OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Natàlia Arroyo Clavell

Natàlia Arroyo Clavell (Esplugues de Llobregat, Baix Llobregat, 14 d'abril de 1986) és una exfutbolista, periodista i entrenadora de futbol catalana.
Formada al planter del Futbol Club Barcelona, va debutar amb el RCD Espanyol en competicions estatals. Tanmateix, a causa de diverses lesions va retirar-se prematurament als vint-i-dos anys. Llicenciada en comunicació audiovisual, va treballar com a redactora de la secció d'esports del diari Ara i va col·laborar en altres mitjans com la Cadena SER, Televisió de Catalunya, BeIN Sports i Gol Televisión, on va fer de comentarista esportiva de partits de la Lliga espanyola. També ha format part de l'equip tècnic de la Federació Catalana de Futbol i el novembre de 2014 va ser escollida com a seleccionadora de la Selecció femenina de futbol de Catalunya. Amb la selecció catalana va disputar-hi partits contra la selecció del País Basc i Galícia, entre d'altres. El maig de 2020 va fitxar com a entrenadora de la Reial Societat substituint Gonzalo Arconada. A Sant Sebastià, hi va trobar un equip que havia tingut una carrera reeixida en els darrers anys, guanyant la Copa d'Espanya i la Copa del País Basc en dues temporades i mitja, i jugant la final de la Supercopa d'Espanya el febrer del 2020, però a la seva presentació va expressar l'ambició de millorar l'equip. Tal com va reconèixer en una entrevista al diari Berria, considera molt important el basc i l'estudia.
El 2021 va presentar el llibre Les noies juguem a tot!, escrit amb Elisa San Juan i il·lustrat per Roger Zanni. El llibre és una mena d'enciclopèdia de l'esport adreçat als nens. L'any següent va publicar Dones de futbol.

## Referències

* ↑ «Natàlia Arroyo Clavell». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cazón, Patrícia. «“La Superliga es especial, en cada partido siempre pasa algo”» (en castellà). As, 20-03-2014. [Consulta: 16 desembre 2020].
* 1 2 Padilla, Toni. «Natalia Arroyo, nova entrenadora de la Reial Societat femenina». Ara, 30-05-2020. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Menayo, David. «Natalia Arroyo, la mujer que rompe barreras como comentarista de fútbol» (en castellà). Marca, 08-03-2019. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ G., À. «Natalia Arroyo, nova entrenadora de la selecció catalana femenina». Ara, 25-11-2014. [Consulta: 23 novembre 2016].
* ↑ Urain, Jon O. ««Soslai aldaketa» aulkian» (en euskera). Berria, 31-05-2020. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Ainara Arratibel Gascon. «Talde ausarta nahi du» (en euskera). Berria, 05-06-2020. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Ainara Arratibel Gascon. ««Entrenatzaileak sentitu egin behar du ezarri nahi duen jokatzeko era»» (en euskera). Berria, 25-11-2020. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Les noies juguem a tot!» (en castellà). Larousse.es. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Villarrubia, Begoña. «La aventura literaria de Natalia Arroyo» (en castellà). Mundo Deportivo, 09-03-2021. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Bonals, Laia «“Des del plor i el victimisme, la nostra lluita no funcionarà”». Ara, 19-02-2022, p. 49.

## Enllaços externs

* Natàlia Arroyo Clavell - Lloc web oficial
# Le Troisième Cri

Le Troisième Cri és una pel·lícula suïssa de misteri del 1974 dirigida per Igaal Niddam, coautor del guió amb Yves Navarre.

## Sinopsi

Deu persones encarregades del manteniment d'un refugi antiatòmic a Suïssa sobtadament veuen com sona l'alarma i les portes es tanquen sense cap explicació, de manera que no poden comunicar-se amb el món exterior. Passat un temps, un d'ells decideix sortir al món exterior a veure què passa.

## Repartiment

* Jacques Denis: Laurent
* Leyla Aubert: Madeleine
* Christine Fersen: Eva
* Camille Fournier: Mme Armand
* Roland Mahauden: Henri
* Myriam Mézières: Denise
* Marcel Robert : François

## Recepció

Igaal Niddam i Yves Navarre va guanyar el premi al millor guió al VII Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges.

