OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El negro que tenía el alma blanca (1927)

El negro que tenía el alma blanca (El negre que tenia l'ànima blanca) és una pel·lícula espanyola dirigida per Benito Perojo el 1927. Tingué un remake sonor el 1934 i una versió argentina el 1951.
La pel·lícula tracta la relació amorosa entre una persona blanca i una altra negra, les diferències culturals i com l'amor serveix d'estat de predisposició positiva cap a l'altre. La pel·lícula relaciona allò negre amb allò físic, corporal i precivilitzat. Diverses escenes reforcen la identificació estereotipada del negre amb allò libidinós i primitiu. Pel que fa als personatges, ens hi trobem a Peter Wald, un home negre de posició alta en ser un artista amb reconeixement social, i Emma, una dona blanca amb prejudicis racials envers Peter, tot i ser una actriu amb menor posició social que ell. Destaca el paper del pare d'Emma, per ser un personatge que fa de contrapunt per estar lliure de prejudicis racials.

## Referències

* ↑ «El negro que tenía el alma blanca - La Opinión de Murcia». La Opinión de Murcia, 09-11-2010. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ Ruiz, 2010, p. 138.
* 1 2 Ruiz, 2010, p. 140.
* ↑ Ruiz, 2010, p. 143.
* ↑ Ruiz, 2010, p. 144.
* ↑ Ruiz, 2010, p. 141.

## Bibliografia

* Ruiz León, Carolina «Cine y Mestizaje. Las alianzas amorosas interculturales en el cine español a través de tres ejemplos: El negro que tenía alma blanca (1927), Morena clara (1936) y El próximo oriente (2006)». Revista valenciana d'etnologia, 5, 2010, pàg. 137-152. ISSN: 1885-1533.
# Adulterio nacional

Adulterio nacional és una pel·lícula de comèdia espanyola dirigida per Francisco Lara Polop i estrenada el 1982.

## Argument

Comèdia d'embolics en les quals s'escenifiquen els adulteris creuats dels dos matrimonis formats per Pura i Agustín i Cesáreo i Hortensia, als quals s'afegeix a una sensual nodrissa anomenada Encarna'.

## Repartiment

* Quique Camoiras ... Agustín
* Charo López ... Hortensia
* Francisco Cecilio ... Cesáreo
* Azucena Hernández ... Pura
* Manolo Codeso ... Santiago
* Julia Martínez ... Felisa
* Juan Carlos Naya ... Miguel
* Alfonso Lussón ... Pepe
* Beatriz Escudero ... Rosa
* Alejandra Grepi ... Encarna
* Alfonso del Real... Alfonso
* Miguel Rellán
* Luis Lorenzo
* Rafaela Aparicio
* Gracita Morales

## Referències

* ↑ Adulterio nacional a decine21.com
* ↑ «Adulterio Nacional». Diario ABC. [Consulta: 24 novembre 2020].
* ↑ «Adulterio Nacional». Sensacine. [Consulta: 24 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Escena de la pel·lícula a YouTube
# 13 d'Andròmeda

13 d'Andròmeda (13 Andromedae) és una estrella a la constel·lació d'Andròmeda. Té una magnitud aparent de 5,75.

## Referències

* ↑ Anne Cowley «A study of the bright A stars. I. A catalogue of spectral classifications» (en anglès). Astronomical Journal, 01-04-1969, pàg. 375–406. DOI: 10.1086/110819.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational Velocities of B Stars» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 01-07-2002, pàg. 359–365. DOI: 10.1086/340590.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* Imatge 13 Andromedae
* http://www.alcyone.de/cgi-bin/search.pl?object=HR8913 Arxivat 2010-02-21 a Wayback Machine.
# Jarl Priel

