OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jakhsikhilix

Jakhsikhilix (kazakh: Жақсықылыш; rus: Жаксыкылыш) és un llac salat al Districte d'Aral, província de Khizilordà, Kazakhstan.
A Jakhsikhilix s'extreu sal de taula des de 1925. Actualment, l'empresa Araltuz, amb seu a Khizilordà, porta a terme l'explotació de la sal. Més del 99% de la sal de taula refinada produïda a Kazakhstan s'extreu als llacs salats de Jakhsikhilix, dels quals aproximadament el 66% se n'exporta.

## Geografia

El llac Jakhsikhilix es troba a uns 30 km al nord-est del mar d'Aral a la part occidental de la regió del desert d'Aral Karakum. La serralada de Jakhsikhilix, una cadena muntanyosa d'elevació moderada, limita el llac al nord-oest. Una multitud de llacs més petits i salines s'estenen cap a l'est a la plana contigua. De la mateixa manera que la majoria dels llacs de la regió, Jakhsikhilix és un llac endorreic.
Jakhsikhilix es va veure afectat per la dessecació de la conca del mar d'Aral en les últimes dècades. Actualment la superfície del llac s'ha reduït. El llac és poc profund i només té aigua després del desglaç de les neus a la primavera. Al juliol es converteix en una depressió seca i coberta de sal. El gruix de la capa salina del llac oscil·la entre 1 m i 2 m. La conca del Jakhsikhilix és un pasturatge per al bestiar local durant la primavera, abans que l'herba es marceixi a l'estiu.
* Imatge del Sentinel-2 del grup de llacs al febrer de 2018.

## Referències

* ↑ «Carta topogràfica L-41 (en rus)». [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ ««Araltuz» JSC, Zhaksykylysh village - eeq». Arxivat de l'original el 2022-11-18. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ «Economic news in brief» (en anglès). The Astana Times [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ «Production of salt in the Aral Sea area» (en anglès). aboutkazakhstan.com. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Jakhsikhilix. Almati: Enciclopèdies kazakhes, 2005. ISBN 9965-9746-3-2.
* 1 2 Google Earth
* 1 2 Jacob, B. O.. ATAMEKEN: Geographical encyclopedia, 2011, pàg. 648. ISBN 9965-893-70-5.

## Enllaços externs

* Llac Jakhsikhilix. Araltuz. Província de Khizilordà, Kazakhstan (anglès) (rus) (xinès)
* [https://kyzylorda.invest.gov.kz/about/info/ Khizilordà - Informació de la província (kazakh) (rus) (anglès)
* Desenvolupament de processos biotecnològics de producció de preparats cosmetològics basats en matèries primeres vegetals i que contenen sal del sud del Kazakhstan (anglès)
# Pithecheir parvus

Pithecheir parvus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica del sud de la Malàisia peninsular, on viu a altituds d'entre 0 i 1.200 msnm. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. Està amenaçada per la tala d'arbres i la transformació del seu medi per a usos agrícoles. El seu nom específic, parvus, significa 'petita' en llatí.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. Pithecheir parvus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 15 març 2018.
* ↑ Entrada «Pithecheir» d'Animalia (en anglès).
# Campionat de l'Iran de ciclisme en ruta

El Campionat de l'Iran de ciclisme en ruta és una competició ciclista que serveix per a determinar el Campió de l'Iran de ciclisme en ruta. El títol s'atorga al vencedor d'una única carrera. El vencedor obté el dret a portar un mallot amb els colors de la bandera iraniana fins al Campionat de l'any següent.

## Palmarès masculí

| Any | Primer | Segon | Tercer |
| 1999 | Abbas Saeidi Tanha | Seyed Moezeddin | Alireza Haghi |
| 2001 | Ghader Mizbani | Siros Hashemzadeh | Ahad Kazemi |
| 2005 | Mahdi Sohrabi | Amir Zargari | Siros Hashemzadeh |
| 2006 | Ahad Kazemi | Ghader Mizbani | Hossein Jahabanian |
| 2007 | Ghader Mizbani | Ahad Kazemi | Faridi Koviy Mahdi |
| 2008 | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2009 | Rahim Ememi | Ramin Mehrabani | Hossein Nateghi |
| 2010 | Mahdi Sohrabi | Hossein Jahabanian | Arvin Moazzemi |
| 2011 | Abbas Saeidi Tanha | Mohammad Rajablou | Hossein Jahanbanian |
| 2012 | Hossein Alizadeh | Amir Zargari | Hamed Jannat |
| 2013 | Ghader Mizbani | Amir Zargari | Amir Kolahdozhagh |
| 2014 | Rahim Emami | Amir Kolahdozhagh | Behnam Maleki |
| 2015 | Behnam Maleki | Ahad Kazemi | Arvin Moazemi |
| 2016 | Mehdi Sohrabi | Arvin Moazemi | Mohammad Ganjkhanlou |
| 2017 | Mehdi Sohrabi | Mohammad Rajablou | Ali Khademi |
| 2018 | Saeid Safarzadeh | Hamid Beikkhormizi | Hossaini Reza |
| 2019 | No atribuït | Saeid Safarzadeh | Amir Kolahdozhagh |
| 2020 | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2021 | Saeid Safarzadeh | Mohammad Ganjkhanlou | Maysam Rezaei |
| 2022 | Behman Khalili Khosroshahi | Hasan Seyfollahifard | Seyed Seyded Ghalichi |
| 2023 | Saeid Safarzadeh | Ali Labib Shotorban | Hasan Seyfollahifard |

### Palmarès sub-23

| Any | Primer | Segon | Tercer |
| 2015 | Amir Kolahdozhagh | Mohammadreza Eimanigoloujeh | Mehdi Rajabi |
| 2016 | Mohammad Ganjkhanlou | Mehdi Ebadallahirafsanjani | Mohammad Shekari |

## Palmarès femení

| Any | Primera | Segona | Tercera |
| 2012 | Niknaz Fazeli | Najmeh Hosseinpour | Mandana Dehghan |
| 2014 | Maryam Jalaliyeh | Atoosa Abbasi | Sadabad Solmaz Karbalaee |
| 2015 | Reyhaneh Khatouni | Mandana Dehghan | Zahra Mirza Khani |
| 2016 | Roghayeh Sharifi | Fatemeh Yousefi | Fatemeh Hadavand |
| 2017 | Parastoo Bastidehkharghani | Somayeh Yazdani | Maryam Jalaliyeh |
| 2018 | Frouzan Abdollahi Arab | Sara Fallah | Fatemeh Feizi |
| 2019 | Somayeh Yazdani | Mandana Dehghan | Reyhaneh Khatouni |
| 2020 | No disputat | No disputat | No disputat |
| 2021 | Somayeh Yazdani | Mandana Dehghan | Frouzan Abdollahi Arab |

## Vegeu també

* Campionat de l'Iran de ciclisme en contrarellotge

## Notes

* ↑ En un principi Samad Poor Seiedi va quedar 3r però va ser desqualificat
* ↑ Mahdi Sohrabi fou desqualificat per dopatge (National Road Championships - Iran : Individual Road Race - 24 Jun 2019)

## Referències

* Resultats a CycleBase.nl
* Resultats a cqranking.com
* Resultats femenins a cyclebase.nl
# Felip Millet i Busquets

Felip Millet i Busquets (Barcelona, 5 d'abril de 1933), més conegut com a Piti Millet, és un ex-pilot de motociclisme, dissenyador de motocicletes i editor català. A banda d'haver destacat en curses motociclistes de tota mena durant les dècades 1950 i 1960, Millet participà en el disseny de models de motocicleta emblemàtics treballant per a diversos fabricants, entre els quals Montesa (on formà part de l'equip dirigit per Leopoldo Milà, especialitzat en motocicletes de carretera), Bultaco, Mototrans, Puch o Suzuki. Des de la seva faceta d'editor, el 1960 fundà a Barcelona -juntament amb el seu amic Oriol Regàs- la revista Grand Prix, dedicada al món del motociclisme.

## Trajectòria

Durant la dècada de 1960, Millet fou un dels millors pilots de ral·lis en moto, formant part de l'equip oficial Montesa d'aquesta disciplina juntament amb el seu oncle i capità de l'equip, Ernest Millet Foca, el seu amic Oriol Regàs, Rafa Marsans, Enric Vernis, Eduard Werring, Gabi Moragas, Josep Maria Arenas i Joan Sobrepera Tiger. Entre altres importants triomfs, Piti Millet guanyà la Volta a Catalunya, la prova dels 1.000 quilòmetres, la prova d'hivern per equips o la pujada a Bossòst i Era Trona. En una ocasió, fou segon a les 24 hores de Montjuïc formant equip amb Enric Vernis. Fou també un dels pioners del motocròs a la península a mitjan dècada de 1950, quan aquesta modalitat s'hi començava a introduir, havent-ne guanyat diverses curses.
Al llarg de la seva vida laboral, Millet ocupà càrrecs destacats com ara el de cap de competició a Montesa o cap de prototipus a Ducati Mototrans i a Puch Avello. Entre altres models creats per ell cal esmentar la Ducati Desmo 500, la Puch Monza, la Puch Condor, o la Suzuki Dr-Big 50. També millorà considerablement el prototipus de competició creat pel seu oncle i Joaquim Sagnier Pingüino, la Fopi.

## Referències

* ↑ «Grand Prix. Especial Impala 1962.pdf» (PDF) (en castellà). box.com, 01-06-1962. [Consulta: 18 gener 2013].
* ↑ «Mala Noticia. Pero la vida sigue» (en castellà). lamaneta.org, 02-12-2010. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 18 gener 2013].
* 1 2 Pi, Pere. «18. Els inicis del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 51-52. ISBN 9788461590353.
* ↑ «Al habla con el Sr. Millet» (en castellà). amoticos.org, 01-12-2010. [Consulta: 18 gener 2013].
* ↑ «La otra suzuki de campo en 49 de la época.» (en castellà). amoticos.org, 27-06-2011. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 18 gener 2013].

## Enllaços externs

* Imatge de Piti Millet i Oriol Regàs amb les Montesa en un ral·li a mitjan anys 60
# Trastorn de l'equilibri

Un trastorn de l'equilibri és una alteració que fa que un individu se sent insegur, per exemple quan està dempeus o camina. Pot anar acompanyat de sensació de vertigen, mareig, o sensació de moviment, gir o flotació. L'equilibri és el resultat del treball conjunt de diversos sistemes corporals: el sistema visual (ulls), el sistema vestibular (orelles) i la propiocepció (sensació del cos d'on es troba a l'espai). La degeneració o la pèrdua de funció en qualsevol d'aquests sistemes poden provocar dèficits d'equilibri.

## Referències

* ↑ «Balance disorders in the elderly». Neurophysiol Clin, 38, 6, 01-12-2008, pàg. 467–78. DOI: 10.1016/j.neucli.2008.09.001. PMID: 19026966.
# Ucalegont

Ucalegont (en grec antic Ούκαλέγων) va ser, segons la mitologia grega, un dels ancians companys de Príam, com ho eren Antènor, Antímac, Pàntou i Timetes.
A la Ilíada, el seu paper s'explica molt per damunt. Juntament amb altres troians d'avançada edat formava part del consell d'ancians que es reunia amb Príam periòdicament vora les Portes Escees a la ciutat de Troia, per parlar de la guerra o per donar opinions al rei sobre les tàctiques a seguir. Ucalegont i els ancians van discutir si hi hauria possibilitat d'una treva i de la fi de la guerra si es realitzava un duel entre Paris i Menelau, ja que tots dos es disputaven Helena, i que el que guanyés fos declarat vencedor. Aquesta solució no va ser possible.
A l'Eneida, Virgili explica la mort d'Ucalegont. La nit de la caiguda de Troia, la casa d'Ucalegont, que era prop de la d'Eneas va ser destruïda pel foc de les torxes enemigues i reduïda a cendres. Virgili no fa menció expressa de la mort de l'ancià, però la famosa frase Iam proximus ardet Ucalegon ("ja crema la casa propera d'Ucalegont") s'entén que vol indicar que va morir intoxicat o devorat pel foc. Aquesta locució llatina s'utilitza quan es parla d'un perill proper i imminent.
També es deia Ucalegont, segons una tradició obscura i antiga, el pare de l'Esfinx.