## Referències

* ↑ Le Troisième Cri a senscritique.com
* ↑ El primer premio se ha concedido a la película de Jorge Grau, que obtiene también otros galardones, la Vanguardia, 4 d'octubre de 1974
# Marta Fraile Manzanares

Marta Fraile Manzanares (Barcelona, 30 d'octubre de 1982) és una exjugadora de voleibol catalana.
Col·locadora, debutà a la Superlliga Femenina amb el Winterthur Barcelona la temporada 2001-02. Durant la seva carrera esportiva, jugà en diversos equips de la competició estatal, Club Voleibol Sant Cugat (2002-03), el Club Voleibol Córdoba Cajasur (2003-05, 2007-08), el Club Voleibol Vall d'Hebron (2005-07, 2009-10) i l'Haro Rioja Vóley (2008-09). El gener de 2010 fitxà pel Nuchar Tramek Murillo, de la Superlliga Femenina 2, amb el qual aconseguí una Copa de la Princesa (2010), l'ascens a la primera divisió la temporada 2010-11 i un subcampionat de la Copa de la Reina (2012). Posteriorment, jugà amb el GH Ecay Leadernet (2012-14), on fou designada la millor col·locadora de la temporada 2013-14, el Club Voleibol Aguere (2014-15) i el Club Voleibol Haris (2015-16), aconseguint el subcampionat de la Superlliga i essent escollida MVP primera volta de la competició.

## Palmarès

* 1 Superlliga Femenina 2 (2010-11)
* 1 Copa de la Princesa de voleibol (2009-10)

## Referències

* ↑ Marín A., Diego. «Marta Fraile refuerza al Murillo» (en castellà). La Rioja, 21-01-2010. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ Aregall, H. «Haro Rioja, campió de la Copa de la Reina a Salou - 13 març 2012». L'Esportiu, 13-03-2012. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «El GH Ecay renueva por un año a Marta Fraile y Sandra Cegarra» (en castellà). Diario de Navarra, 02-08-2013. [Consulta: 30 juny 2023].
* ↑ «Marta Fraile y el CV Fígaro Peluqueros, MVP de la primera vuelta» (en castellà). Mundo Deportivo, 23-12-2015. [Consulta: 30 juny 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marta Fraile Manzanares - Volleybox (anglès)
# Montserrat Raurell i Jané

Montserrat Raurell i Jané (Ripollet, 15 d'agost de 1944) és una política catalana, diputada en la IV Legislatura del Parlament de Catalunya.

## Biografia

Ha fet estudis mercantils i de comerç, treballant com a administrativa. El 1977 s'afilià a Esquerra Republicana de Catalunya, partit en el que fou consellera nacional i membre de la secretaria municipal i d'organització. Fou la número 2 de la llista d'ERC a l'alcaldia de Ripollet a les eleccions municipals espanyoles de 1979, però no fou escollida. A les eleccions generals espanyoles de 1986 fou la número 8 de la llista per Barcelona d'ERC, però tampoc fou escollida. El 1989 abandonà ERC i ingressà a Esquerra Catalana, partit del que també en fou consellera nacional. El 1993 abandonà EC per ingressar a Convergència Democràtica de Catalunya. En 1993 va succeir en el seu escó Antoni Subirà i Claus, diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992. En 1994 fou vicepresidenta de la Comissió d'Estudi sobre les Causes que Generen la Violència Infantil.

## Referències

* ↑ La Humanitat Arxivat 2015-06-20 a Wayback Machine., juny de 1986
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 154
# Eggthér

A la mitologia nòrdica Eggthér és un gegant que és descrit assegut en un túmul tocant alegrement l'arpa mentre el gall vermell Fjalar comença a cantar, anunciant el començament del Ragnarök.
D'acord amb l'estrofa 42 del poema Völuspá de l'Edda poètica:
    "S'assegué al túmul, | i puntejà la seva arpa,
    l'alegre Eggthér | el vigilant dels gegants,
    un gall cantà a Galgvid
    aquest gall jove, vermell brillant que s'anomena Fjalar"
       — Völuspá, estrofa 42, Edda poètica
La identitat del gegant és desconeguda, però d'acord amb John Lindow pot ser el mateix que és descrit a l'estrofa 40 del mateix poema, que vivia al bosc de Járnviðr i engendrà els bastards de Fenrir (que freqüentment és identificat amb Angrboda). També assenyala que el nom d'Eggthér és idèntic al d'Ecgþeow, el pare de Beowulf del poema èpic anglosaxó. Tanmateix, coincideix amb Andy Orchard, qui proposa al seu Dictionary of Norse Myth and Legend que aquest paral·lel sembla només un element de distracció de la trama principal.

