OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pocoyó

Pocoyó és una sèrie de dibuixos animats espanyola que ha estat premiada internacionalment. La sèrie va ser creada per David Cantolla, Luis Gallego i Guillermo García Carsi. S'ha emès per La 2 de TVE i altres cadenes arreu del món. Està produïda per Zinkia Entertaiment i distribuïda per ITV Global. Consta de quatre temporades de 52 episodis cada una, d'uns 7 minuts de duració, dos curtmetratges, tres videojocs i múltiples capítols i curts a Youtube.
El món de Pocoyó és un escenari 3D, amb un pla blanc i sense fons de colors. Fins a la 3a temporada, la sèrie va ser creada amb el programari Softimatge XSI, però a partir de la 4a es va canviar a Autodesk Maya.
La qualitat tècnica a l'elaboració de cada capítol, junt amb els arguments originals creats pel director Guillermo García Carsí, els guions (realitzats als Estats Units), la sonorització i les animacions cuidades al detall, han fet de Pocoyó un producte de qualitat que ha triomfat a països com el Regne Unit, el Canadà, el Japó, Nova Zelanda i Austràlia abans d'arribar a les pantalles espanyoles. La primera temporada va tenir un pressupost superior als 5 milions d'euros.
El desembre de 2008 es va estrenar la primera pel·lícula de Pocoyó, titulada Pocoyó y el circo espacial ('Pocoyó i el circ espacial'), de 24 minuts. Va ser editada en DVD.
La sèrie ha sigut emesa el 2013 per Andorra Televisió amb subtítols en català en l'espai Piolet, que és el programa infantil del canal, per tal que els nens aprenguin anglès.

## Sinopsi

La sèrie Pocoyó explica les aventures d'un nen en edat preescolar anomenat Pocoyó el qual està descobrint el món i hi interacciona. A més, no està sol. L'acompanyen els seus amics, Pato, Elly, Pajoroto i el seu animal de companyia Loula. A cada capítol, ens introdueix les escenes i ens acompanya una veu en off. A la versió espanyola hi posa la veu José Maria del Río, a la versió mexicana (que s'emet a Llatinoamèrica), Adal Ramones, i a la versió en anglès l'actor i còmic Stephen Fry.

## Enllaços externs

* Lloc web de Pocoyó (castellà)

## Referències

* ↑ «FAQ (1.0)» (en anglès). Arxivat de l'original el 29-1-2009. [Consulta: 9 febrer 2023].
# Pocomoke City

Pocomoke City és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 4.098 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pocomoke City tenia 4.098 habitants, 1.596 habitatges, i 1.058 famílies. La densitat de població era de 520,5 habitants per km².
Dels 1.596 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,6% hi vivien parelles casades, en un 24% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.938 $ i la renda mediana per família de 34.722 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.175 $ mentre que les dones 19.362 $. La renda per capita de la població era de 17.301 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pocomoke City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pocomoke City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pineville

«Pineville» té aquests significats:
* Pineville (Arkansas)
* Pineville (Carolina del Nord)
* Pineville (Kentucky)
* Pineville (Louisiana)
* Pineville (Missouri)
* Pineville (Pennsilvània)
* Pineville (Virgínia de l'Oest)
# Santa Maria de Vilalba

Santa Maria de Vilalba, també anomenat el Suro, és un poble del municipi d'Abrera (Baix Llobregat), situat dalt d'una carena entre el riu Llobregat i la riera del Morral del Molí, a l'est del municipi. El poble comprèn dos petits nuclis separats per la carretera BV-1202, el nucli principal i l'anomenat carrer del Suro, a més del petit raval de Can Torres, situat a mitjana alçada entre el riu i la carena. L'antic terme de Vilalba, que sempre ha pertangut a Abrera, comprèn també tres urbanitzacions noves del segle xx, Les Carpes de Vilalba, Sant Miquel i Can Vilalba, i diversos polígons industrials.
La parròquia de Santa Maria de Vilalba, creada a mitjan segle xix sobre aquest antic terme, disposa de cementiri propi. A mitjan segle xx també hi havia hagut una escola rural unitària, ubicada on ara hi ha el Casal Social del barri. També hi ha casals de barri a Les Carpes i a Can Vilalba. I centres sanitaris a Santa Maria i a Can Vilalba.
Dins el terme, envoltades pel nucli de Can Vilalba i dalt d'un turó, es conserven les restes de l'antic castell de Voltrera, del segle ix. Als peus d'aquest castell, a la plana del riu, hi havia hagut la casa que es va fer construir el virrei Amat a finals del segle xviii; aquesta casa va desaparèixer el 1982.
El poble va optar a la independència respecte d'Abrera el 1937 amb el nom de Vilalba de Llobregat.

## Referències

* ↑ «.xml Santa Maria de Vilalba». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Platja del Cortal de la Devesa

La platja del Cortal de la Devesa és una platja natural del municipi de Sant Pere Pescador (Alt Empordà), situada al golf de Roses, entre la platja del Cortal de la Vila, al nord, i la platja del Riuet, al sud, enfront del càmping La Ballena Alegre. És una de les vuit platges que formen el gran arenal de Sant Pere Pescador. Té una longitud de 1809 m i una amplada de 88 m, formada per sorres mitjanes, gruixudes, fines i graves, formant dunes de poca profunditat. Disposa de serveis de vigilància, salvament i socorrisme durant la temporada d'estiu. Disposa de 200 metres de zona habilitada per a la pràctica del kitesurf i són habituals les regates i els campionats, gràcies als forts vents de llevant que sovint bufen en aquesta zona. Per aquest motiu també és molt adequada per fer volar estels.

## Referències

* 1 2 «El Cortal de la Devesa». Catalunya.com.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja Cortal de la Devesa». Ajuntament de Sant Pere Pescador.
# Satchelliella dissimilis

Satchelliella dissimilis és una espècie de dípter pertanyent a la família dels psicòdids present al territori de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Poder de mercat

El poder de mercat és la capacitat que té una empresa que no és perfectament competitiva per augmentar els preus sense perdre tota la demanda del seu producte. En els mercats perfectament competitius, cap companyia té poder de mercat. Una companyia amb poder de mercat pot apujar els preus sense perdre clients.

## Vegeu també

* Valor de mercat
* Quota de mercat
# