (àrab: تالوين, Tāliwīn; amazic estàndard marroquí: ⵜⴰⵍⵉⵡⵉⵏ, Taliwin) és un municipi de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.727 persones.

## Economia

Taliouine és famós per la seva producció de safrà (3.000 kgs en 2009), de la que n'és un dels principals exportadors. La vila també celebra, l'Anmugar Amadal N Zafran (Festival Internacional del Safrà), generalment al novembre, quan floreix el safrà.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tan-Shahpuhr d'Armènia

Tan-Shahpuhr va ser marzban d'Armènia al segle vi. Hi ha discussió sobre quins anys va governar. René Grousset diu que ho va fer de l'any 554 al 560, i Cyril Toumanoff diu que el seu govern va durar del 552 al 560.
Esteve Asolik diu que durant el seu govern va intentar un altre cop d'imposar el mazdeisme: "Va estendre la idolatria per tot arreu i va encendre pires a Reixtunik, obligant els cristians a adorar el foc, però un gran nombre va preferir la mort".
Sota el seu govern, l'Església Armènia va celebrar el Segon Concili de Dvin. Va ser llavors, el 558 o el 560, que el va substituir Varasdat.

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1973, p. 242.
* 1 2 Toumanoff, Cyril. Les dynasties de la Caucasie Chrétienne : de l'Antiquité jusqu'au XIXe siècle : tables généalogiques et chronologiques. Roma: [S.n.], 1990, p. 506-507.
# Teatro Carcano

El Teatro Carcano és un teatre d'òpera de Milà dissenyat per Luigi Canonica encarregat per l'empresari Giuseppe Carcano. Es va inaugurar el 3 de setembre de 1803 amb l'òpera Zaira de Vincenzo Federici amb Giacomo David i Luigi Pacini.
Les dues estrenes més importants que va viure el teatre van ser Anna Bolena (1830) de Donizetti, amb Giuditta Pasta, Filippo Galli i Giovanni Battista Rubini; i La sonnambula (1831) de Bellini, amb Giuditta Pasta e Giovanni Battista Rubini.
Avui en dia, no queda res de la sala i la façana original, reconstruïda al voltant del 1913 pel Nazzareno Moretti seguint formes eclèctiques i estil floral, i posteriorment cobert per un edifici frontal.

## Referències

* 1 2 «La Storia» (en italià). Teatro Carcano. [Consulta: 10 febrer 2024].

## Bibliografia

* Il teatro Carcano di Milano 1803-1913 con cronologia degli spettacoli (en italià), 2019.
# Tatxers

Tatxers és un grup de música de Pamplona que barreja estils com el pop-rock, l'oi! i la subcultura mod. El 2020 va publicar la maqueta Garaipen kutrea, i el 2021 l'EP Hiruzpalau amets larri. El grup també ha col·laborat amb Chill Mafia i va participar en el recopilatori Kaosa Euskal Herrian.

## Discografia

* Garaipen kutrea (2020)
* Hiruzpala amets larri (EP, 2021)
* Tatxers (2023)
* Ezpatei disdira! (2024)

## Referències

* ↑ «Amaitu da betiko musikaren hegemonia» (en basc). Argia. [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ Eslava, Ane. «Tatxers, errealitatea bezain larri» (en basc). [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ «Tres o cuatro sueños urgentes de los Tatxers (Entrevista)» (en castellà). Con 2 Bemoles Radio, 25-08-2021. [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ Vegass, Ray. «Tatxers harán que quieras aprender euskera para corear sus canciones» (en castellà), 26-08-2021. [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ Weedianaut, Reuben. «Nuestro público es bastante heterogéneo, va más allá de la escena skinhead o popera» (en castellà). Mondo Sonoro, 31-05-2023. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ Basaguren-Duarte, Iñigo. «Nuestra actitud es la de mirar hacia adelante, la cuestión es que para eso conviene aprender de lo que se ha hecho antes» (en castellà). Mondo Sonoro, 07-09-2024. [Consulta: 29 setembre 2024].
# TERREG