## Referències

* ↑ Homer. Ilíada, III, 146-148
* ↑ Virgili. Eneida, II, 311 i seg.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 537. ISBN 9788496061972.
* ↑ Escoli a Eurípides. Les fenícies, 26
# Ucanal

Ucanal és un jaciment arqueològic maia precolombí localitzat al departament del Petén, al nord de Guatemala.

## Localització

Ucanal està situat al marge del riu Mopán. Es pot accedir a l'indret per la carretera que va de Flores a Melchor de Mencos, molt a prop de Tikalito, a 82 km al sud de Tikal.

## Història

El nom antic d'Ucanal era K'anwitznal, i fou un dels seus primers regents Ahau K'uk' o senyor Quetzal. La ciutat tenia vincles forts amb Tikal i, al s. VII de, també amb Caracol.
Ucanal fou atacada per la Kalomté Wac' Chanil Ahau o la Dama de Sis Cels que vivia a Naranjo al setembre - desembre de l'any 693 de. Poc més tard, al 695, l'1 de febrer, el senyor d'Ucanal Kinich Cab fou capturat pel regent de Naranjo, i on fou retingut fins al 22 de juny del 712. De llavors ençà Ucanal fou reduïda com a ciutat a vassallatge de Naranjo.
Anys després, al 800, el senyor Hok K'awil de Caracol capturà al senyor d'Ucanal. Durant les dècades següents un grup ètnic mestís maia-nàhuatl, provinent del Putum, omplí el buit de poder a Ucanal. Aquest grup no adorava al Déu Kukulkan. L'any 830, el senyor Chan Ek' Hopet situà Wat'ul Chatel com a vassall seu al Seibal, i ho enregistrà a l'Estela 11 d'aquest lloc.

## Descripció del jaciment

El jaciment arqueològic manté evidències de dos sistemes de rec artificials, un n'és un canal de 420 m de longitud, i l'altre de 370 m. Tots dos tenen 7 m d'ample. Hi ha a més cent catorze estructures a l'àrea principal i almenys cent cinquanta grups residencials. L'àrea protegida cobreix 1,6 km², però no hi són inclosos alguns grups i estructures menors. Hi ha temples i palaus, i dos jocs de pilota. Moltes esteles han estat destruïdes. Al jaciment es trobaren 22 esteles i setze altars.

## Referències

* ↑ «Corpus of Maya Hieroglyphic Inscriptions». Peabody Museum of Archaeology and Ethnology. Arxivat de l'original el 17 de juliol de 2012. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ Nikolai Grube, "Hieroglyphs" in Divine Kings of the Rain Forest (Könemann, 2000), 115f; 120
* ↑ Schele 1991
* ↑ (en anglés) Timeline, Caracol excavation project, extracted 28 June 2009.
* ↑ John Eric Sidney Thompson, Maya history and religion (University of Oklahoma Press, 1990), 42-4.
* ↑ Sharer, Robert J.; Traxler, Loa P.. The Ancient Maya (en anglès). 6.$^a$. Stanford, California: Stanford University Press, 2006, p. 523. ISBN 0-8047-4817-9. OCLC 57577446.

### Bibliografia

* Schele, Linda. Forest of Kings (en anglès), 1991, p. 189.
# Tripodichthys angustifrons

Tripodichthys angustifrons és una espècie de peix de la família dels triacàntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.
És un peix marí, de clima tropical i demersal. Els adults poden assolir 20 cm de longitud total. Menja invertebrats bentònics.
Es troba a Austràlia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ «Tripodichthys angustifrons». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Hollard, H. L. G. M. «Monographie de la famille des Balistides. Suite 2.» (en francès). Ann. Sci. Nat., Paris (Zool.) (Sér. 4), v. 1, 1854, pàg. 39-72, 303-339, Pls. 2-3..
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Matsuura, K., 2001. Triacanthidae. Triplespines. p. 3905-3910. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
# Turny

