OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Textura fanerítica

La textura fanerítica (del grec phaner, visible) és una textura pròpia de les roques ígnies holocristal·lines. El terme fanerític s'empra per a descriure les roques magmàtiques amb cristalls observables o perceptibles a ull nu. Les roques fanerítiques són formades per fanerocristalls (de mida superior als 0,1 mm). És una textura típica de roques ígnies intrusives (o plutòniques) cristal·litzades lentament per sota de la superfície terrestre. Com que el magma es refreda lentament, els cristalls tenen temps de desenvolupar-se i solen presentar mides superiors als 0,1 mm; d'aquesta manera són observables a ull nu. Exemples de roques fanerítiques són el gabre, la diorita i els granits. La textura antònima a la fanerítica és la textura afanítica.

## Referències

* ↑ Monroe, James Stewart; Wicander, Reed; Hazlett, Richard W. «4». A: Physical Geology: Exploring the Earth. 6. USA: Thompson Brooks/Cole, 2007, p. 115. ISBN 0495011487.
* 1 2 Diccionari de gerologia
# País de Cornualla

El País de Cornualla (en bretó Bro Gerne) és un país situat al departament del Finisterre a la regió Bretanya.

## Territori

Aplega 95 comunes agrupades en les següents estructures intercomunals :
* Comunitats d'aglomeració :
* de Quimper Comunitat (90.217 hab.)
* de Concarneau-Cornouaille (50.523 hab.)
* Comunitats de comunes :
* de l'Cap-Sizun (16.464 hab.)
* de l'Alt País Bigouden (16.819 hab.)
* de l'País-Bigouden-Sud (37.472 hab.)
* de l'País de Châteaulin i del Porzay (16.649 hab.)
* de l'País de Douarnenez (20.727 hab.)
* de l'País Fouesnantais (27.151 hab.)
* de l'País Glazik (10.429 hab.)
* de l'País de Quimperlé (52.859 hab.)
* Comunes aïllades : Île-de-Sein (244 hab.), Locronan (835 hab.)
Principals viles (INSEE 2009) :
* Quimper (63387 hab.)
* Concarneau (19352 hab.)
* Douarnenez (14842 hab.)
* Quimperlé (110384 hab.)
* Fouesnant (9356 hab.)
* Pont-l'Abbé (8065 hab.)

## Història

* 02-04-1999: primers intents de creació del País de Cornualla
* 06-07-1999: Presentació del projecte de Carta del territori diferents socis
* 21-06-2000: Creació de la Junta de Desenvolupament
* 02-12-2000: segon intent de fundació
* 23-01-2001: Aprovació del projecte de Carta de territori per la Junta de Desenvolupament
* 25-01-2001: Revisió del Projecte de Carta per l'Oficina del País
* 12-02-2003: Signatura del Contracte del País
* 2006: Signatura d'un nou contracte de país
* Gener 2008: Obertura d'un espai infoenergètic
* 2010': Signatura modificant el Contracte de País
* Febrer de 2010: Crea un pol turístic

## Enllaços externs

* Web oficial del País de Cornualla
# Phenacoscorpius eschmeyeri

Phenacoscorpius eschmeyeri és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 13,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i demersal que viu fins als 630 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Mandrytsa, S.A., 1992. The new species and new records of fishes from the genera Phenacoscorpius and Plectrogenium in the Pacific, Atlantic and Indian Oceans. J. Ichthyol. (7):100-109.
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Monja gris

La monja gris (Xolmis cinereus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita camp obert, sovint a prop de l'aigua, ciutats i cerrado a les terres baixes, des de Surinam, cap al sud, a través de l'Amazònia, est i sud-est del Brasil, extrem sud-est del Perú, nord, est i sud-est de Bolívia i Paraguai fins al nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Monja gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Hoquiam

Hoquiam és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 9.097 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoquiam tenia 9.097 habitants, 3.640 habitatges, i 2.245 famílies. La densitat de població era de 383 habitants per km².
Dels 3.640 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
Entorn del 16,1% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Fills il·lustres