## Referències

* ↑ Sturluson, Snorri. trad. por Carolyne Larrington. The Poetic Edda. Oxford World's Classics, 1996. ISBN 0-19-283946-2.
* ↑ Lindow, John. Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs. Oxford University Press, 2001. ISBN 0195153820.
* ↑ Orchard, Andy. Dictionary of Norse Myth and Legend. Cassell, 1999. ISBN 978-0304351343.
# Cryptotis matsoni

Cryptotis matsoni és una espècie d'eulipotifle de la família de les musaranyes. És endèmica de l'est de la Sierra Madre de Guatemala, on viu a altituds d'aproximadament 2.560 msnm. Té una llargada de cap a gropa de 86 mm i la cua d'un 31% de la llargada de cap a gropa. El seu hàbitat natural són els boscos. Fou anomenada en honor de John Orville «Jack» Matson. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Woodman, N. «Three New Species of Small-eared Shrews, Genus Cryptotis, from El Salvador, Guatemala, and Honduras (Mammalia: Eulipotyphla: Soricidae)» (en anglès). Special Publications, Museum of Texas Tech University, 72, 2019. ISSN: 0149-1768.
# Al desierto

Al desierto és una pel·lícula coproducció de l'Argentina i Xile estrenada el 30 de novembre de 2017 coescrita i dirigida per Ulises Rosell i protagonitzada per Valentina Bassi. Segons el rànquing d'espectadors de pel·lícules nacionals, 3.747 persones l'havien vist.

## Sinopsi

Julia és una empleada del casino de Comodoro Rivadavia (Argentina). A causa del context precari que li envolta, accepta un lloc administratiu en la petroliera on treballa Gwynfor, un descendent gal·lès. Per a quan adverteix l'engany ja es troben en el desert en el mitjà d'una àrdua travessia a peu per la Patagònia.

## Reparto

* Valentina Bassi com Julia.
* Jorge Sesán com Gwynfor.
* Alejandro Goic com Comisario Prieto.
* Gastón Salgado com Ahumada, assistent de Prieto.

## Premis i nominacions

Premis Cóndor de Plata entregats per l'Asociación de Cronistas Cinematográficos de la Argentina el 2018.
| Any | Categoria | Candidat | Resultat |
| 2018 | Millor Actriu | Valentina Bassi | Nominat |
Valentina Bassi també va ser nominada al premi a la millor actriu al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata i a Horizontes Latinos del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2017.

## Referències

* ↑ «Ulises Rosell y el encanto del desierto patagónico» (en español). Clarín. [Consulta: 6 abril 2018].
* ↑ «INCAA. Estadísticas de películas nacionales. Subgerencia de Fiscalización a la Industria audiovisual.».
* ↑ , <https://www.filmaffinity.com/es/film273146.html>
* ↑ «El futuro que viene - Cartelera de cine» (en español). La Nación. Arxivat de l'original el 4 d'abril de 2018. [Consulta: 6 abril 2018].
* ↑ Al desierto, dirigida por Ulises Rosell participa en el Festival de Mar del Plata, Archivos del Sur, 22 de novembre de 2017
* ↑ Una película filmada en Comodoro compite en el Festival de San Sebastián, El Patagónico, 29 de setembre de 2017

## Enllaços externs

* Al desierto a Cinenacional.com
* Cine debate: "Al desierto". Invitados Ulises Rosell y Valentina Bassi a YouTube
# Planetary Science Archive

El Planetary Science Archive és el dipòsit central de totes les dades científiques i d'enginyeria retornades per les missions del Sistema Solar de l'Agència Espacial Europea: actualment Giotto, Huygens, Mars Express, Rosetta, SMART-1, i Venus Express, així com diverses observacions cometàries basades en el sòl. Utilitza els estàndards del Planetary Data System de la NASA com a base per al format i l'estructura de totes les dades contingudes en l'arxiu. Tots els conjunts de dades són revisats per experts i se sotmeten a un procediment intern de validació addicional. Totes les dades del PSA es poden descarregar i emprar de franc. Els investigadors principals, així com el Planetary Science Archive de l'ESA, han de ser reconeguts en fer una publicació amb les dades descarregades.