La proposta de llei de regulació antiterrorista, més coneguda com a TERREG (de l'anglès: Terrorist Regulation) del Parlament Europeu és una iniciativa concebuda per a "prevenir la disseminació de contingut terrorista en línia". La primera versió del projecte de llei es va engegar el setembre del 2018. Aquest intent de restricció dels continguts d'Internet que s'ha de votar el 24 d'abril de 2021 ha conegut certa oposició al si de diversos àmbits defensors de les llibertats i drets de l'home de la Unió Europea. Són actualment més de 60 entitats que han signat una carta en contra d'aquest projecte entre les quals figuren Xnet, el Partit Pirata Europeu, la Lliga dels Drets de l'Home a França, Wikimedia Deutschland i Wikimedia France.
Els punts més conflictius d'aquest projecte de llei són bàsicament tres:
* 1. La proposta continua incentivant les plataformes d'internet a utilitzar eines de moderació automàtica de continguts, com ara filtres automatitzats
* 2. Hi ha una greu manca de supervisió judicial independent
* 3. Els estats membres emetran ordres transfrontereres de retirada de contingut sense cap control

## Referències

* ↑ «The devil is in the detail: Preventing the dissemination of terrorist content online». The Parliament, Politics, Policy and People Magazine. [Consulta: 15 abril 2021].
* ↑ «The EU Online Terrorism Regulation: a Bad Deal». Electronic Frontier Foundation. [Consulta: 15 abril 2021].
* ↑ «Censure: des associations dénoncent un projet de règlement européen antiterroriste». Médiapart. [Consulta: 15 abril 2021].
# TER Llenguadoc Rosselló

TER Llenguadoc Rosselló o senzillament TER Llenguadoc (en francès, TER Languedoc Rousillon) era part de la xarxa estatal de trens i autocars transport express régional, pertanyent a SNCF. Era l'ens de transport públic que regía els trens i autobusos de la regió francesa de Llenguadoc Rosselló des de l'1 de gener del 2002. La fusió de les regions de Migdia Pirineus i Llenguadoc Rosselló donant com a resultat la regió d'Occitània, suposaren la unió de TER Migdia Pirineus i TER Llenguadoc creant TER d'Occitània l'1 de juliol del 2017.

## Línies ferroviàries

| Línia | Origen | Recorregut | Destinació | Longitud | Estacions | Temps |
| 1 | Avinyó-centre | - Nimes - Montpeller - Besiers - | Narbona | 195,8 km | 27 | 2h 10m |
| 4 | Narbona | - Carcassonna - | Tolosa-Matiabau | 149,7 km | 17 | 1h 33m |
| 5 | Narbona | - Perpinyà - Portvendres - | Cervera | 102,6 km | 12 | 1h 25m |
| 6 | Perpinyà Vilafranca de Conflent | - Illa - - Font Romeu - La Guingueta d'Ix - | Vilafranca de Conflent La Tor de Querol | 45,6 km 62,6 km | 10 22 | 50m 2h 00m |
| 8 | Nimes | - Vauvert - Aigues Mortes - | Le Grau-du-roi | 45,2 km | 10 | 54m |
| 9 | Nimes | - La Bastida - | Clermont-Ferrand | 304,3 km | 26 | 5h 15m |
| 10 | Millau Besiers | - Maruèjols - - Bedarius - | Sench Ale dels Archièrs Millau | 159,2 km 117,7 km | 9 12 | 1h 50m 1h 50m |
| 11 | Carcassona | - Llemotges - | Quilhan | 54,3 km | 11 | 1h 09m |
| 13 | Maruèjols | - Chanac - | Mende | 29,6 km | 9 | 48m |
| 14 | La Bastida | - Banhòu - | Mende | 47,8 km | 6 | 1h 07m |
| 15 | Tolosa-Matabiau | - Foix - Acs - | La Tor de Querol | 163 km | 20 | 2h 59m |