* George Herbert Hitchings (1905 - 1998) bioquímic, Premi Nobel de Medicina o Fisiologia de l'any 1988.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoquiam». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoquiam». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Múscul estriat

El múscul estriat o el teixit muscular estriat (en anglès:Striated muscle tissue) és una forma de fibra muscular que es combinen dins de fibres paral·leles. Més específicament es pot referir al múscul cardíac (cardíac es refereix al cor) i al múscul esquelètic. En la pràctica, el terme múscul estriat de vegades es refereix només exclusivament al múscul esquelètic distingint-lo del múscul llis. Tanmateix, diferents diccionaris mèdics informen de diferents usos dels termes. Múscul cardíac és un tipus de múscul diferent, però quasi té la mateixa estructura que el múscul esquelètic.

## Referències

* ↑ Striated+muscle al Diccionari d'eMedicine
# Magdalena Rigo Lliteras

Magdalena Rigo Lliteras (Cala Bona, Son Servera, 1961 - Son Servera, 8 d'octubre de 2020) fou la primera dona bomber d'Europa quan s'incorporà al cos de bombers de Palma el febrer de 1981.

## Biografia

Magdalena Rigo va esdevenir la primera dona bomber d'Europa després de superar les proves d'accés amb altres gairebé tres-cents aspirants el mes de desembre de 1980. La seva incorporació va ser el febrer de 1981 i va estar en actiu durant 25 anys. Durant molts d'anys no hi hagué altra dona bomber a les Balears fins l'arribada de Guadalupe Gelabert (1998) i Ruth Planells (2006).
L'any 2003 sofrí un greu accident estant de servei que l'obligà a prejubilar-se. Així i tot, seguí vinculada al cos amb projectes per Bombers sense Fronteres. A més, va ser una activa defensora de la Plataforma “Volem el tren de Llevant en marxa”.
Va morir a l'edat de 59 anys després de patir un vessament cerebral.
Per retre-li homenatge, el parc de bombers de Son Malferit duu el seu nom, igual que el passeig de Cala Bona on s'hi col·locà l'escultura Sa dona de Cala Bona de l'artista serverí Rogelio.
L'any 2020 fou distingida a títol pòstum amb la Medalla d'Honor i Gratitud de l'Illa de Mallorca.

## Referències

* ↑ Redacció. «Mor Magdalena Rigo, primera dona que en la dècada dels 80 va ingressar en el cos de Bombers», 08-10-2020. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Conmoción en Mallorca por la inesperada muerte de Magdalena, la primera bombera de España» (en castellà), 10-10-2020. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «[VÍDEO María José Varela, referent de la lluita feminista, nomenada filla adoptiva de Mallorca]», 21-12-2020. [Consulta: 30 octubre 2022].
# Cuttoli-Corticchiato

Cuttoli-Corticchiato (en cors Cuttuli è Curtichjatu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 1.437 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 515 | 544 | 465 | 643 | 1085 | 1473 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2007- | Paul Scarbonchi | | |

## Personatges il·lustres

* Jean Biancucci
# Alasdair Strokosch

Alasdair Strokosch (Paisley, 21 de febrer de 1983) és un jugador de rugbi escocès. Actualment juga a la USAP de Perpinyà, de la Pro D2. Juga a la posició de flanker.

## Biografia

Strokosch va començar la seva carrera professional a l'Edinburgh Rugby. Abans d'això, el jugador escocès havia jugat als clubs amaters del Boroughmuir RFC i l'East Kilbride.
Posteriorment també va jugar al Gloucester Rugby, de l'Aviva Premiership, abans de fitxar per la USAP.
Strokosch ha jugat amb la selecció escocesa absoluta en diverses ocasions. El seu debut es va produir el 25 de novembre de 2006, en partit contra Austràlia. El flanker escocès també ha jugat amb la selecció de rugbi VII escocesa. Fou un dels jugadors escollits per participar amb Escòcia al Campionat del Món de 2015.
Strokosch és membre de l'Institut Escocès de l'Esport. Amb 12 anys va aconseguir el cinturó negre de Karate, i més tard va representar Escòcia en aquest esport als Campionats del Món i Europeu sots-21. His father is German and his mother Scottish.

