OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anne Marit Godal

Anne Marit Godal (nascuda el 20 de novembre de 1972) és una politòloga i enciclopedista noruega.
Va estudiar Ciències polítiques a la Universitat d'Oslo i a la Universitat d'Aarhus, i és filla de Sissel Rønbeck i Bjørn Tore Godal. Va treballar per diverses organitzacions, com ara la Lliga de Joves Treballadors, Framfylkingen, el Partit Laboral noruec, Nei til EU, Norsk målungdom i Norges mållag. Entre 2011 i 2016 va ser redactora en cap de Store norske leksikon (gran enciclopèdia noruega), de Store medisinske leksikon (gran enciclopèdia mèdica noruega) i Norsk biografisk leksikon (gran enciclopèdia biogràfica noruega). Quan va iniciar-se en el paper de redactora en cap tots els treballs enciclopèdics corrien el risc de quedar-se sense finançament, però durant el seu mandat va assegurar la supervivència del projecte per un llarg període gràcies al finançament universitari. El novembre de 2016 va ser reemplaçada per Erik Bolstad.
Del 2003 al 2010 va gestionar l'organització noruega d'accés a la lectura Leser søker bok, així com les webs de Boksok.no i Bok-til-alle-bibliotekene, que van rebre el Premi a la informació pública (Folkeopplysningsprisen) i el premi Jonas.
Al 2017 va començar com a desenvolupadora de missions per al centre científic Inspiria. El 2018 va publicar una antologia poètica anomenada Alt skal bli forandra snart. 100 norske dikt om fortesskap og kamp amb Leif Høghaug.

## Referències

* 1 2 «Anne Marit Godal – Store norske leksikon» (en noruec). Store norske leksikon, 2010. [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ «Store norske leksikon» (en noruec). SNL.no. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Aftenposten» (en anglès). Arxivat de l'original el 18 març 2011.
* ↑ «Vårt Land» (en noruec). Vl.no. Arxivat de l'original el 18 març 2011. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Anne Marit Godal» (en noruec). SNL.no. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ «Lese mellom linjene» (en noruec). Verdidebatt.no. Arxivat de l'original el 2018-10-24. [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ «Jonasprisen 2010 til Leser søker bok - Institutt for spesialpedagogikk» (en noruec). UV.UIO.no. [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ «Politisk poesi har fått et oppsving etter 22. juli» (en noruec). Dagsavisen.no, 13-09-2018. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Anne Mollinger

Anne Mollinger (Worms (Alemanya), 27 de setembre de 1985) és una atleta alemanya, especialista en la prova de 4x100 m, amb la qual ha arribat a ser medallista de bronze mundial en 2009.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Berlín 2009 va guanyar la medalla de bronze en els relleus 4x100 m, després de les jamaicanes i bahamenyes (plata), sent les seves companyes d'equip: Marion Wagner, Cathleen Tschirch i Verena Sailer.

## Referències

* ↑ «Anne Mollinger». [Consulta: 24 novembre 2017].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Anne Cibis
# Antoine Watteau

Jean Antoine Watteau o, com se'l coneix habitualment, Antoine Watteau (Valenciennes, 10 d'octubre de 1684, Valenciennes - 18 de juliol de 1721, Nogent-sur-Marne), fou un pintor francès.
Va ser un dels primers representants del moviment Rococó. Inspirat per la commedia dell'arte, li agradava representar el teatre en els seus quadres, bé mitjançant feixucs telons o bé mitjançant els temes. Les seves obres més famoses són Pierrot i Pèlerinage à l'île de Cythère. Una de les principals fonts d'informació sobre la seva vida és la biografia que en va escriure un amic seu, el Comte de Caylus.

