OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# PCL

PCL té els següents significats:
* Pantalla de cristall líquid, tipus de monitor
* Printer Command Language, llenguatge de descripció de pàgines
# Ogdensburgita

L'ogdensburgita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom d'Ogdensburg, a Nova Jersey, (Estats Units), que és el municipi on es troba la mina Sterling, on es va descobrir l'espècie.

## Característiques

L'ogdensburgita és un fosfat de fórmula química Ca₂Fe3+ 4Zn(AsO₄)₄(OH)₆·6H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1980. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ogdensburgita pertany a «08.DC: Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, legrandita, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaïta, whitmoreïta, cobaltarthurita, bendadaïta, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloïta, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, beraunita, gordonita, laueïta, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueïta, sigloïta, stewartita, ushkovita, ferrolaueïta, kastningita, maghrebita, nordgauïta, tinticita, vauxita, vantasselita, cacoxenita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, nevadaïta i cloncurryita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Sterling, a Ogdensburg, al districte miner de Franklin, al comtat de Sussex (Nova Jersey, Estats Units). Es va trobar a la localitat tipus com a revestiments terrossos prims generalment en wil·lemita-franklinita. També ha estat descrita a Alemanya i als estats mexicans de Durango i Zacatecas. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a les prospeccions de barita de La Burguera, a la localitat catalana de Capafonts (Baix Camp).

## Referències

* ↑ «Ogdensburgite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: November 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 2019-08-10. [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ «Ogdensburgite from La Burguera baryte prospect, Capafonts, Baix Camp, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 29 gener 2024].
# Oracle d'Olímpia

L'oracle d'Olímpia era un oracle dedicat a Zeus, el més important dels déus Olímpics, a la ciutat d'Olímpia a l'Èlide. Estava situat en una cova al peu del turó de Cronos. Es preguntava a l'oracle sobre temes bèl·lics ja que Zeus era considerat el governant de les guerres.
L'oracle es menciona de passada entre els antics. Només Píndar i Estrabó en parlen com a element essencial del culte establert a Olímpia. A les Odes olímpiques, Píndar n'explica l'origen. Parla del primer sacerdot de l'oracle, Íam, a qui el seu pare Apol·lo va portar fins a la ciutat i li va dir que s'instal·lés davant de l'altar de Zeus. Estrabó per la seva banda diu que la fama d'Olímpia era deguda al seu oracle, fins que es van instituir els Jocs Olímpics.
Segons Píndar, l'oracle era portat per la família dels Iàmides, que es consideraven descendents d'Íam. També exercien d'endevins la genos dels Clícides, descendents de Clici, segons Heròdot, que afegeix també els tel·líades entre les famílies d'endevins d'Olímpia. Filòstrat d'Atenes diu que hi havia tres genos d'endevins.
Només Xenofont explica una consulta a l'oracle de principis del segle IV aC. Diu que el rei Agesilau II volia saber si podia refusar una treva que li oferien els argius i va rebre la resposta de que era possible. Abans d'atacar Argos amb les seves tropes va voler confirmar-ho a l'oracle de Delfos, i va rebre la mateixa resposta.

## Referències

* ↑ Píndar. Olímpiques, VI, 27-73
* ↑ Estrabó. Geografia, VIII, 3,30
* ↑ Herodot. Històries. IX, 33,1
* ↑ Filòstrat. Vida d'Apol·loni de Tíana, V, 25
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, IV, 7,2
# Maison-des-Champs

Maison-des-Champs és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Maison-des-Champs era de 41 persones. Hi havia 17 famílies de les quals 9 eren unipersonals (9 dones vivint soles i 9 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 27 habitatges eren cases. Dels 17 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Maison-des-Champs el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 22 persones, 17 eren actives i 5 eren inactives. De les 17 persones actives 16 estaven ocupades (13 homes i 3 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 5 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Maison-des-Champs hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Maison-des-Champs a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Maison-des-Champs a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Oldřich Nejedlý