### Llista d'estacions principals

* Estació d'Avinyó-Centre
* Estació de Besiers
* Estació de Carcassona
* Estació de Mende
* Estació de Montpeller Saint-Roch
* Estació de Narbona
* Estació de Nimes
* Estació de Perpinyà

### Línies a la Catalunya Nord i connexions transfrontareres
#### línia 5

Narbona-Perpinyà-Cervera La lina 5 amb origen Narbona passant per Perpinyà fins a Cervera de la Marenda. Aquesta línia enllaça a Portbou amb la línia R11 passant per Figueres, Girona i arriba fins a Barcelona

#### línia 6

Línia de Perpinyà a Vilafranca de Conflent :
Línia de Cerdanya ("Tren Groc") :
Perpinyà-Vilafranca de Conflent-La Tor de Querol. La línia 6 amb origen a Perpinyà i destinació a Vilafranca de Conflent, continua amb transbordament com al Tren Groc fins a la Tor de Querol on té connexió amb la línia de mitjana distància R3 entre Puigcerdà i Barcelona.

## Línies d'autocar TER
### Línia 9

Montpeller-Sant Africa

## Vegeu també

* TER d'Occitània
* Xarxa ferroviària de la Catalunya Nord

## Referències

* 1 2 3 Region.fr
# Teixidor gorjabrú septentrional

El teixidor gorjabrú septentrional (Ploceus castanops) és un ocell de la família dels ploceids (Ploceidae).

## Hàbitat i distribució

Habita canyars a prop de l'aigua, al nord-est i centre de la República Democràtica del Congo, Uganda, oest de Kenya, extrem nord-oest de Tanzània i Ruanda.

## Referències

* ↑ «Teixidor gorjabrú septentrional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Tetraplegia

La tetraplegia és una paràlisi amb afectació de les quatre extremitats. Està també afectat el tronc i habitualment amb anestèsia. Rarament s'anomena quadriplegia. Quan el grau d'afectació no és complet (parèsia) llavors s'anomena tetraparèsia.
Per culpa de l'afectació del tronc hi ha afectada la musculatura respiratòria, precisant respiració assistida.

## Etiologia

Habitualment per una lesió a la medul·la espinal cervical.

## Persones conegudes afectades de tetraplegia

* Christopher Reeve

## Vegeu també

* Hemiplegia
* Monoplegia
* Paraplegia
# The Joy Girl

The Joy Girl és una pel·lícula muda de la Fox dirigida per Allan Dwan i protagonitzada per Olive Borden, Neil Hamilton i Marie Dressler. Basada en el relat homònim de May Edginton, la pel·lícula es va estrenar el 3 de setembre de 1927. Per a Marie Dressler va suposar un rellançament de la seva carrera ja que feia nou anys que no apareixia en cap pel·lícula. En aquell moment, hi havia el costum de donar algun sobrenom a les principals actrius, igual que Mary Pickford va ser la núvia d’Amèrica, Clara Bow la “It” Girl, o Theda Bara “The Vamp”, Olive Borden va ser coneguda com la “Joy Girl”. Part de les escenes es van rodar en Technicolor de dos colors, específicament, fou la darrera pel·lícula rodada amb el segon procés de Technicolor abans que la companyia implementés un nou format millorat el 1928.

## Argument

Decidida a casar-se amb un milionari, Jewel Courage rebutja l'amor de John Fleet, el qual ella creu que és un xofer però en realitat és un milionari, i en canvi es casa amb un autèntic xofer que es fa passar per Fleet, el milionari. Malgrat el desengany es converteix en una gran dona de negocis. Al final Jewell i Fleet es retroben.