Turny és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2017 tenia 681 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Turny era de 729 persones. Hi havia 288 famílies, de les quals 68 eren unipersonals (20 homes vivint sols i 48 dones vivint soles), 112 parelles sense fills, 96 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 408 habitatges, 305 eren l'habitatge principal de la família, 76 eren segones residències i 27 estaven desocupats. 399 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 305 habitatges principals, 262 estaven ocupats pels seus propietaris, 33 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 10 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 13 en tenien dues, 53 en tenien tres, 94 en tenien quatre i 144 en tenien cinc o més. 214 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 131 habitatges hi havia un automòbil i a 150 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 467 persones, 349 eren actives i 118 eren inactives. De les 349 persones actives 322 estaven ocupades (182 homes i 140 dones) i 27 estaven aturades (15 homes i 12 dones). De les 118 persones inactives 51 estaven jubilades, 26 estaven estudiant i 41 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Turny hi havia 306 unitats fiscals que integraven 742 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.705 €.

### Activitats econòmiques

Dels 23 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 9 d'empreses de construcció, 4 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa financera i 7 d'empreses de serveis.
Dels 9 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta, 4 guixaires pintors, 2 fusteries, 1 electricista i 1 empresa de construcció.
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una botiga de mobles.
L'any 2000 a Turny hi havia 23 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.729 hectàrees.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ «Revenus fiscaux des ménages en 2008». Arxivat de l'original el 2012-08-29. [Consulta: 7 març 2011].
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Turny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Turny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Um er-Rasas

El jaciment d'Umm ar-Rassàs o Umm ar-Rasas (àrab: أم الرصاص, Umm ar-Raṣāṣ), també anomenat Kastrum Mefa'a, és un jaciment arqueològic jordà que conté ruïnes de les civilitzacions romana, romana d'Orient i protomusulmana. La major part del lloc no ha estat excavada, i s'hi ha troba fins a la data un campament vinculat al Limes Arabicus i diverses esglésies. Al final del segle iv, el castrum romà va ser ocupat per una unitat de cavalleria de les legions romanes. Aquestes tropes van ser acantonades per Dioclecià, després de la reorganització de les fronteres subsegüent a la guerra contra la reina Zenòbia de Palmira, guanyada per Luci Domici Aurelià l'any 272. L'interior de la fortalesa es va omplir de construccions i s'hi van construir algunes esglésies (quatre a l'interior i una dotzena a la rodalia). Les esglésies van tenir activitat fins al segle VIII o primera meitat del IX, quan el lloc fou abandonat sota els abbàssides. Són notables els seus mosaics.
Per la seva varietat única de civilitzacions, Umm ar-Rassàs ha estat inscrit des de l'any 2004 en el Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Notes

* ↑ llatí: castrum, plaça forta; camp fortificat. Identificat el lloc anomenat Méphaath al Antic Testament, en grec: Μεφααθ, al Septuaginta, llatí: Mephaath, a la Vulgata
* ↑ Ariel Lewin, Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine. Arxivat 2006-09-28 a Wayback Machine. Kàstron MEFA, the Equites Promoti Indigenae and the creation of a late roman frontier (anglès) PDF
* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, X, 923
# Tsitsit

Tsitsit (en hebreu: ציצית) són els serrells del tal·lit (xal d'oració) que serveixen per a recordar els manaments d'Adonai. Segons el judaisme ortodox, tan sols poden dur tsitsit els homes, segons el judaisme conservador massortí; les dones ho tenen pas prohibit, sinó que n'estan exemptes. Els cinc nusos de les Tsitsit representen els cinc llibres de la Torà.

## Origen

La mitsvà d'usar tsitsit es troba en dos passatges de la Torà:
«Parla amb els fills d'Israel i digues-los que es facin serrells a les vores dels seus vestits, per les seves generacions, i que posin a cada serrell de les vores un cordill de color blava. Portareu aquests serrells perquè així quan els veieu us recordeu de tots els manaments de יהוה. Els complireu i no seguireu el desig del vostre cor o dels vostres ulls, que us portarien a prostituir-vos. Així recordareu i complireu tots els meus manaments, perquè sigueu sants davant del vostre Déu. »
«Fes-te serrells a les quatre vores del mantell amb què et cobreixes.»