* Per a altres significats, vegeu «Priel».
Jarl Priel és el pseudònim de l'escriptor bretó Charles Joseph Tremel (Plouguiel, 1885 - Marsella, 1965). Fou actor de teatre, alumne i deixeble del director Charles Dullin, i va escriure algunes peces de teatre en francès i en bretó.
D'antuvi va escriure en francès alguns contes i novel·les a les revistes literàries de l'època Le Mercure de France, Candide, Gringoire, així com nombroses traduccions del rus de Vladimir Nabokov ("Lolita") i Nikolai Gógol ("Taras Boulba"). El 1942, a l'edat de 57 anys, començà a escriure en bretó la peça An dakenn dour (La gota d'aigua), per al Bleun Brug de Tréguier, i entre 1959 i 1950 va compondre Tri devezhour evit an eost (Tres jornalers per la collita) i Ar spontailh (L'Espantall). També és autor dels llibres de memòries Va zammig Buhez, Va Buhez e Rusia i Amañ hag Ahont.

## Obres

* Les arts et la musique en Russie soviétique, a Les Marges tome XXIX, N° 117 - 21e année. Paris, Librairie de France, 15 de març de 1924
* L'affaire Bombille, a Les Œuvres libres N° 66. París, Arthème Fayard, octubre de 1926
* Cincinnatus au Pays des Soviets, a Les Œuvres libres N° 74. París, Arthème Fayard, juny de 1927
* Barbe-Rouge, a Les Œuvres libres N° 133. Paris, Arthème Fayard, juliol de 1932
* Le trois-mâts errant. Paris, Les Éditions des Portiques, 1931. 252 pàgines
* C'hoariva brezhonek - Pemp pezh-c'hoari berr. Brest, Skridou Breizh, 1944. In-12, 146 pàginess. Recull de cinc peces de teatre escrites per Langleiz, Yann-Vari Perrot, Jarl Priel, Roparz Hemon & Henri Ghéon (An div zremm - E-tal ar poull - An dakenn dour - Fostus an Doktor Daonet - Torfed ar frer Juniper)
* Vie d'Erasme, a L'éloge de la folie. Paris, à l'enseigne du pot cassé, 1946
* Ar spontailh - Pezh-c'hoari e tri arvest gant teir skeudenn. Ed. Al Liamm - Tir Na N-Og, 1950. In-8, 167 pàgines.
* Va Buhez e Rusia. Ed. Al Liamm, 1955
* Amañ hag Ahont. Ed. Al Liamm, 1957
* An Teirgwern Pembroke. Ed. Al Liamm, 1959
* Va zammig buhez. Ed. Al Liamm, 1975. In-12, 193 pàgines.
* Tri devezhour evit an eost. Ed. Al Liamm

## Enllaços externs

* Web d'Al Liamm Arxivat 2006-02-20 a Wayback Machine.
# Cantó de Mauzé-sur-le-Mignon

El cantó de Mauzé-sur-le-Mignon és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Niort. Té 8 municipis i el cap és Mauzé-sur-le-Mignon.

## Municipis

* La Rochénard
* Le Bourdet
* Mauzé-sur-le-Mignon
* Priaires
* Prin-Deyrançon
* Saint-Georges-de-Rex
* Saint-Hilaire-la-Palud
* Usseau

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1970 | Octave Thibault | radical |
| 1970-1994 | Paul Couturier | Divers droite |
| 1994-2008 | Jacques Morisset | Divers droite |
| 2008- | Sébastien Dugleux | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 6.416 | 6.494 | 6.300 | 6.181 | 6.204 | 6.163 | 7.238 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Herman van Swanevelt

Herman van Swanevelt, també anomenat l’Ermità (Woerden, cap al 1600-03 – París, 1655) va ser un pintor i gravador holandès d’estil barroc. Va ser un dels mestres holandesos que van desenvolupar el paisatge idealitzat, d’influència italiana, durant la primera meitat del segle xvii. Se’l considera l'enllaç entre la primera generació d’holandesos italianitzants (Bartholomeus Breenbergh, Cornelis van Poelenburgh) i la segona (Jan Both, Nicolaes Berchem).