## Repartiment

* Olive Borden (Jewel Courage)
* Neil Hamilton (John Jeffrey Fleet)
* Marie Dressler (Mrs. Heath)
* Mary Alden (Mrs. Courage)
* William Norris (Herbert Courage)
* Helen Chandler (Flora)
* Jerry Miley (vicari)
* Frank Walsh (Hugh Sandman)
* Clarence Elmer (criat)
* Peggy Kelly (Isolde)
* Jimmy Grainger Jr. (xofer)
* Betty Byrne (no surt als crèdits)
* Ursula Fisher (no surt als crèdits)
* Edna Wilson (no surt als crèdits)

## Referències

* 1 2 Lombardi, Frederic. Allan Dwan and the Rise and Decline of the Hollywood Studios (en anglès). McFarland, 2013-03-15, p. 156. ISBN 978-0-7864-3485-5.
* ↑ Munden, Kenneth White; Institute, American Film. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States (en anglès). University of California Press, 1997, p. 397. ISBN 978-0-520-20969-5.
* ↑ Vogel, Michelle. Olive Borden: The Life and Films of Hollywood's "Joy Girl" (en anglès). McFarland, 2010-03-24, p. 175. ISBN 978-0-7864-5836-3.
* ↑ Vogel, Michelle. Olive Borden: The Life and Films of Hollywood's "Joy Girl" (en anglès). McFarland, 2010-03-24, p. 79. ISBN 978-0-7864-5836-3.
* ↑ Haines, Richard W. Technicolor Movies: The History of Dye Transfer Printing (en anglès). McFarland, 2010-06-28, p. 8. ISBN 978-0-7864-8075-3.

## Enllaços externs

* The Joy Girl al catàleg de l'American Film Institute
# Terra (disc)

'Terra' va ser el tercer disc del grup valencià Obrint Pas, i amb el qual van començar a fer-se coneguts arreu dels Països Catalans. Va ser enregistrat als estudis Katarain de Navarra per la discográfica Propaganda pel fet. El disc compta amb 13 cançons. Presentat a l'abril del 2002 a la sala Bikini de Barcelona, les seues lletres són un cant a la terra, a les arrels, al mateix País Valencià, però sense oblidar les lluites internacionals, com les viscudes al continent americà. Entre les cançons podem destacar Fuster 82/02, un homenatge a l'escriptor valencià Joan Fuster, Més lluny, la qual proposa un recorregut musical pels Països Catalans i de la qual es va gravar un videoclip, o El cant dels Maulets, amb la col·laboració d'Al Tall.
Terra va vendre més de 12.000 còpies i va recórrer el territori de la mà de la gira Obrint Pas en directe (2003). La revista Enderrock li va concedir el premi atorgat pel públic al millor disc de pop-rock de l'any 2002. El disc també va ser inclòs a la llista dels 100 millors discos del Rock i la cançó en català de la revista Enderrock.
La cançó Del Sud ha esdevingut una de les cançons més conegudes de la banda. El grup radiografia el País Valencià des d'una vessant valencianista i autocrítica però alhora orgullosa de la seva terra. Per una banda presenta un país que és «la terra dels enganys», però que desperta i reacciona amb «llàgrimes de lluita i futur». Aquesta cançó va tornar a ser enregistrada l'any 2005 en el disc en directe En Moviment juntament amb el cantant valencià Miquel Gil.

## Llista de cançons

* No hem oblidat
* Respecte
* Sense terra
* Més lluny
* Fuster 82/02
* Ara
* Des de la nit
* Avui com ahir
* Lluny d'aquí
* Trets al cor
* Del sud
* El cant dels Maulets

## Referències

* 1 2 3 «'Terra': el nou disc d'Obrint Pas». VilaWeb, 16-04-2002 [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «Obrint Pas i Feliu Ventura presenten els seus nous treballs». VilaWeb, 04-05-2004 [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «Lluís Llach serà el protagonista a la festa dels premis Enderrock». Lamalla.cat, 13-03-2003.
* ↑ «Lluís Llach, Mesclat, Adrià Puntí i Albert Pla guanyen alguns dels premis Enderrock 2003». 3cat24.cat.
* ↑ «Els 100 millors discos del rock i la cançó en català». Enderrock, n. 100, 01-02-2004, pàg. 44 [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ Bianciotto, Jordi. 501 cançons catalanes que has d'escoltar abans de morir. Barceloma: Ara llibres, 2014, p. 247. ISBN 9788415642930.
Viccionari