OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emili Viader i Solé

Emili Viader i Solé (Barcelona 1872 - Palma 1943) fou un enginyer, i va ser el director tècnic de les salines de Cardona a la primera dècada del segle xx i principal artífex de la descoberta de la conca potàssica catalana, l'any 1912.
Va obtenir el títol d'enginyer industrial per l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona, el 1900 es va convertir en administrador de les salines de Cardona. El 1911, un any abans del descobriment de la potassa a Súria, es va associar amb René Macary per formar la societat Macary i Viader. A finals de 1912, Macary i Viader van demostrar que les sals que s'extreien d'un pou miner obert a la zona d'El Salí de Súria eren potàssiques, i es va convertir en el primer jaciment de potassa descobert a tota la península Ibèrica.
Un home avançat al seu temps que va voler industrialitzar una explotació ancorada en el passat mitjançant la seva connexió ferroviària amb Barcelona i la Seu, la construcció de plantes de sosa per l'aprofitament de les sals de rebuig i, en especial, la recerca de les sals potàssiques.
Emili Viader i René Macary foren nomenats fills adoptius de Súria el 2012 per ser els descobridors de la potassa.

## Referències

* ↑ «Cardona celebra Santa Bàrbara amb un homenatge a la figura de l'enginyer Emili Viader». Elsetmanari.cat, 02-12-2012 [Consulta: 29 desembre 2014]. Arxivat 22 de maig 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-22. [Consulta: 29 desembre 2014].
* ↑ Galera Pedrosa, Andreu. L'enginyer Emili Viader i el descobriment de la conca potàssica catalana: el control de les primeres matèries per les potències europees a l'alba de la Gran Guerra. Pagès Editors, 2009, p. 478. ISBN 9788497798280 [Consulta: 29 desembre 2014].
* ↑ «Súria nomenarà els descobridors de la potassa, Emili Viader i René Macary, com a fills adoptius». Elsetmanari.cat, 08-12-2012 [Consulta: 29 desembre 2014]. Arxivat 22 de maig 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-22. [Consulta: 29 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Jornades Enginyers industrials Emili Viader
# Edward Augustus Freeman

Edward Augustus Freeman (2 d'agost del 1823 - 16 de març del 1892) fou un historiador, artista arquitectònic i polític liberal anglès durant l'època daurada del primer ministre William Ewart Gladstone, a finals del segle xix, així com candidat al Parlament en una ocasió. Fou Regius Professor d'Història Moderna a Oxford, on instruí Arthur Evans. Posteriorment, Evans i ell foren activistes en la revolta de Bòsnia i Hercegovina contra l'Imperi Otomà (1874-1878).
Després del casament de la seva filla, Margaret, amb Evans, el seu gendre i ell col·laboraren en el quart volum de la seva History of Sicily ('Història de Sicília'). Fou un escriptor prolífic, amb 239 obres publicades. Una de les més conegudes és la seva obra mestra, The History of the Norman Conquest of England, publicada en sis volums entre el 1867 i el 1879. Tant ell com Margaret traspassaren abans que Evans adquirís les terres on més tard excavaria el Palau de Cnossos.

## Referències

* ↑ «Freeman, Edward Augustus (1823-1892)» (en anglès). familysearch.org. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «GB 133 EAF – Papers of Edward Augustus Freeman» (en anglès). ELGAR: Electronic Gateway to Archives at Rylands. The John Rylands University Library. [Consulta: 28 març 2012].
# Epipactis microphylla

Epipactis microphylla és una espècie d'orquídia pertanyent a la família Orchidaceae, de distribució mediterrània a Europa, des d'Espanya i França fins a Alemanya, arribant fins a Iran i països limítrofs.

## Descripció

És una espècie petita i delicada amb fulles verdes glauques, sense rellevància, en general peluda. No té la típica roseta de fulles bassals de moltes altres espècies d'orquídies, sinó que, presenta algunes fulles, petites i lanceolades, repartides al llarg de la tija, erecta, prima i pubescent a la inflorescència. Les flors formen una petita espiga a la part superior de la tija, poden ser una mica pèndules, mai erectes. L'ovari de les flors està cobert de pèls, característica que permet diferenciar-les d'Epipactis helleborine, espècie que també és pròpia de zones boscoses i que té l'ovari sense pèls. Floreix gairebé a dins l'estiu.

## Distribució i hàbitat

És pròpia d'alzinars de muntanya, fagedes i rouredes, en general boscos humits i ombrívols, i per això menys freqüent en boscos de coníferes.

## Referències

* ↑ «Epipactis microphylla (Ehrh.) Sw. in GBIF Secretariat (2021). GBIF Backbone Taxonomy. Checklist dataset https://doi.org/10.15468/39omei accessed via GBIF.org on 2022-02-09.».
* ↑ «Herbari virtual del Mediterrani Occidental. Epipactis microphylla (Ehrh.) Swartz» (en català, castellà, anglès). [Consulta: 9 febrer 2022].
# Emili Casals i Camps

Emili Casals i Camps (Barcelona, 1843-1928) va ser un pintor català actiu entre els segles XIX i XX
Va estudiar a l'Escola de Llotja, particularment amb Enric Ferrant, i es va especialitzar en temes d'història i en escenes de tipus anecdòtic o costumista, sense aconseguir, però, cap gran èxit o encàrrec que l'arribés a consagrar plenament. Es va mantenir fidel a l'historicisme i l'anecdotisme, sense participar de les inquietuds renovadores del modernisme.
L'any 1866 va obtenir una menció honorífica a l'Exposició Nacional de Belles Arts de Madrid amb una obra sobre el bombardeig d'El Callao. El 1870 va exposar a Barcelona i el 1883 a Múnic, on va presentar un dels seus quadres més celebratsː Una farmàcia espanyola de començaments del segle XIX. També va pintar paisatges i va realitzar còpies d'obres dels grans artistes espanyols.
L'any 1882 participava com a artista convidat a la primera exposició de l'Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
Una de les seves obres més conegudes és l'evocació al·legòrica de la visita del rei Ferran VII a les escoles de la Junta de Comerç l'any 1827, que es conserva al MUHBA Museu d'Història de Barcelona. També hi ha algunes obres seves al MNAC (En el taller).
El 1887 va obrir una acadèmia privada de dibuix i pintura al carrer de Jonqueres de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Spanish Artists from the Fourth to the Twentieth Century: A Critical Dictionary» (en anglès). [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «BibliotecaVirtualAndalucía > Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX» (en castellà). [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ Diario de Sabadell, 09-05-1882, p. 1-4.

## Bibliografia

* J.F. RÀFOLS (dir.): Diccionario biogràfico de artistas de Cataluña, desde la época romana hasta nuestros días. Volum 1. Barcelona: Millà, 1952
# El circo

El circo és una pel·lícula de comèdia mexicana de 1943 dirigida per Miguel M. Delgado i protagonitzada per Cantinflas i Gloria Lynch. Està doblada al català.

## Argument

Un sabater s'uneix a un circ i s'enamora de la filla del propietari.

## Repartiment

* Cantinflas com Cantinflas
* Gloria Lynch com Rosalinda
* Shilinsky com mestre de cerimònies
* Eduardo Arozamena com el Coronel

## Producció

El circo va ser produït per Posa Films. La pel·lícula va celebrar la seva estrena a Mèxic l'11 de març de 1943. L'actor de Hollywood Leonid Kinskey va tenir un cameo en la pel·lícula perquè estava a Mèxic en aquell moment per a filmar la versió en anglès de Cinco fueron escogidos.

## Referències

* ↑ Zolov, p. 94.
* ↑ «Cantinflas: El circo». esadir.cat. [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ Wilt, p. 57.

## Bibliografia

* Zolov, Eric (2015). Iconic Mexico: An Encyclopedia from Acapulco to Zócalo. ABC-CLIO.
* Wilt, David E. (2004). The Mexican Filmography. 1916 through 2001. Jefferson, Carolina del Norte: McFarland & Co. Inc.
# Santa Maria de Duesaigües

Santa Maria de Duesaigües és una església de Duesaigües (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Església d'una nau amb capelles laterals comunicades entre elles. La nau està coberta amb volta de canó amb llunetes, les capelles estan amb volta d'aresta. La capçalera té una cúpula.
El portal allindanat, té diversos motius barrocs en relleu. L'edifici està construït en paredat i carreu. Al costat de la façana hi ha un campanar quadrat.

## Història

L'església actual precedeix una de més antiga, documentada el segle xiv.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de Duesaigües». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Santa Maria de Duesaigües». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Shannon Leto

Shannon Carl Leto, nascut el 9 de març del 1970, és un músic i actor procedent dels Estats Units.
Juntament amb la seva mare i el seu germà, Jared Leto, va créixer mudant-se constantment a Louisiana, Colorado, Wyoming, Haití i Virgínia. És conegut per ser una persona molt creativa i amb gran vitalitat. Més enllà dels seus papers d'actor es dedica a la música. Juntament amb el seu germà van fundar el 1998 la banda de rock alternatiu 30 Seconds to Mars, de la qual Tomo Miličević n'és el tercer integrant.