## Referències

* ↑ «Informació detallada en holandès». Arxivat de l'original el 2012-08-01. [Consulta: 13 març 2017].
# Roger Guerreiro

Roger Guerreiro (Ciutat de São Paulo, 25 de maig de 1982) és un futbolista brasiler nacionalitzat polonès.
Ha defensat els colors d'importants clubs del seu país, AD São Caetano, Corinthians, Flamengo i Juventude. El 2004 jugà al Celta de Vigo i dels del 2006 al Legia Varsòvia.
Va obtenir la nacionalitat polonesa el 17 d'abril de 2008. Debutà amb la selecció el 27 de maig del mateix any en un partit enfront Albània. Ha participat amb la seva nova selecció a l'Eurocopa 2008, on ha marcat un gol.

## Referències

* ↑ «Roger: o guerreiro da força de vontade – Parte 1». planotatico.com. Arxivat de l'original el 24 setembre 2011. [Consulta: 5 octubre 2011].
* ↑ «Roger Guerreiro». 90minut.pl. [Consulta: 5 octubre 2011].
* ↑ Interview with Roger's website Arxivat 2008-06-12 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Austria vs Poland match report

## Enllaços externs

* national-football-teams.com Perfil (anglès)
* 90minut.pl Perfil (polonès)
# LGV Sud-Est

Mapa LGV Sud-Est :
La LGV Sud-Est forma part de la xarxa francesa de ferrocarrils de gran velocitat, TGV, que enllaça París i Lió. La secció Saint-Florentin - Sathonay fou inaugurada el 22 de setembre de 1981 i la secció Combs-la-Ville - Saint-Florentin el 25 de setembre de 1983.
# El nen de l'espai

El nen de l'espai (火の鳥2772 愛のコスモゾーン, Hi no Tori 2772: Ai no Kosumozōn) és una pel·lícula anime japonesa de ciència-ficció dirigida per Taku Sugiyama del 1980, i que constitueix l'adaptació cinematogràfica del manga Fènix d'Osamu Tezuka. Està doblada al català.

## Argument

Al segle XXVIII, la Terra i la majoria dels mons que ha colonitzat estan en declivi. En aquest món futurista, un nen rep com a regal d'aniversari una mainadera androide que el seguirà constantment. Un cop es fa adult, s'uneix a l'Acadèmia Espacial i s'endinsa en una aventura en l'univers conegut, coneixent diferents races alienígenes, uns d'amics i uns altres d'enemics. El seu objectiu és trobar el Fènix, una criatura mítica amb propietats energètiques increïbles. Donat el coratge i la força de voluntat que demostra durant aquesta recerca, el Fènix decideix esbrinar més sobre aquest aventurer tenaç i la raça de la qual forma part. Així, el Fènix decideix habitar el cos de l'androide que sempre l'acompanya.

## Estrena

El nen de l'espai es va estrenar al Japó el 15 de març de 1980, on va ser distribuïda per Tōhō.
El 7 de maig de 1994 es va estrenar a TV3 dins de l'espai Club Super3 en llengua catalana.

## Referències

* 1 2 Galbraith IV, 2008, p. 321.
* ↑ «El nen de l'espai». esadir.cat. [Consulta: 17 juny 2024].
* ↑ «Mundo Deportivo / Televisión». Mundo Deportivo, 07-05-1994. [Consulta: 17 juny 2024].

## Bibliografia

* Galbraith IV, Stuart. The Toho Studios Story: A History and Complete Filmography. Scarecrow Press, 2008. ISBN 978-1461673743.
* Variety's Complete Science Fiction Reviews. Garland Publishing Inc., 1985. ISBN 978-0-8240-6263-7.
# Agatàrquides

Agatàrquides (en llatí Agatharchides, en grec Ἀγαθαρχίδης), o Agatarc (Agatharchus Ἀγάθαρχος) fou un escriptor grec nascut a Cnidos. El va patrocinar un home anomenat Cinnaeus i va estudiar a l'escola peripatètica de filosofia. Va escriure alguns llibres sobre història i geografia. Fou secretari d'Heràclides Lembos que va viure en el regnat de Ptolemeu VI Filomètor (mort el 146 aC). Després fou tutor d'un príncep làgida durant la seva minoria (un dels dos fills del rei Ptolemeu Fiscó), bé Alexandre o bé Soter, que van regnar amb la seva mare. (Ptolemeu II Soter era menor quan fou proclamat el 117 aC i Alexandre ja era major en ser proclamat el 107 aC).
Foci dona una llista de les obres de Agatàrquides: una sobre Àsia en 10 llibres, una sobre Europa en 49 llibres, una sobre la mar Eritrea en 5 llibres (dels quals Foci en dona un extracte dels volums I i V), una sobre el país dels Troglodites en 5 llibres.
També va escriure un llibre històric en 30 volums dels que Ateneu n'esmenta els volums del XII al XXX. Va escriure en dialecte àtic.