## El tekhélet

Els jueus actuals sovint solament utilitzen tsitsit de color natural o blanca, puix que creuen que no és possible d'obtenir el tint blau obligatori de la mitsvà. Els antics fenicis produïen un tint a partir dels caragols marins murex però tampoc no és segur que sigui aquest tint. Hi ha jueus que es pensen que el colorant blau procedia de la sèpia. El tekhélet (תכלת) és un to del color blau marí, que s'obté a partir d'un mol·lusc marí anomenat Hilazon, (en hebreu modern חילזון Hilazon significa caragol), es fa servir per a tenyir un fil del serrell de cada una de les vores del mantell de pregària (Tal·lit). La recepta de com aconseguir aquesta color, el tekhélet es va perdre, i la identificació exacta dels animals utilitzats no es coneix amb certesa. (Alguns suggereixen que és l'espècie de caragol marí Murex trunculus, d'altres diuen que és la sèpia). La color blava és també a la bandera de l'Estat d'Israel:
«Un fons blanc amb dues bandes blaves com el tekhélet.»

## Referències

* ↑ http://www.tora.org.ar/contenido.asp?idcontenido=424 Arxivat 2013-08-18 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.halachipedia.com/index.php?title=Tzitzit
* ↑ http://www.biblegateway.com/passage/?search=N%C3%BAmeros+15%3A38-40&version=RVR1995 Nombres
* ↑ http://www.biblegateway.com/passage/?search=deuteronomio%2022:12&version=RVR1995 Deuteronomi
# Valley City

«Valley City» té aquests significats:
* Valley City (Dakota del Nord)
* Valley City (Illinois)
* West Valley City
# Valletta Football Club

El Valletta Football Club és un club maltès de futbol de la capital del país, Valletta.

## Història

El Valletta Football Club va ser fundat l'any 1943, com a resultat de la fusió de Valletta Prestons i Valletta St. Paul's, i és l'hereu del desaparegut Valletta United (1904 - 1932), que havia guanyat dos títols de lliga abans de la Segona Guerra Mundial. També existí el Valletta City (1934).

## Palmarès

* Lliga maltesa de futbol: 25
       1914/15* 1931/32* 1944/45 1945/46 1947/48 1958/59 1959/60 1962/63 1973/74 1977/78 1979/80 1983/84 1989/90 1991/92 1996/97 1997/98 1998/99 2000/01 2007/08, 2008, 2011, 2012, 2014, 2016, 2018, 2019
       * com a Valletta United
* Copa maltesa de futbol: 11
       1959/60 1963/64 1974/75 1976/77 1977/78 1990/91 1994/95 1995/96 1996/97 1998/99 2000/01
* MFA Super Cup: 6
       1989/90 1994/95 1996/97 1997/98 1998/99 2000/01
* Löwenbräu Cup: 6
       1993/94 1994/95 1995/96 1996/97 1997/98 2000/01
* Super 5 Lottery Tournament: 4
       1992/93 1996/97 1999/00 2000/01
* Centenary Cup: 1
       2000
* MFA Malta Cup: 1
       1943/44
* Cassar Cup: 4
       1943/44 1958/59 1965/66 1967/68
* Cousis Shield: 2
       1914/15* 1920/21*
       * com a Valletta United
* Coronation Cup: 1
       1953/54
* Scicluna Cup: 2
       1960/61 1963/64
* Sons of Malta Cup: 2
       1974/75 1978/79
* Independence Cup: 3
       1974/75 1979/80 1980/81
* Testaferata Cup: 1
       1979/80
* Euro Cup: 3
       1983/83 1987/88 1989/90
* BetFair Cup: 1
       2008 vs Juventus

## Enllaços externs

* Valletta FC web oficial
* Valletta FC Nursery web Arxivat 2019-01-27 a Wayback Machine.
* Valletta FC Fanzine
* White Warriors - Valletta Ultras Arxivat 2017-04-27 a Wayback Machine.
* Valletta Supporters Forum - V-Blood Arxivat 2014-12-18 a Wayback Machine.