Oldřich Nejedlý (Žebrák, Bohèmia, Àustria–Hongria, 26 de desembre, 1909 - Rakovník, Txecoslovàquia, 11 de juny, 1990) fou un futbolista txecoslovac dels anys 30 que jugava a la posició de davanter.
Amb la selecció de futbol de Txecoslovàquia participà en dues Copes del Món, la Copa del Món de 1934 (on la selecció acabà segona) i la de 1938. A l'edició de 1934, Nejedlý en fou màxim golejador amb cinc gols (oficialment reconegut per la FIFA el novembre de 2006, ja que algunes fonts s'hi donaven quatre, empatat amb Angelo Schiavio d'Itàlia i Edmund Conen d'Alemanya. També va marcar dos gols a l'edició de 1938.
Pel que fa a clubs, va jugar a l'AC Sparta Praha, per qui va marcar 162 gols a la lliga. Amb Txecoslovàquia marcà 29 gols.
Va morir el 1990 als 80 anys.

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2007-01-02 a Wayback Machine. a fifa.com

## Enllaços externs

* Biografia (txec)
# Oldsmobile Intrigue

L'Oldsmobile Intrigue va ser un cotxe de tipus mid size fabricat els anys 1998-2002 per Oldsmobile, una divisió de General Motors a la fàbrica de Kansas City, Kansas. El seu disseny està inspirat amb el concept car Oldsmobile Antares.
Degut al procés de desaparició de la marca Oldsmobile, l'Intrigue no té substitut; el seu predecessor fou l'Oldsmobile Cutlass Supreme.
Els rivals de l'Intrigue són el Mercury Sable, Chrysler Concorde i Toyota Camry

## Informació general

Mides de l'Intrigue:
Batalla (Wheelbase): 2,768 m (109.0 in)
Llargada (Length): 4,975 m (195.9 in)
Amplada (Width): 1,869 m (73.6 in)
Alçada (Height): 1,437 m (56.6 in)
Capacitat del dipòsit: 64 l (17 galons EUA)
Velocitat màxima: 110 mph (177 km/h) limitada elèctricament.
Construït sota el xassís W de GM, usat també pel Buick Century, Buick Regal, Oldsmobile Cutlass Supreme, Pontiac Grand Prix o Chevrolet Monte Carlo entre d'altres. L'Intrigue només s'ofereix amb una única carrosseria sedan de 4 portes. Els paquets d'equipament eren els GX (base), GL (equipat) i GLS (màxim equipament).
Mecànicament l'Intrigue equipà els següents motors:
* 1998-1999 3.8 L (231 in³) 3800 V6 Sèrie II de 195 cv i 312 N·m.
* 1999-2002 3.5 L (214 in³) Premium V LX5 de 215 cv i 312 N·m.
La transmissió és una única automàtica de 4 velocitats 4T60-E.
El juny de 2002 va deixar-se fabricar l'Intrigue. I com altres Oldsmobile, va crear-se un paquet especial limitat a 500 unitats anomenat "Final 500".
ConsumerGuide Auto atorga el qualificatiu de Best Buy .

## Informació mediambiental

L'Oldsmobile Intrigue del 2000 amb un motor 3.5L Premium V LX5 i una transmissió automàtica de 4 velocitats té un consum de 19 mpg ciutat / 28 mpg carretera l'equivalent a 8,4 l/100 per carretera i 12,4 l/100 per ciutat. Sobre emissions, el Cutlass Ciera emet 8,3 tones de CO₂ a l'atmosfera anualment.

## Enllaços externs

* Oldsmobile Intrigue a Consumerguide Arxivat 2011-07-12 a Wayback Machine. (anglès)
* Oldsmobile Intrigue a Canadian Driver (anglès)
* L'Enciclopèdia d'Oldsmobile: Intrigue (anglès)

## Referències

* ↑ «Fuel Economy of the 2000 Oldsmobile Intrigue».
# Paraleptomys rufilatus

Paraleptomys rufilatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 1.200 i 1.700 msnm a Indonèsia i Papua Nova Guinea. El seu hàbitat natural són els boscos montans tropicals. Està amenaçat per la caça i la desforestació. El seu nom específic, rufilatus, significa 'de flancs vermells' en llatí.