## Referències

* Monreal, L., Grandes Museos, Vol. 1, 2, 5 y 6, Planeta, 1975. ISBN 84-320-0460-X (obra completa)
* Pérez Sánchez, A.E., "Escultura y pintura del siglo XVIII: Italia, Francia e Inglaterra", en Historia del arte, Anaya, Madrid, 1986. ISBN 84-207-1408-9
* Walther, I.F. (dir.), Los maestros de la pintura occidental, Taschen, 2005. ISBN 3-8228-4744-5
# Ambassis miops

Ambassis miops és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Descripció

* Fa 10,3 cm de llargària màxima.
* 8 espines i 9-10 radis tous a l'aleta dorsal.
* 3 espines i 9-10 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; amfídrom; demersal i de clima tropical (5°N-23°S).

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Índia fins a Nova Guinea, Nova Guinea, Nova Caledònia, les illes Ryukyu i Samoa.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Paxton, J. R.; Hoese, D. F.; Allen, G. R.. Pisces Petromyzontidae to Carangidae (en anglès). 7. Canberra: Australian Biological Resources Survey, 1989, p. i-xii, 1-665.
* 1 2 3 Froese, Rainer; Casal, Christine Marie V. «Ambassis miops Günther, 1872 Flag-tailed glass perchlet» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi = Ikan air tawar Indonesia Bagian Barat dan Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 344 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
# Ambassis productus

Ambassis productus és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Descripció

* Fa 15 cm de llargària màxima.
* 8 espines i 9-10 radis tous a l'aleta dorsal.
* 3 espines a l'aleta anal.

## Alimentació

Menja (durant la nit) crustacis, alevins i insectes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: des de la costa oriental d'Àfrica i Madagascar fins, si més no, el sud de KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Ús comercial

És menjat en salaó en alguns països.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1828. Histoire naturelle des poissons. Tome second. Livre Troisième. Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 2: i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.
* ↑ Harrison, T.D., 2001. Length-weight relationships of fishes from South African estuaries. J. Appl. Ichthyol. 17(1):46-48.
* ↑ Louette, M., 2004. Poissons d'eau douce. P. 231-241. A: M. Louette, D. Meirte i R. Jocqué (eds.). La faune terrestre de l'archipel des Comores. Stud. Afrotrop. Zool. 293:1-456.
* ↑ Sparks, J.S. i M.L.J. Stiassny, 2003. Introduction to the freshwater fishes. P. 849-863. A: S.M. Goodman i J.P. Benstead (eds.). The natural history of Madagascar. The University of Chicago Press, Chicago i Londres. 1709 p.
* ↑ Whitfield, A.K., 1998. Biology and ecology of fishes in southern African estuaries. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Sud-àfrica. 223 p.
* ↑ Van der Elst, R., 1993. A guide to the common sea fishes of southern Africa. (3a edició) Struik Publishers, Ciutat del Cap. 398 p.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Anquisàurids

Els anquisàurids (Anchisauridae) constitueixen un grup de dinosaures sauropodomorfs primitius que fou proposat per Othniel Charles Marsh l'any 1885. Aquest clade el formen l'anquisaure i els seus parents més propers. Tanmateix, no és clar quins altres gèneres s'inclouen en aquesta família; molts dels dinosaures que s'hi van assignar ara són classificats en altres grups. Aquesta família no s'utilitza gaire sovint en les taxonomies actuals; Benton (2004) no allista aquest clade. Els anquisàurids es van considerar prosauròpodes, però investigacions més recents indiquen que en realitat podrien ser sauròpodes basals.

## Enllaços externs

* Sauropodomorpha Arxivat 2013-04-01 a Wayback Machine. (anglès)
* Anchisauria Arxivat 2006-03-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Antoixikha

Antoixikha (en rus: Антошиха) és un poble del krai de l'Altai, a Rússia, que el 2013 tenia 106 habitants. Pertany al districte de Lóktevski.

## Referències

* ↑ Список населённых мест Сибирского края. – Том 1. Округа Юго-Западной Сибири. – Новосибирск: Сибирский Краевой Исполнительный Комитет. Статистический отдел, 1928. – 831 с.
# Ambystoma leorae

Ambystoma leorae és una espècie d'amfibi de la família dels ambistomàtids.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Viu als rius i muntanyes humides de les regions tropicals i subtropicals de Mèxic.