## Filmografia
### Com a actor

* My so called life (Shane, 1994)
* Prefontaine (Bar Patron, 1997)
* Sol Goode (Sol Fan, 2001)
* Highway (Darrow, 2002)

## Discografia

* 30 Seconds To Mars, (conegut com a Selftitled) 27 d'agost del 2002
* A Beautiful Lie, 30 d'agost del 2005
* This is War, el 4 de desembre del 2009

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de 30 Seconds To Mars
# Sleepy Hollow (Wyoming)

Sleepy Hollow és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wyoming. Segons el cens del 2000 tenia 1.177 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sleepy Hollow tenia 1.177 habitants, 361 habitatges, i 322 famílies. La densitat de població era de 1.465,9 habitants/km².
Dels 361 habitatges en un 63,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,4% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 10,8% no eren unitats familiars. En el 7,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,6% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 39,8% entre 25 i 44, un 15,1% de 45 a 60 i un 1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 62.750 $ i la renda mediana per família de 70.441 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.679 $ mentre que les dones 19.479 $. La renda per capita de la població era de 20.781 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sleepy Hollow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sleepy Hollow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Muracypraea

Muracypraea és un gènere de gasteròpodes marins de la família Cypraeidae, els cauris.

## Taxonomia

Les espècies classificades dins el gènere Muracypraea són:
* Muracypraea donmoorei (Petuch, 1979)
* Muracypraea mus (Linnaeus, 1758)

## Referències

* ↑ «Muracypraea Woodring, 1957». WoRMS - World Register of Marine Species. [Consulta: 29 gener 2019].
# Aggabodhi IV

Aggabodhi IV (Siri Sanghabodi) fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 673 al 689, germà petit i successor de Dathopa Tissa II.
Va descarregar-se de part del poder concedint altes funcions a persones de reconegudes capacitats i va concedir honors segons rang i èxits. Va dedicar especial atenció a la fraternitat del Maha Vihara restaurant totes les pirivenes i els vihares deteriorats i va concedir regals i terres valuoses als monestirs. Home cultes, va estudiar amb profunditat les escriptures budistes escoltant les lectures dels grans monjos especialment Dathasiva, el superior del monestir de Nagasala, per al qual va construir una casa de devoció a la que va dotar amb onze pobles. Va ser tant gran el gel del rei en el foment del budisme que el nombre total de pobles concedits a les tres comunitats principals hauria estat de un miler. Els alts funcionaris de l'estat i els homes rics del país van seguir l'exemple del rei en els seus actes en favor de la religió; per exemple un ric funcionari tàmil de nom Pottha-kuttha, hauria construït una casa de devoció que va tenir el nom de Matambiya i va agregar quatre pobles pel seu manteniment; un comandant singalès de l'exèrcit reial va construir una escola agregada al Jetavana i li va donar el nom del rei; el sub-rei Sangatissa va construir el pirivena (col·legi) Sebala Uparaja; altres funcionaris van construir els pirivenes Makanda i Cullapautha i nombrosos vihares en diverses parts del regne; l'esposa del rei, Jettha, va construir un convent de monges de nom Jetthavama.
El rei va passar els darrers anys de la seva vida a Polonnaruwa, que bastant de temps després esdevindria capital del regne. Va morir allí després de 16 anys de regnat, duna malaltia qualificada de incurable; abans de morir va convocar al poble i el va exhortar a viure d'acord amb la llei. Després de la mort el poble va lamentar la pèrdua i va assistir massivament a la seva incineració. Les cendres de la pira foren recollides per servir de medicina. El cap militar tàmil Pottha-kuttha va assolir el poder i va fer empresonar als que se li van oposar. Aviat es va donar compte que no seria acceptar com a rei al no ser de raça singalesa i va posar al tron a un jove de sang reial de nom Datta (Walpiti Wasidata o Dantamana).

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Achain

Achain és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 92 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Achain era de 92 persones. Hi havia 38 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 13 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. 37 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 9 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Achain el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 42 eren actives i 13 eren inactives. De les 42 persones actives 37 estaven ocupades (20 homes i 17 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 13 persones inactives 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Achain hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Achain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Achain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Apagallums

«Apagallums» té aquests significats:
* Instrument per apagar els ciris.
* El bolet Macrolepiota procera.
* El bolet Apagallums de cama blanca.
* La planta Scorzonera laciniata.
* La planta Sisymbrium irio.
* La planta Arisarum vulgare.
* La planta Taraxacum officinale.
# Sivaladàpids

Els sivaladàpids (Sivaladapidae) són una família de l'infraordre dels adapiformes. Semblen ser un grup divers que va superar el refredament de l'hemisferi nord, traslladant-se cap als sud en direcció a l'equador asiàtic. Rencunius bé podria ser el tàxon arrel d'aquest grup, mentre que Periconodon podria ser el grup extern més proper. El sivaladàpids estan units per tres característiques dentals: un hipoconúlid dels molars inferiors fort, hipoconúlids bessons del entocònids dels molars inferiors, i un cíngol lingual fort i continu als molars superiors. El sivaladàpids tenen una mida corporal gran, mandíbules robustes i foses, i unes dents molt crestades adaptades pel folivorisme.
Els membres d'aquesta família foren els últims supervivents de l'infraordre dels adapiformes.