## Referències

* ↑ «Rugby - Fiche joueur Strokosch Alasdair - Statistiques en club». Itsrugby.fr, 21-02-1983. [Consulta: 13 novembre 2012].
* ↑ «Rugby World Cup 2015: Scotland select Strauss & omit Cowan». BBC Sport, 01-09-2015. [Consulta: 1r setembre 2015].
* 1 2 Mike Averis. «Six nations: Exile Strokosch helps stoke Scotland's forward fire | Sport». The Guardian, 07-03-2008. [Consulta: 16 març 2013].

## Enllaços externs

* Gloucester Rugby Profile Arxivat 2009-04-25 a Wayback Machine.
* Scotland profile
# San Fernando

«San Fernando» té aquests significats:
* Toponímia:
** Vall de San Fernando, vall urbanitzada al sud-est de Califòrnia (Estats Units)
** San Fernando (Califòrnia)
** San Fernando de Henares, municipi de la Comunitat de Madrid
** San Fernando (Cadis), localitat de la província de Cadis (Andalusia, Espanya)
** San Fernando (Buenos Aires)
** Vall de San Fernando (català) o San Fernando Valley (anglès), vall urbanitzada al sud-est de Califòrnia (Estats Units)
** San Fernando (Pampanga), ciutat de les Filipines
** San Fernando (Tamaulipas), municipi de Mèxic
* Entitats:
** Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando, institució creada el 1752, amb seu a Madrid
** Banco de San Fernando o Banco Español de San Fernando, institució financera creada el 1829
* Altres:
** Cruz Laureada de San Fernando (castellà) o Creu Llorejada de Sant Ferran (català), condecoració militar
# Prirétxnoie (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Prirétxnoie».
Prirétxnoie (en rus: Приречное) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 490 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Hoquetus

En música, l'hoquetus és una pràctica principalment vocal que consisteix a alternar una línia melòdica entre diverses veus. Aquesta alternança s'aconsegueix posant silencis en les veus que no fan sonar la melodia. A l'edat mitjana, la melodia que es compartia de manera alternativa entre les diferents veus d'una obra, normalment dues, de manera que quan una veu cantava, la resta estaven callades fins que alguna d'elles recollia la línia melòdica i l'anterior estava en silenci.
Es troba sobretot en la polifonia medieval de l'Ars antiqua i Ars Nova, però també en la música tradicional de l'Amèrica Llatina, Àfrica o Àsia. També podem trobar la tècnica de l'hoquetus en la música del segle XX, en particular en la música minimalista i en la música popular.

## Referències

* ↑ «hoquetus | enciclopèdia.cat». [Consulta: 19 desembre 2018].
* ↑ «Hocket | music» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2019].
# Nayaks de Kalahasti

Els Nayaks de Kalahasti foren una dinastia que va governar els principats Kalahasti i Vandavasi. Els membres de la dinastia inclouen a Damal Chennappa Nayagar. Aquests Nayaks serviren com vassalls i lleials de la dinastia Aravidu de Vijayanagar, i llavors van residir a Fort Chandragiri i Fort Vellore.

## Governants notables
### Damal Chennappa Nayagar

Chennappa Nayaka fou un general notable sota Sriranga Deva Raya. Chennai, la capital de l'estat indi de Tamil Nadu, és anomenada en el seu honor.