## Referències

* ↑ Dickman, C.; Helgen, K.; Wright, D. Paraleptomys rufilatus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 18 gener 2018.
* ↑ Entrada «Paraleptomys» d'Animalia (en anglès).
# Louvigné Comunitat

La Louvigné Comunitat (en bretó Louvigneg-Kumuniezh) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament de l'Ille i Vilaine a la regió Bretanya, al País de Fougères. Té una extensió de 159,93 kilòmetres quadrats i una població de 8.722 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 8 comunes :
* La Bazouge-du-Désert
* Le Ferré
* Louvigné-du-Désert
* Mellé
* Monthault
* Poilley
* Saint-Georges-de-Reintembault
* Villamée

## Vegeu també

* Intercomunalitats d'Ille i Vilaine

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes del la Val d'Ille Arxivat 2020-11-24 a Wayback Machine.
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Papamosques gorjablanc

El papamosques gorjablanc (Anthipes monileger) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita el pis inferior dels boscos, bambú i zones d'espessa vegetació de Nepal, el Bhutan i est de l'Índia, sud-oest de la Xina, sud de Myanmar, nord-oest de Tailàndia, Laos i nord i centre del Vietnam. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
En diverses llengües rep el nom de "papamosques gorjablanc" (Anglès: White-gorgeted Flycatcher. Francès: Gobemouche à gorge blanche).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques gorjablanc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 697. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-gorgeted Flycatcher. Anthipes monileger» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Paraliparis avellaneus

Paraliparis avellaneus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. Mesura 13,2 cm de llargària màxima i tenen seixanta-cinc vèrtebres. Es troba a l'Índic oriental: Austràlia Meridional. És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.090 i 1.160 m de fondària al talús continental. És bentònic. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stein, D. L., N. V. Chernova & A. P. Andriashev, 2001. Snailfishes (Pisces: Liparidae) of Australia, including descriptions of thirty new species. Rec. Aust. Mus. v. 53: 341-406.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriashev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis badius

Paraliparis badius és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. Fa 8,2 cm de llargària màxima. i té seixanta-cinc vèrtebres. És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes que viu al talús continental. És bentònic. Es troba a l'Índic oriental: davant les costes de Tasmània (Austràlia). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stein, D. L., N. V. Chernova & A. P. Andriàixev, 2001. Snailfishes (Pisces: Liparidae) of Australia, including descriptions of thirty new species. Rec. Aust. Mus. v. 53: 341-406.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Malagón

Malagón és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Política

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Ángel Simancas García del Castillo | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Concepción Balmaseda Palomares | UCD | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Saturnino Palomares | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | José Alberto Martín-Toledano Suárez | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Alberto Martín-Toledano Suárez | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Alberto Martín-Toledano Suárez | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Antonio Maeso Toribio | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonio Maeso Toribio | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | Adrián Fernández Herguido | PP | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament
* Fòrum Oficial de Malagón Arxivat 2007-12-05 a Wayback Machine.
* Web sobre el poble
* Web Oficial del Cátedra 70
# Pasqual Asins i Lerma

Pasqual Asins i Lerma (València, 1896 - Benimaclet, 1948) va ser un poeta i activista lingüístic valencià.
Va estudiar magisteri a València i treballà a la Companyia Valenciana de Tramvies. L'any 1918 va encarregar-se de la base 5a, corresponent a l'idioma, de la Declaració Valencianista de 1918, promoguda conjuntament per Unió Valencianista i Joventut Valencianista. Va presidir l'associació Nostra Parla i va ser membre de la redacció i director de la secció pedagògica del setmanari nacionalista El Camí. En la dècada del 1930 va desenvolupar una important tasca de promoció i reivindicació de la introducció del valencià a l'escola sent un dels promotors de l'Associació Protectora de l'Ensenyança Valenciana (1934). Va ser un dels signataris de les Normes de Castelló i simpatitzà amb Acció Nacionalista Valenciana. Es passà la guerra civil espanyola reclòs a casa seva i després va col·laborar amb algunes activitats de Lo Rat Penat.
Com a escriptor va col·laborar amb la revista Taula de Lletres Valencianes. L'any 1916 va publicar el seu recull de poesia Melodies. La resta de la seua obra poètica va ser publicada pòstumament pels seus amics, en un volum titulat Poesies (1949), prologat per Francesc Caballero i Muñoz.