## Estat de conservació

Es troba amenaçada per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Reilly, S.M. i Brandon, R.A., 1994. Partial paedomorphosis in the Mexican stream salamanders and the taxonomic status of the genus Rhyacosiredon. Copeia: 656-662.
* Shaffer, H.B., 1984. Evolution in a paedomorphic lineage. I. An electrophoretic analysis of the Mexican ambystomatid salamanders. Evolution: 1194-1206.
* Shaffer, H.B., 1984. Evolution in a paedomorphic lineage. II. Allometry and form in the Mexican ambystomatid salamanders. Evolution: 1207-1218.
* Shaffer, H.B. i Lauder, G.V., 1985. Patterns of variation in aquatic ambystomatid salamanders: kinematics of the feeding mechanism. Evolution: 83-92.

## Enllaços externs

* AmphibiaWeb (anglès)
# Antoni Barrueco i Campo

Antoni Barrueco i Campo (Siresa, 26 de novembre de 1898 - Front d'Aragó, 1939) va ser un regidor i posteriorment alcalde de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú el 1938.
Fill d'un carabiner, que es va traslladar a Vilanova i la Geltrú, treballant com a jornaler. El 1920 ja reisidia a Vilanova. Des de 1931 va treballar d'oficial de secretaria a l'Escola Industrial de Vilanova i la Geltrú, i el 1933 va ser vocal de la Junta del Centre Republicà Federal. Va impartir classes per a adults a l'Ateneu. Va entrar com a regidor a l'ajuntament de Vilanova i la Geltrú per ERC, l'agost de 1938 amb el cárrec de conseller regidor de Finances, Treball i Obres Públiques.
Les circumstàncies accidentals de la Guerra Civil Espanyola i la dimissió de l'alcalde Joan Recasens Farré, seguida de la fugida del seu successor Marià Callau (últim alcalde titular designat per elecció dels regidors) i de Carles Figueras el van portar a ocupar la presidéncia de la Comissió de Govern i l'alcaldia accidental durant tres setmanes el gener de 1939, quan les tropes franquistes van ocupar l'Ajuntament.
El 1939 va morir al front d'Aragó, al costat d'un altre jove milicià d'Estat Català, Antoni Urgellés Aparici, segons consta en el Butlletí del 21 de desembre d'aquell mateix any.

## Referències

* 1 2 Puig Rovira, 2005, p. 151.
* 1 2 3 Puig Rovira, 2005, p. 411–412.
* ↑ «La Gaceta. Disposiciones oficiales: "Confirmando a don Antonio Barrueco Campo en el cargo de oficial de secretaria del Patronato local de formación profesional y Escuela Elemental del Trabajo de Villanueva y Geltrú"». La Vanguardia (Hemeroteca), 24-08-1935, pàg. 16 [Consulta: 27 gener 2018].
* ↑ Puig Rovira, 2005, p. 427–428.

## Bibliografia

* Puig Rovira, Francesc Xavier. Vilanova i la Geltrú, 1936-1939: guerra civil, revolució i ordre social. L'Abadia de Montserrat, 2005. ISBN 978-84-8415-738-0.
| Precedit per: Carles Figueras i Mestres | Alcalde de Vilanova i la Geltrú gener 1939 | Succeït per: Santiago Díaz Moyano |
# Anàlisi qualitativa

«Anàlisi qualitativa» té aquests significats:
* Recerca qualitativa, una investigació sobre el comportament humà
* Anàlisi orgànica qualitativa, un tipus d'anàlisi química
* Anàlisi inorgànica qualitativa, un tipus d'anàlisi química
# Antonio Poveda

Antonio Poveda és el nom dels següents personatges:
* Antonio Poveda Martínez (València, 1969), activista de VIH i LGBTI, i sindicalista valencià
* Antonio Poveda Zapata (Madrid, 1955), polític català del PSC, exalcalde de Sant Joan Despí
# Ananda Mahidol