## Gèneres

* Guangxilemur
* Hoanghonius
* Indraloris
* Kyitchaungia
* Paukkaungia
* Rencunius
* Siamoadapis
* Sinoadapis
* Sivaladapis
* Wailekia

## Referències

* 1 2 3 Qi & Beard, 1998
# Sivan

Sivan és un mes del calendari hebreu que equival als mesos de maig - juny. El seu nom ve de l'Accadi, d'una paraula que volia dir alhora "temps" i "estació", ja que s'inicia l'estiu.

## Celebracions

* Xavuot o pentecosta jueva
* En aquest mes es recorda la vida d'Aaron, germà de Moisès
# Sobrepressió (desambiguació)

«sobrepressió» té aquests significats:
* En geologia:
** Sobrepressió (geologia): Règim de pressió en una estratigrafia que exhibeix pressió hidroestàtica més elevada que la seva estructura porosa.
* En l'àmbit militar:
** Sobrepressió (militar): Pressió provocada per una ona de xoc per damunt i per sobre de la pressió atmosfèrica normal. L'ona de xoc pot ser provocada per un bang sònic o per una explosió, i la sobrepressió que en resulta rep especial atenció quan es mesuren els efectes d'armes nuclears o bombes termobàriques.
# Sobrepastura

La sobrepastura o pasturatge excessiu ocorre quan les plantes estan sotmeses a una pastura intensiva durant llargs períodes, o sense suficient període de recuperació de la vegetació pasturada. Pot ser causada per la ramaderia en maneig inadequat o per sobrepoblacions d'animals indígenes o espècies invasores. Redueix la producció primària i la biodiversitat de la terra i és causa de la desertificació i l'erosió. La sobrepastura és també la causa de l'estensió de plantes invasores no natives i de males herbes.

## Procés

El sobrepasturatge pot ocórrer sota pastura rotacional o contínua. Pot ser originada per tenir massa càrrega ramadera o per no controlar-ne la seva activitat de pasturatge.
La sobrepastura redueix el nombre de les espècies palatables dins una zona. Les plantes s'afebleixen i tenen llargada de les arrels menor i potencialment pot passar que la densitat vegetal disminueixi o canviï cap a plantes no palatables.

## Indicadors

N'és un simptoma que acabin predominant espècies herbàcies de mida curta (com passa als Estats Units amb la Poa) en altres zones del món passen a dominar plantes més altes com els arbusts no palatables (i gramínies dels gèneres Aristida o Imperata). En la sobrepastura el sòl nu passa a ser visible i fàcilment s'erosiona.
un altre indicador és la necessitat d'alimentar els ramats amb farratge a partir de la tardor en zones on aquesta alimentació suplementària no és habitual.

## Impacte ecològic

Incrementa l'erosió del sòl. Redueix la fondària del sòl, la matèria orgànica i la seva fertilitat futura. La capacitat d'emmagatzemar aigua queda reduïda.

## Vegeu també

* Pasturatge
* Zona degradada

## Referències

* ↑ C.Michael Hogan. 2009. Overgrazing. Encylopedia of Earth. Sidney Draggan, topic ed.; Cutler J. Cleveland, ed., National council for Science and the Environment, Washington DC

## Enllaços externs

* Projecte Western Watersheds
# Sharon (Vermont)

Sharon és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sharon tenia 1.411 habitants, 553 habitatges, i 378 famílies. La densitat de població era de 13,8 habitants per km².
Dels 553 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 28,2% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.952 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.112 $ mentre que les dones 28.472 $. La renda per capita de la població era de 20.824 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sharon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sharon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Socket 423

El Socket 423 és un sòcol de CPU de 423 pins emprat per la primera generació de processadors Pentium 4, basat en el nucli Willamette.
El Socket 423 va tenir una vida molt curta, ja que tenia un disseny elèctric inadequat que no li permetia superar els 2 GHz. Va ser substituït pel Socket 478. Els dos sòcols són fàcilment diferenciables per la mida resultant: és més gran el 423 que el 478. Una altra característica que diferencien els dos sòcols són les tecnologies a les quals estan associats. El Socket 423 coincidí en una època que Intel tenia un acord amb Rambus pel que gairebé totes les plaques que podem trobar amb aquest tipus de sòcol, porten memòria RIMMER de Rambus.