## Referències

* ↑ «Pasqual Asins i Lerma». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La seua tasca valencianista ha estat estudiada per Ramon Guillén i Alapont. (1984) La tasca valencianista de Pasqual Asins i Lerma

## Bibliografia

* Eduard J. Verger. Antologia dels poetes valencians III. El segle xx, primera part. Institució Alfons el Magnànim. València, 1988.
* Joan Enric Pellicer i Borràs L'ensenyament de la llengua catalana al País Valencià (1238-1939) tesi en xarxa Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Santi Cortés Carreres València sota el règim franquista (1939-1951) Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1995 pp. 140
# Pasqual Cucala Mir

Pasqual Cucala Mir, conegut per "Rull de la Mira", (Alcalà de Xivert, 1816 - Portvendres, 1892), va ser un militar valencià, destacat capitost carlí durant la Tercera Guerra Carlina al Maestrat, tot i haver participat també com a simple voluntari en les dues primeres.

## Inici de la tercera carlinada

Retirat al seu poble i fent de llaurador després de les dues primeres guerres, es va aixecar el 1872 al crit de "Visca Carles VII!" amb uns 50 homes. A través de diverses accions per sorpresa aconseguí els primers èxits que el portaren a aconseguir armes i diners. El desembre d'aquell any va crear a Sant Mateu un batalló carlí, format per cinc companyies i un Estat Major integrat pels seus fills i altres membres de la seva família.

## Carrera militar

Assolí una gran popularitat entre els seus homes, essent comparat fins i tot amb el llegendari Cabrera. Home poc instruït, anàrquic i cruel, encaixa més aviat en el perfil del guerriller valent i lleial a la seva causa. Gaudí d'una gran estima, tanmateix, per part de l'Infant Alfons Carles de Borbó, Comandant General dels carlins de Catalunya i el Centre.
Dirigí, al llarg de la Tercera Guerra Carlina, arriscades operacions militars amb les que aconseguí arribar a les portes de Castelló de la Plana i creuar el Xúquer diverses vegades i arribar a les envistes de València. A finals del 1873, compartí amb el coronel Santés la direcció de les forces carlines al Regne de València. Ocupà entre altres les places de Tortosa, Amposta, Sagunt, Morvedre, Borriana, Almassora, Borriol, Segorb, Xàtiva, Vila-real, Onda i Alcoi i fou ascendit per mèrits de guerra a brigadier de l'Exèrcit Reial del Centre per l'alt comandament carlí.
Es distingí en l'acció d'Oristà, on impedí que l'Infant Alfons Carles de Borbó i la seva dona Maria de les Neus de Bragança caigueren presoners dels liberals.
Fou ferit a Minglanilla el 1873, en un enfrontament amb el brigadier Emilio Calleja i finalment derrotat a Iecla el 1874.

## Fi de la guerra, exili i mort

En acabar la guerra, s'exilià a França i feu de comerciant de vins fins a la seva mort a causa del càncer, a Portvendres, el 1892.