Ananda Mahidol (Rama VIII) nom real พระบาทสมเด็จพระปรเมนทรมหาอานันทมิหดล พระอัฐมรามาธิบดินทร, Phrabat Somdet Phra Poramentharamaha Ananda Mahidol Phra Atthama Ramathibodin (Heidelberg, Alemanya, 1925 - Bangkok, Tailàndia, 1946), fou el rei de Tailàndia des de 1935 fins al 1946. Fou el 8è rei de la dinastia Chakri.
Va morir el 9 de juny de 1946 a causa de l'intent d'assassinat d'un home armat M1911 a l'edat de 20 anys.

## Referències

* ↑ «Biographie von Ananda Mahidol». Arxivat de l'original el 2014-03-11. [Consulta: 8 juny 2021].
* ↑ Simpson, Keith. «Chapter 13: The Violent Death of King Ananda of Siam». A: Forty Years of Murder: an Autobiography. Londres: Harrap, 1978 [Consulta: 15 desembre 2016].

## Vegeu també

* Bhumibol Adulyadej
# Antoni Llevot Lloret

Antoni Llevot Lloret (Betesa, Ribagorça, 7 de juny de 1950) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la VIII legislatura

## Biografia

Es llicencià en belles arts a la Universitat de Barcelona i és professor de dibuix per l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona. Ha treballat com a professor a l'IES Joan Oró de Lleida, de 1980 a 1995 ha estat director de l'Escola Municipal de Belles Arts de Lleida i de 1995 a 2003 president del Patronat del Museu d'Art Jaume Morera de Lleida i de l'Institut Municipal de Música de Lleida.
Militant del PSC-PSOE fou elegit paer de Lleida a les eleccions municipals espanyoles de 1995 i 1999 i va ser nomenat paer de Cultura i President de la Comissió de Cultura, Esports i Festes. De 1999 a 2003 també fou diputat de la Diputació de Lleida, vicepresident de la comissió de Cultura de la Federació de Municipis de Catalunya i membre del Consell Comarcal del Segrià.
De febrer de 2004 a gener de 2007 fou Director dels Serveis Territorials del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya a Lleida, i de febrer de 2007 a maig de 2008 director dels Serveis Territorials d'Educació de la Generalitat de Catalunya a Lleida. En maig de 2008 va substituir en el seu escó Marta Camps i Torrents, escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006. De 2008 a 2010 ha estat secretari de la Mesa de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca i de la Mesa de la Comissió de Política Cultural del parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Antoni Llevot Lloret al web del PSC
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 103
# Apagón

Apagón és una sèrie de televisió espanyola antològica de ciència-ficció post-apocalíptica produïda per Buendía Estudios, basada en el podcast de ficció La gran apagada de José A. Pérez Ledo. S'estrenà a 0 por Movistar Plus+ el 29 de setembre del 2022.

## Argument

La sèrie retrata, a través de cinc històries diferents protagonitzades per diversos personatges, una societat que s'ha d'adaptar a un món sense electricitat, telecomunicacions ni mitjans de transport després d'una apagada total generalitzada causada per una tempesta solar.

## Producció

Rodrigo Sorogoyen, Raúl Arévalo, Alberto Rodríguez, Isaki Lacuesta i Isa Campo van dirigir cadascun un dels cinc capítols. El rodatge va començar el 13 de desembre de 2021 i va tenir lloc a diverses localitzacions de l'Estat espanyol, concloent a l'abril de 2022. La sèrie es va projectar fora de concurs al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2022 abans de la seva estrena a la televisió.