## Referències

* ↑ ESA Open Access Website

## Enllaços externs

* Planetary Science Archive - Lloc web oficial
Agència Espacial Europea :
# Natàlia Bessmértnova

Natàlia Bessmértnova (Moscou, 19 de juliol de 1941 - Moscou, 19 de febrer de 2008), nom complet amb patronímic Natàlia Ígorevna Bessmértnova, rus: Ната́лия И́горевна Бессме́ртнова, fou una ballarina soviètica del Ballet Bolxoi i Artista del Poble de l'URSS (1976).

## Biografia

Natàlia Bessmértnova va néixer a Moscou el 1941 i es va formar a l'Acadèmia de Coreografia Estatal de Moscou del 1953-61. Entre els seus professors hi havia Sófia Golóvkina i Marina Semiónova. Es va graduar el 1961 com a primera estudiant de la història de l'escola que va rebre A en els exàmens finals. El 1963 es va incorporar al Ballet Bolxoi i va ser la seva primera ballarina durant tres dècades. Està casada amb Iuri Grigoróvitx, exdirector i coreògraf en cap del Bolxoi. Quan Iuri Grigoróvitx es va veure obligat a abandonar el Bolxoi el 1995, va participar en una vaga històrica que va suposar anul·lacions de les actuacions programades.
Bessmértnova va morir a Moscou el 19 de febrer de 2008, amb 66 anys, a causa d'un càncer. La seva germana Tatyana (nascuda el 1947) també era ballarina de ballet.

## Representacions

* Giselle a la producció de Giselle del 1963 de Lavrosky
* Leili a Goleizovsky, Leili i Mejnun, 1964
* Anastàsia a Ivan el terrible de Grigorovitx (Prokofiev) 1975
* Valentina a The Angara 1976 de Grigorovich
* Julieta al nou Romeo i Julieta de Grigorovitx (Prokofiev) 1979
* Rita a El segle d'or de Grigorovitx (Xostakóvitx) el 1982
* Raymonda en la nova Raymonda de Grigorovich producció de 1984
* Giselle de Giselle de Grigorovichel 1991
* Frígia a Espartac
* Odette-Odile al llac dels cignes
* Shirin a Legend of Love
* Kitri al Quixot
* Maria a la font de Bakhchisarai
* La noia de Le Spectre de la Rose.

## Premis

* Medalla d'Or al Concurs Internacional de Ballet de Varna el 1965.
* La Pavlova Anna, Premi a París 1970.
* Premi Estatal de la URSS (1977) i Premi Lenin (1986).
* Artista Popular de la URSS el 1976.

## Referències

* ↑ Bessmertnova bio, Bolshoi.ru; accessed 27 June 2018.(in Russian)
* ↑ Obituary, New York Times, 20 de febrer de 2008; consultat el 27 de juny de 2018.
* ↑ BBC obit
* ↑ Clarke, Mary & Vaughan, David (1977) The Encyclopaedia of Dance and Ballet. Pitman Publishing; pàg. 63
* ↑ British Pathé. Nou ballet rus "Una visió d'una rosa" (1968). Recuperat el 31-08 2018
# Laurent-Désiré Kabila

Laurent-Désiré Kabila (Baudouinville, 27 de novembre de 1939 – Kinshasa, 18 de gener de 2001) fou president de la República Democràtica del Congo (1997-2001). D'ètnia luba (tot i que la seva mare era lunda, durant la Crisi del Congo (1960-1965), va prosperar a les ordres de Mobutu Sese Seko. El 1965, la seva guerrilla va rebre el suport d'un centenar de cubans dirigits pel Che Guevara, que pretenia generar al Congo una revolució a l'estil de la Revolució cubana. Segons el Che, Kabila, que aleshores tenia 26 anys, estava massa dispers i no era «l'home del moment» de qui ell havia parlat. La poca col·laboració entre ambdós líders va precipitar el fracàs de la guerrilla aquell mateix any i Kabila va haver d'exiliar-se a Tanzània. El 1967 va tornar al país i va crear un petit estat comunista a la província de Sud-Kivu, que li va servir per fer-se una gran fortuna personal, fins que el 1988 va haver de desaparèixer literalment i passar per mort. El 1996 Kabila va tornar al Zaire amb una revolta contra el president Mobutu i el va obligar a dimitir el 1997, proclamant-se ell mateix nou president i recuperant el nom de Congo per al país. El seu règim era formalment marxista, però hi dominaven l'autoritarisme, la corrupció, l'abús dels drets humans i el culte a la personalitat. Kabila va ser assassinat per un dels seus guardaespatlles el 2001. El va succeir el seu fill Joseph Kabila, que encara ocupa el càrrec.