## Referències

* 1 2 Greenhill, William Alexander. «Agatha'rchides». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Jesús Castro

Jesús Castro Aguirol fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1930.

## Referències

* ↑ «Jesus Castro profile». worldfootball.net. [Consulta: 15 octubre 2011].
* ↑ Jesús Castro Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# 11 d'Orió

11 d'Orió (11 Orionis) és una estrella situada a la constel·lació d'Orió, a prop de la frontera amb la del Taure. És visible a l'ull nu amb una magnitud aparent de 4,65, i s'hi troba a ∼365 anys llum (∼112 pc) de la Terra sobre la base de la seva paral·laxi. L'estrella s'allunya del Sol amb una velocitat radial heliocèntrica de +16,8 km/s. No posseeix company estel·lar conegut.
11 d'Orió és una estrella subgegant blava-blanca de tipus espectral B9IV o una estrella blanca de la seqüència principal de tipus espectral A1V. Es tracta d'una estrella químicament particular, més concretament d'una estrella Ap, amb ratlles de silici i de crom particularment marcades al seu espectre. És igualment una variable de tipus α² CVn, variant de magnitud des de 4,65 a 4,69 en un període de 4,64 dies. El camp magnètic mesurat a partir dels seus ratlles metàl·lics té una força de +160 ± 390 G.
11 d'Orió és 3,6 vegades més gran que el Sol. És 220 vegades més lluminosa que el Sol i la seva temperatura de superfície és de 9.520 K. Gira sobre ella mateixa prou lentament per a una estrella de tipus A, amb una velocitat de rotació projectada de 36 km/s.

## Referències

* ↑ «The Relation between Rotational Velocities and Spectral Peculiarities among A-Type Stars». The Astrophysical Journal Supplement Series, 01-07-1995, pàg. 135–172. DOI: 10.1086/192182.
* 1 2 3 4 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «Fundamental Parameters of CP Stars observed at the 6-m Telescope. I. Observations in 2009-2011». Astrophysical Bulletin, 1, 01-01-2019, pàg. 62-65. DOI: 10.1134/S1990341319010061.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* 1 2 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Studies of the Peculiar a Stars.IV. The Relative Abundances of Four Iron-Peak Elements» (en anglès). Astrophysical Journal, 01-07-1966, pàg. 141–152. DOI: 10.1086/148750.
* ↑ Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. «A catalogue of multiplicity among bright stellar systems» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389, 2, 01-09-2008, pàg. 869–879. arXiv: 0806.2878. Bibcode: 2008MNRAS.389..869E. DOI: 10.1111/j.1365-2966.2008.13596.x.
* ↑ Stigler «Spectrophotometric analysis of the 5200 Å region for peculiar and normal stars» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 562, 2014, pàg. A65. arXiv: 1402.1021. Bibcode: 2014A&A...562A..65S. DOI: 10.1051/0004-6361/201322300.
* ↑ Romanyuk, I. I. «Results of magnetic field measurements of CP-stars performed with the 6-m telescope. III. Observations in 2009» (en anglès). Astrophysical Bulletin, 71, 3, juillet 2016, pàg. 302–313. Bibcode: 2016AstBu..71..302R. DOI: 10.1134/S1990341316030056.
# Cantó de Mauvesin

Mauvesin és un cantó del departament francès del Gers amb les següents comunes:
* Avensac
* Bajoneta
* Oms
* La Briha
* Mansenpuèi
* Maravat
* Mauvesin
* Montfòrt
* Sent Antonin
* Sent Brès
* Senta Gema
* Sent Orens
* Sarrant
* Sérempuy
* Solomiac

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1994 | Yvon Montané | PS |
| 1994-1997 | Hubert Brasset | Divers droite |
| 1997- | Gérard Marcet | PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.129 | 4.554 | 4.100 | 3.861 | 3.658 | 3.668 | 3.999 |
# Hermanas

Hermanas és una sèrie de televisió de 26 capítols que es va emetre en Telecinco el 1998, en horari de màxima audiència.