## Referències

* ↑ «‘Apagón’: cinco historias, diferentes miradas, un nexo en común». Movistar, 15-07-2022. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ «Movistar+ anuncia los cinco directores que provocarán el 'Apagón' en su nueva serie». Vertele, 11-11-2021. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ «'Apagón': comienzo de rodaje y primeras imágenes de la serie original Movistar+». Comunicación por M+. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ ««Apagón» termina su rodaje con Alberto Rodríguez». Levante-EMV, 24-04-2022. [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ Higueras, Laura García. «Todas las series que se verán en el Festival de San Sebastián, la pantalla “preferida” de la ficción española». Vertele, 29-07-2022. [Consulta: 21 agost 2022].
# Arnutovce

Arnutovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1317.
# Angítia

Angítia o Anguítia era una deessa adorada pels marsis i els marruquins, que vivien a la regió del llac Fucinus. Se suposava que havia estat una persona real que s'ocupava d'ensenyar remeis contra les picades de les serps, i que el seu nom derivava del poder que tenia de matar serps (anguis).
Aquesta deessa curava les picades de serps verinoses i més tard la gent de la regió deia tenir la mateixa facultat. Servi Maure Honorat diu que era d'origen grec i la identifica amb Medea, que després d'haver marxat de la Còlquida va arribar a Itàlia amb Jàson i va transmetre els remeis al poble. El seu nom es troba en diverses inscripcions, i en una d'elles apareix esmentada juntament amb Angerona. Sembla que tenia un temple i un tresor dedicats a ella.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Angitia». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 13 maig 2022].

## Enllaços externs

* Angítia, la deessa osca de les serps i la curació (anglès)
* www.satorws.com Arxivat 2011-11-12 a Wayback Machine.
# Arielulus aureocollaris

Arielulus aureocollaris és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Laos, Tailàndia i el Vietnam. El seu hàbitat natural són les zones muntanyoses amb boscos primaris o pertorbats. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Bates, P.; Francis, C.; Csorba, G.; Furey, N. Arielulus aureocollaris. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 novembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Arie Vooren

Arie Vooren (Beverwijk, 1 de novembre de 1923 - Cuneo, 3 de juny de 1988) va ser un ciclista neerlandès professional des del 1943 al 1952. Va participar en diferents curses de sis dies.

## Palmarès
### Resultats al Tour de França

* 1947. Eliminat a la 4a etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1947. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Aristògenes

Aristògenes és el nom dels següents personatges:
* Aristògenes d'Atenes, militar atenenc
* Aristògenes de Tasos, metge grec
* Aristògenes de Cnidos, metge grec
# Ascensió de Jesús

L'ascensió de Jesús és una expressió de les primeres comunitats cristianes, que fa referència a la glorificació que segons la Bíblia va rebre Jesús de Natzaret després de la seva mort, de mans de Déu Pare. La tradició jueva, mantenia el símbol que el cel era com la morada de Déu, simbologia que fou adoptada pel cristianisme. L'ascensió al cel és el símbol que Jesús és investit de la divinitat de Déu.

## Antic Testament

Dins l'Antic Testament, tenim els exemples del patriarca Henoc i el profeta Elies.
Gènesi 5:23,24 : Henoc visqué en total tres-cents seixanta-cinc anys. Henoc vivia amb Déu, i desaparegué, perquè Déu se'l va endur.

## Evangelis

L'Evangeli segons Lluc ens descriu l'ascensió de Jesús:
"Després se'ls endugué fins a prop de Betània i, tot alçant les mans, els beneí. I mentre els beneïa, se separà d'ells, i era endut cap al cel". Lluc 24:50-51.
Els Fets dels Apòstols ens descriu l'ascensió de la següent manera:
Un cop hagué dit això, a la vista d'ells, s'enlairà i un núvol el sostragué als seus ulls. S'estaven mirant encara fixament al cel, mentre ell se n'anava, que se'ls presentaren dos homes amb vestidures blanques, i els digueren: «Galileus, ¿Per què us esteu mirant el cel? Aquest Jesús que ha estat endut d'entre vosaltres cap al cel, vindrà de la mateixa manera que l'heu contemplat anant-se'n cap al cel» Fets dels Apòstols 1:9-11
Els evangelis són contradictoris a l'hora d'especificar el lloc de l'ascensió de Jesús.
* Segons Mateu (28:16-20), Jesús deixa als seus deixebles a Galilea, en la muntanya. I no es parla de cap ascensió.
* Per Marc (16:6-20) hi ha una ascensió però no diu a on.
* Segons Lluc (24,50-53), hi ha una ascensió però aquest cop a Betània (Judea), a prop de Jerusalem.
* Per Joan (21:1-5) Jesús deixa els seus deixebles a Galilea, però no en una muntanya sinó a la vora del llac de Tiberíades i no hi ha cap ascensió.
* Segons el Fets dels Apòstols (1:9 i 12) Jesús deixa els seus deixebles a la muntanya de les Oliveres a prop de Jerusalem.
Referent als dies en què Jesús va estar a la terra després de la seva resurrecció en el sepulcre, Lluc, deixeble de Pau que redactà el llibre dels Fets dels Apòstols (1,1-11), ens parla que Jesús va estar quaranta dies en companyia dels seus deixebles.