## Bibliografia

* BADJOKO, Lucien. Jo vaig ser un nen soldat. La Campana, 2006. 259 p. (Tocs). ISBN 978-84-95616-81-4
# Montserrat Roca i Baltà

Montserrat Roca i Baltà (Cuba, 1892 - Barcelona, 1982) fou una mestra catalana i la primera dona directora d'una escola al districte de Sant Andreu del Palomar de Barcelona.
De jove va fer pràctiques a l'escola Montessori de la Diputació de Barcelona. Primer va dirigir l'Escola municipal Ignasi Iglésias de nova creació a l'avinguda Torres i Bages. Anys més tard va dirigir l'escola Teresa de Jesús (posteriorment nomenada Turó Blau). Va introduir canvis pedagògics importants, tenint en compte que es van produir durant la dictadura franquista, com la introducció de noves assignatures orientades a la formació professional de les dones.
Des de 1992, hi ha una plaça que porta el seu nom al barri de Sant Andreu.

## Referències

* 1 2 «A Montserrat Roca Baltà». Direcció Tècnica & Universitat de Barcelona Centre de Recerca, 22-11-2005.
* ↑ Contel, J. M. «Montserrat Roca i Baltà» (Pdf). Sant Andreu. Suplement del districte i dels barris, 01-05-2008, pàg. 4.
* ↑ «Sant Andreu inaugura nuevas plazas» (en castellà). La Vanguardia, 22-11-1992, pàg. 40.
# Eimmart (cràter)

Eimmart és un cràter d'impacte localitzat a la vora aquest-nord-est de la cara visible de la Lluna. Les seves parets est i nord voregen l'estret Mare Anguis. Cap al nord-oest s'hi troben els cràters Delmotte i Cleomedes.
La paret del cràter ha estat erosionada lleugerament, especialment cap al sud-sud-est, però es conserva en la seva majoria intacta. El seu cràter satèl·lit Eimmart A se troba al costat de la seva paret est, i està envoltat per una capa d'albedo alt, particularment cap al sud i cap a l'oest, a l'interior d'Eimmart, que es caracteritza per un perfil pla, encara que està marcat pel sistema de raigs d' 'Eimmart A'.

## Cràters satèl·lit

Per convenció, aquests elements són identificats als mapes lunars posant la lletra al costat del punt mitjà del cràter que està més prop d'Eimmart.
| Cràters satèl·lit | Eimmart Coordenades Diàmetre A 24° 00′ N, 65° 42′ E﻿ / ﻿24.0°N,65.7°E﻿ / 24.0; 65.7﻿ (Eimmart A) 7 km B 21° 24′ N, 66° 30′ E﻿ / ﻿21.4°N,66.5°E﻿ / 21.4; 66.5﻿ (Eimmart B) 11 km C 22° 24′ N, 61° 12′ E﻿ / ﻿22.4°N,61.2°E﻿ / 22.4; 61.2﻿ (Eimmart C) 24 km D 23° 00′ N, 69° 06′ E﻿ / ﻿23.0°N,69.1°E﻿ / 23.0; 69.1﻿ (Eimmart D) 11 km F 23° 18′ N, 61° 54′ E﻿ / ﻿23.3°N,61.9°E﻿ / 23.3; 61.9﻿ (Eimmart F) 8 km G 25° 30′ N, 64° 48′ E﻿ / ﻿25.5°N,64.8°E﻿ / 25.5; 64.8﻿ (Eimmart G) 14 km H 22° 06′ N, 64° 24′ E﻿ / ﻿22.1°N,64.4°E﻿ / 22.1; 64.4﻿ (Eimmart H) 16 km K 20° 12′ N, 67° 36′ E﻿ / ﻿20.2°N,67.6°E﻿ / 20.2; 67.6﻿ (Eimmart K) 13 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Cryptotis mera

Cryptotis mera és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Només se'l coneix de regions montanes al llarg de la frontera entre Colòmbia i la província de Darién (Panamà), on se l'ha trobat en selves pluvials a elevacions d'entre 1.400 i 1.500 m. És de costums terrestres.