## Argument i repartiment

La sèrie narra en un to còmic i satíric la vida en un convent integrat per diverses monges que han de fer front als problemes quotidians. Les monges estaven interpretades per Ángela Molina, Mónica Molina, Pilar Bardem, Amparo Valle, Anabel Alonso, Beatriz Santiago, Vicenta N'Dongo, Karola Gómez i Chus Lampreave.
A més, des del primer capítol de la sèrie, el grup de monges acull en el convent a un grup de nens dels quals es faran càrrec. Entre els actors que interpretaven a aquests nens (personatges fixos que apareixien en tots els episodis) estava una jove Yohana Cobo, actriu que recentment ha estat una de les protagonistes de la pel·lícula de Pedro Almodóvar, Volver.
Altres actors com José María Caffarel, Adrià Collado, Jorge Bosch, Jaroslaw Bielski, Tote García Ortega, Alberto Maneiro, Resu Morales, Nuria Mencía o Marisa Pino també participaven habitualment en la sèrie amb personatges secundaris.

## Premis i nominacions

Ángela Molina fou nominada al Fotogramas de Plata 1998 a la Millor actriu de televisió pel seu paper a la sèrie.

## Referències

* ↑ Así era 'Hermanas', la serie noventera de Telecinco sobre un convento de monjas, formulatv, 24 febrer 2019
* ↑ «Estreno de 'Hermanas', la nueva serie de humor de Tele 5». El País, 13-04-1998.
# Roscoe Holcomb

Roscoe Holcomb (Daisy, Kentucky, 5 de setembre de 1912 - 1 de febrer de 1981) fou un músic estatunidenc de música popular de les Apalatxes. Tocava el banjo, la guitarra, i l'harmònica, però és recordat sobretot per la seva forma de cantar. Va inspirar nombrosos músics, com ara Eric Clapton, Ralph Stanley o Bob Dylan. Va ser Dylan qui va dir que el cantar de Holcomb transmetia "una sensació de control indomada" ("an untamed sense of control"), i el musicòleg John Cohen parlava del "so agut i ple de soledat" ("high lonesome sound") que caracteritzava la música de Holcomb.
Holcomb era originari de Daisy (Kentucky) i durant la major part de la seva vida va treballar a les mines de carbó o com a pagès. L'any 1958, quan Holcomb tenia 46 anys, el musicòleg John Cohen el va "descobrir" i el va gravar, just a temps per l'auge en popularitat de la música folk dels anys 60. Cohen el va portar a fer concerts arreu dels Estats Units; va fer el seu últim concert en directe l'any 1978. Seriosament afectat per emfisema pulmonar i asma com a resultat dels seus anys com a miner, Holcomb va morir l'any 1981 als 68 anys.

## Discografia

La seva discografia inclou:
* Mountain Music of Kentucky, Folkways Records and Service Corp., 1960 (reimprés per Smithsonian Folkways l'any 1996, amb altres artistes)
* The Music of Roscoe Holcomb and Wade Ward, Folkways Records and Service Corp., 1962
* Friends of Old Time Music, Folkways Records, 1964
* The High Lonesome Sound, Folkways Records and Service Corp., 1965, (reimprés per Smithsonian Folkways l'any 1998)
* Close to Home, Folkways Records and Service Corp., 1975
* There is No Eye: Music for Photographs, Smithsonian Folkways, 2001
* Classic Mountain Songs from Smithsonian Folkways, Smithsonian Folkways, 2002
* Classic Old-Time Music from Smithsonian Folkways, Smithsonian Folkways, 2003
* Classic Blues from Smithsonian Folkways, Vol. 2, Smithsonian Folkways, 2003
* An Untamed Sense of Control, Smithsonian Folkways, 2003
* Back Roads to Cold Mountain, Smithsonian Folkways, 2004