## Referències

* ↑ «Ascensió de Jesús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Ascensió, celebració litúrgica
# Ascensió d'Aton

Ascensió d'Aton, Ciutat daurada perduda o simplement Aton és una ciutat d'Egipte que va ser el principal assentament administratiu i industrial de l'era de l'Imperi egipci a la riba occidental de Luxor, al costat del riu Nil. La ciutat va ser redescoberta el 2021 per un equip d'arqueòlegs després d'haver restat sota la sorra uns 3.000 anys.

## Història

Va ser una ciutat fundada per Amenhotep III, que va ser novè rei de la dinastia XVIII entre el 1391 i el 1353 aC en una època de riquesa, poder i luxe. El va seguir el seu fill Amenhotep IV, que durant els 17 anys que va governar es va canviar el nom a Akenaton (que significa dedicat a Aten), va substituir Tebes com a capital per la ciutat d'Amarna i va abandonar el panteó egipci tradicional per centrar-se només en el déu del sol Aten. El seu fill, Tutankamon, li va donar l'esquena, i en va ser el darrer faraó.
Quatre capes d'assentaments diversos mostren èpoques d'ús diferents fins a l'època copta dels segles iii a vii. El descobriment es va anunciar el 2021 i es va fer durant unes tasques d'excavació que van arrencar el setembre del 2020 per a buscar el temple mortuori de Tutankamon entre els temples d'Amenhotep III i Ramsès III. L'anunci del descobriment el va fer l'exministre egipci Zahi Hawass.

## Descripció

La ciutat estava envoltada per un mur en forma de zigzag, amb una única porta. Les runes apunten que els carrers estaven flanquejats per cases, amb pedres de fins a tres metres als murs. En les primeres excavacions s'ha trobat una fleca, una gran cuina amb forns i ceràmica, un taller per fer amulets i objectes decoratius, un barri administratiu i residencial i una infraestructura per fabricar maons amb el segell d'Amenhotep III.

## Referències

* 1 2 324cat. «Egipte descobreix sota la sorra a Luxor una gran ciutat perduda de fa 3.000 anys», 08-04-2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* 1 2 «Egypt announces the discovery of the Lost City of Luxor» (en anglès americà), 08-04-2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* 1 2 «'Lost golden city of Luxor' discovered by archaeologists in Egypt» (en anglès), 08-04-2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ «Egipto anuncia el descubrimiento de la 'Ciudad Perdida' de Luxor» (en castellà), 08-04-2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ Español, Marc. «Aparece la ciudad perdida de Luxor, con 3.000 años de antigüedad» (en castellà), 08-04-2021. [Consulta: 8 abril 2021].
# Arrivée d'un train gare de Vincennes

Arrivée d'un train gare de Vincennes és una pel·lícula francesa dirigida per Georges Méliès, estrenada el 1896, produït pel Théâtre Robert-Houdin. Actualment, la pel·lícula es considera perduda.

## Referències

* ↑ La Cinémathèque Française. L'oeuvre de Georges Méliès : Catalogue de l'exposition présentée à la cinémathèque française à partir du 16 avril 2008, 2008, p. 359. ISBN 9782732437323.