## Bibliografia

* Urcelay, Javier (2002). El Maestrazgo carlista (2a edició). Vinaròs: Editorial Antinea. ISBN 84-89555 72-9
# Pasqual Donat i Llopis

Pasqual Donat i Llopis (Ontinyent, 4 d'abril de 1968) és un exfutbolista i entrenador valencià. Com a futbolista ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Pasqual Donat va iniciar-se a les files del club de la seua ciutat natal, l'Ontinyent, fins que en 1986 va ser fitxat per l'Alzira. La seua joventut i la seua progressió van cridar l'atenció del Sevilla FC, que l'hi incorpora al seu filial a la campanya 87/88.
Tot i que formava amb el Sevilla Atlético, va debutar en primera divisió amb els andalusos eixa mateixa temporada 87/88. El 1989 puja definitivament al Sevilla, tot i que ens els tres anys següents no passaria de la suplència.
L'estiu de 1992 deixa el conjunt sevillista i fitxa pel Vila-real CF, en aquella època en Segona Divisió. Des de l'inici es fa amb la titularitat i en peça clau de l'equip groguet. El d'Ontinyent va ser un dels jugadors més carismàtics del Vila-real a la dècada dels 90, amb més de 200 partits de lliga, entre Primera i Segona Divisió. A la temporada 99/00 només juga dos partits i posa fi a la seua etapa al Vila-real.
A partir d'aquest moment, la seua carrera prossegueix per equips valencians de Segona B i Tercera, com el Borriana (00/02), Ontinyent (02/03), Alcoià (03/05), Dénia (05/06), Novelda (05/06) i Atzeneta d'Albaida, on es retira el 2006.
Després de penjar les botes, Pasqual Donat retorna al Vila-real CF en qualitat d'entrenador dels equips filials. Es fa càrrec primer del Juvenil i després de l'equip B, amb qui aconsegueix l'ascens a Segona B el 2007.

## Enllaços externs

* Fitxa de Pasqual Donat
# MIST

Els MIST O MIKT és un bloc internacional creat per Goldman Sachs i és l'acrònim de Mèxic, Indonèsia, Corea del Sud (South Korea) i Turquia. Aquest bloc agrupa els països més desenvolupats dels Propers onze també creat per Goldman Sachs. Els països més atractius en aquests moments, segons O'Neill, són Mèxic i Turquia pel seu ràpid creixement i desenvolupament, encara que Indonèsia i Corea del Sud també han tingut un gran creixement.

## Referències

* ↑ Hoy, Hechos de «Goldman Sachs sustituye a los BRIC por los MIST e incluye a México» (en spanish). hechosdehoy.com.
* ↑ http://www.revistasumma.com/economia/28594-mexico-indonesia-corea-del-sur-y-turquia-encabezan-el-nuevo-grupo-de-paises-emergentes.html Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine.
* ↑ Dorn, Source One Management Services - William «The BRIC, the MIKT and the Next Eleven – the new generation of strategic sourcing and near shoring destinations: Part 1 - The Overview. (In Spanish)» (en anglès). The Strategic Sourceror.
# MISD

Taxonomia de Flynn :
| | Instrucció Simple | Múltiples Instruccions |
| Dada Simple | SISD | MISD |
| Múltiples Dades | SIMD | MIMD |
| Aquesta caixa: |||
En Informàtica, MISD (Multiple Instruction, Single Data) és un tipus d'arquitectura de computació distribuïda on diverses unitats funcionals realitzen diferents operacions sobre les mateixes dades. Arquitectures segmentades pertanyen a aquest tipus, encara que un purista podria dir que les dades són diferents després de la transformació per cadascuna de les etapes en el pipeline. Poden ser considerades que pertanyen a aquest tipus els ordinadors tolerants a errades que executen les mateixes instruccions redundants en ordre de detectar i emmascarar errades, en una forma coneguda com a replicació de tasques. No existeixen molts exemples d'aquesta arquitectura, com MIMD i SIMD sovint són més apropiats per a les tècniques de dades paral·leles comuns. En concret, permeten l'ampliació i una millora de la utilització de recursos computacionals que no MISD.
Alguns sostenen que una systolic array és un exemple d'estructura MISD.

## Referències

* ↑ Quinn, Michael J. Parallel Programming in C with MPI and OpenMP.Boston: McGraw Hill, 2004.
* ↑ Ibaroudene, Djaffer. "Parallel Processing, EG6370G: Chapter 1, Motivation and History." St Mary's University, San Antonio, TX. Spring 2008.