### Yachama Naidu

Yachama Naidu fou un dels caps famosos d'aquesta línia. Fou lleial a Venkata II i Sriranga II. Yachama Naidu era fill de Kasturi Ranga, un altre general famós de Kalahasti i era part de la família reial de Venkatagiri. Va ajudar a Venkata II a capturar territori dels sultans del Dècan Sultans i també va sufocar rebel·lions dels Nayaks de Vellore i Madurai. Quan Sriranga II va succeir a Venkata II, Yachama li va donar suport contra la facció de Jagga Raya. Yachama Naidu va salvar al fill de Sriranga II, Rama Deva Raya, traient-lo d'amagat de la presó de Vellore amb l'ajuda d'un bugader, quan la família de Sriranga II va ser empresonada per Jagga Raya. Tanmateix, no va poder impedir l'assassinat de la família sencera de Sriranga II. Va lluitar en nom de Rama Deva Raya a Toppur amb suport de Raghunatha de Tanjore i va matar Jagga Raya agafant els seus dominis de Gobburi que van formar les regions de Pulicat, Chengalpet i Maduranthakam, però més tard van quedar completament sota control de Vellore, sota control de Rama Deva Raya, l'emperador de Vijayanagar.

## Referències

* ↑ «District Pofile - CHENNAI». Chennai.tn.nic.in. Arxivat de l'original el 2016-01-14. [Consulta: 7 setembre 2009].
* ↑ C S Srinivasachari. History of the City of Madras, 1939, p. 63–69.

## Bibliografia addicional

* Velcheru Narayana Rao, David Shulman i Sanjay Subrahmanyam. Symbols of substance : Court and State in Nayaka period Tamil Nadu (Delhi ; Oxford : Oxford University Press, 1998) ; xix, 349 p.; Oxford India paperbacks ; Inclou referències biogràfiques i índex; ISBN 0-19-564399-2.
* Alladi Jagannatha Sashtri, B.A. & L.T.: A Family History Of Venkatagiri Rajas (Madras : Addison Press, 1922,General Books LLC, 2010) I9781152543713
* C. S. Srinivasachari, M. A., Professor d'Història, Universitat Annamalai, History of Gingee and Its Rulers (The University, 1943), ASIN: B0007JBT3G
# One More Train to Rob

One More Train to Rob és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Andrew V. McLaglen estrenada el 1971, protagonitzada per George Peppard i Diana Muldaur.

## Argument

Califòrnia, finals del segle XIX: un tren és atacat per dels malfactors que aconsegueixen apoderar-se de diversos milers de dòlars. Quan ve el moment de repartir el botí, Timothy X Nolan prepara una trampa esperant el seu còmplice Harker Fleet que es troba a la presó. Dos anys després, Fleet és alliberat i ha de desbaratar el xantatge que Nolan fa sobre una comunitat xinesa per exigir-li rescat després d'haver pres com a ostatge el seu patriarca Mestre Chang.

## Repartiment

* George Peppard: Harker Fleet
* Diana Muldaur: Katy
* John Vernon: Timothy « X » Nolan
* France Nuyen: Ah Toy
* Steve Sandor: Jim Gant
* Richard Loo: Chang
* Soon-Taik Oh: Yung
* C. K. Yang: Wong
* John Doucette: el xèrif Monte
* Robert Donner: el xèrif Adams

## Referències

* ↑ «One More Train to Rob (1971) - Andrew V. McLaglen | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ «One More Train to Rob». The New York Times.
# Cutting

Cutting és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 132 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cutting era de 132 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 15 eren unipersonals (15 dones vivint soles i 15 dones vivint soles), 11 parelles sense fills, 11 parelles amb fills i 7 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 43 eren cases i 1 era un apartament. Dels 42 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia tres, 4 en tenien quatre i 36 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cutting el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 12 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 16 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 12 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 16 | 10 a 14 | 32 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 46 eren actives i 21 eren inactives. De les 46 persones actives 44 estaven ocupades (26 homes i 18 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 21 persones inactives 8 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Cutting hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cutting a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cutting a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
Viccionari
# San Felipe el Real