## Referències

* ↑ Hutterer, Rainer. «Order Soricomorpha (p. 220-311)». A: Wilson, Don E. i Reeder, DeeAnn M. (editors). Mammal Species of the World. 3a edició. Baltimore (Maryland): Johns Hopkins University Press, 2 vol. (2.142 pàg.), 16 novembre 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* 1 2 Woodman, N., Samudio, R. i Pino, J.L. (2008) Cryptotis mera A: UICN 2009. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.1. www.iucnredlist.org Consultat el 3 setembre 2009.
# Nacionalisme extremeny

El Nacionalismu estremeñu es un moviment polític poc desenvolupat a Extremadura.
A la comunitat autònoma d'Extremadura han existit intents de crear moviments que anessin més enllà del típic regionalisme extremeny que no han prosperat. Avui no existeixen moviments plenament nacionalistes extremenys organitzats ni partits nacionalistes registrats. No obstant això, el PREx de Coalición Extremeña (PREx-CREx) va donar el 2007 un gir en el qual reconeix el caràcter de nació per Extremadura encara que sense canviar la seva línia regionalista cap a un possible nacionalisme extremeny.
Els més propers a aquestes tendències solen tenir sovint unes postures més reivindicatives cap a l'idioma extremeny que els regionalistes.
Com a anècdota cal destacar que el 1999 es va inscriure al registre de partits polítics el "Bloc Nacionalista Extremeny", que cert moviment d'extrema esquerra d'àmbit extremeny en els anys 80, el BPEX, va tenir relacions amb altres moviments sobiranistes o independentistes d'esquerra d'altres zones i que el 1986 el Bloque Extremeñista Revolucionario ocupava l'alcaldia de Majadas de Tiétar.
Segons les enquestes, els extremenys estan entre els que se senten més identificats amb Espanya o fins i tot al capdavant en aquest aspecte, mentre que, a la pregunta de com se'n senten d'orgullosos de pertànyer a Extremadura, els resultats també estan entre els més alts. A la pregunta en la qual es posen en comparació els sentiments extremeny i espanyol, els resultats no són molt diferents dels d'altres comunitats com Aragó. En una enquesta de CEPS-multiprofessional, l'any 2005 el 4,2% dels extremenys enquestats va afirmar sentir-se "només extremeny", Sota de tot s'esmenten els resultats referits al sentiment espanyol i extremeny entre els extremenys.] mentre que en les enquestes del CIS la xifra ha oscil·lat entre el 0,6% i el 3%.

## Referències

* ↑ Manifiesto político del PREx en un espacio del Coordinador General de Coalición Extremeña
* ↑ El Coordinador General de Coalición Extremeña afirmando en su blog estar plenamente convencido de que Extremadura es una nación
* ↑ «Registre de partits polítics del Ministeri de l'Interior per ordre alfabètic». Arxivat de l'original el 2008-02-13. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ El Bloque Popular Extremeño assistí junt amb el PSAN, Herri Batasuna i BNG al mitin d'Unidad Popular Castellana a Villalar.
* ↑ El alcalde de Majadas de Tiétar, del Bloque Extremeñista Revolucionario, convoca una reunión de Colectivos sociales y políticos reclamando la paralización de la central nuclear de Almaraz.(El País)
* ↑ Resultats d'enquesta de CEPS-Multiprofesional a Extremadura.

## Vegeu també

* Extremadura Unida
# ABF

ABF té els següents significats:
* Lliga ABF (de l'acrònim en castellà Asociación Balonmano Femenino), màxima competició de clubs d'handbol femení d'Espanya
* Federació Azerbaidjanesa de Bàsquet (del seu nom en àzeri Azərbaycan Basketbol Federasiyası), organisme regidor del bàsquet a l'Azerbaidjan
* Força Fronterera d'Austràlia (del seu nom en anglès Australian Border Force), cos de guàrdia de fronteres d'Austràlia
* Facultat de Treballadors i Camperols (del seu nom en alemany Arbeiter-und-Bauern-Fakultät), programa d'educació universitària popular de la República Democràtica Alemanya