## Referències

* ↑ John Cohen in Eastern Kentucky: Documentary Expression and the Image of Roscoe Halcomb During the Folk Revival, Southern Spaces
* ↑ /searchresults.aspx?sPhrase=Roscoe%20Holcomb&sType='phrase'/ Holcomb Discography Holcomb Discography] at Smithsonian Folkways Retrieved December 2011
# LG Electronics

LG Electronics és una marca de LG Group, fabricant d'electrodomèstics, telèfons mòbils, pantalles d'ordinador i tota mena de tecnologies.
És un dels grans conglomerats electrònics del món. La companyia té 75 subsidiàries a nivell mundial que dissenyen i manufacturen televisors i dispositius de telecomunicació, entre molts altres equips electrònics de consum.
LG Electrònics va adquirir Zenith Electronics des de 1999 i controla el 37,9% de LG Display.

## Multimèdia

Entre la multimèdia, fabrica TV digital, DVD-ROM, CD, VCR, DVD, Àudio, Sistemes de Seguretat, Gravadors de Multimèdia, Vídeo Telèfons, Càmeres de PC, Sistema Automàtic Bancari, i PCB.
# El ratolí a la lluna

El ratolí a la lluna (títol original en anglès: The Mouse on the Moon) és una pel·lícula britànica dirigida per Richard Lester, estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

El ducat del Gran Fenwick té un problema: el seu castell ja no té aigua calenta. Per tal de recaptar els fons necessaris per a la reparació de la fontaneria, el Gran Fenwick reclama ajuda als Estats Units, i en particular el seu departament de recerques espacials. Els russos envien també ajuda per demostrar que són igualment partidaris de la internacionalització de l'espai. Mentre el gran duc somia amb banys calents, l'únic científic de l'Estat posa a punt un coet més bé que malament. Els Estats Units i soviètics s'assabenten del llançament imminent de l'artefacte i entren llavors en una competició per ser els primers a arribar a la Lluna.

## Repartiment

* Margaret Rutherford: la Gran Duquessa Gloriana XIII
* Ron Moody: el Primer Ministre Rupert Mountjoy
* Bernard Cribbins: Vincent Mountjoy
* David Kossoff: el Professor Kokintz
* Terry-Thomas: Maurice Spender
* June Ritchie: Cynthia
* John le Mesurier: el delegat britànic
* John Phillips: el delegat americà
* Peter Sallis: el delegat rus
* Eric Barker: l'home del MI5
* Roddy McMillan: Benter
* Tom Aldredge: Wendover
* Hugh Lloyd: el lampista

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquest film és la continuació de The Mouse That Roared de Jack Arnold

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1964: Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Terry-Thomas

## Bibliografia

* Sight and Sound, estiu 1963, p. 156 (anglès)
* Cahiers du cinéma, n° 156, juny 1964 (francès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ « The Mouse on the Moon ». The New York Times.
# Agatàrquides de Samos

Agartàquides de Samos (en llatí Agatarchides, en grec Άγαθαρχίδης) fou un escriptor grec que menciona Plutarc i diu que era autor d'una obra sobre Pèrsia i d'una altra titulada περὶ λίθων ("sobre les pedres"). Fabricius suposa que seu nom podria ser realment Agatírsides.

## Referències

* ↑ Agatharchides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 61
# Jaume Bisbe

Jaume Bisbe fou un anarquista i dirigent sindicalista de Barcelona, pintor d'ofici. Fou escollit secretari de la comissió administrativa de la primera junta de la Federació Local de Societats de Resistència o Solidaridad Obrera celebrada a Barcelona l'agost de 1907 i el maig de 1908 va substituir Antoni Colomé en la Secretaria general de la Federació, càrrec que posteriorment deixà a Josep Roman. També fou director del periòdic Solidaridad Obrera. Més tard fou representant la federació local d'Igualada i fou ponent en el primer congrés de la CNT a Barcelona el 1911.