El convent de San Felipe el Real va ser un antic cenobi de l'orde dels agustins, fundat el 1547 a Madrid, afectat per la desamortització del 1835 i enderrocat el 1838.
Fou fundat el 9 de març de 1547, promogut per Alonso de Madrid, provincial dels agustins a Castella, que havia aconseguit una butlla de Pau III autoritzant-los a assentar-se a Madrid. Comptà amb l'oposició inicial de l'arquebisbe de Toledo, Juan Martínez Silíceo, l'Ajuntament de Madrid i de l'orde dels franciscans, per ja existir dos convents d'ordes mendicants a Madrid, el de San Francisco i el de Nuestra Señora de Atocha. Tanmateix, mercès de la mediació del futur Felip II i la seva germana, la infanta Joana, priora del convent de Madrigal i abadessa de Las Huelgas de Burgos, aconseguiren instal·lar-los a Madrid, a prop de la Puerta del Sol, en uns terrenys donats pel comte d'Orgaz a canvi d'una capella. Els agustins, agraïts a la influència del llavors príncep, al convent l'anomenaren San Felipe, en honor del seu sant titular.
Segons Antonio Ponz, l'edifici era fet tot de diferents pedres granítiques, d'ordre dòric i constava de 28 arcs sobre pilars en cadascun dels cossos del que es componia. Tots els autors contemporanis assenyalen que tingué un gran valor arquitectònic. L'arquitecte fou Andrés de Nantes i posteriorment fou restaurat per Francisco de Mora, entorn de 1600. En aquell mateix moment, el 9 de gener de 1600 s'ordenà la construcció d'una llotja o pati per al seu exterior, davant de la porta de l'església, que donà origen a l'anomenat Mentidero de Madrid, com es coneixia popularment a aquest pati extrem del convent, on s'adreçaven nombroses persones a escoltar els rumors de la cort, comerciar, entre d'altres activitats. Sempre mantingué molt bona relació amb la família reial, comptant amb el favor i les donacions del rei Felip II i la infanta.
Fou famosa la seva biblioteca, especialment al llarg de tot el segle xviii, la qual es va nodrir de les rendes i almoines, i on l'agustí i historiador Enrique Flórez va començar la seva obra España Sagrada, enriquint ell mateix la biblioteca amb llibres i còdexs. A més, el convent també disposava de noviciat i estudis de teologia.
El 1808, en el context de la Guerra del Francès, el convent passà a mans de les tropes franceses, les quals permeteren quedar-se a uns pocs monjos per protegir els llibres d'Enrique Flórez, mentre la resta del convent fou utilitzat com a quadra i allotjament dels soldats. En aquest moment, el convent va perdre molts dels seus béns, parcialment recuperats el 1814 amb la tornada dels frares, si bé finalment va tancar definitivament el 1835 a causa del decret d'exclaustració i desamortització de Mendizábal. L'any següent s'ordenà la seva demolició, efectiva el 1838, on posteriorment s'edificà la coneguda com Casa Cordero, construïda entre 1842 i 1845.

## Referències

* 1 2 3 4 «Convento de San Felipe el Real de Madrid» (en castellà). PARES: Portal de Archivos Españoles. Ministeri de Cultura i Esports. [Consulta: 18 setembre 2018].
* 1 2 «Monasterio de San Felipe el Real» (en castellà). Madrid Històrico. Universitat Autònoma de Madrid. [Consulta: 18 setembre 2018].
# Mont Discovery

El mont Discovery és un estratovolcà que es troba a l'Antàrtida. S'eleva fins als 2.681 msnm i té 1.637 metres de prominència. Es troba a l'extrem de l'estret de McMurdo i a l'est de la glacera Koettlitz, davant del sector nord-oest de la barrera de gel de Ross.
Va ser descobert per l'Expedició Britànica Antàrtica (1901-1904) i va ser nomenat en referència al seu vaixell, el Discovery.

## Referències

* ↑ "Antarctica Ultra-Prominences" Peaklist.org. Consultat 2012-09-05.
* ↑ «Global Volcanism Program | Discovery» (en anglès). [Consulta: 5 agost 2022].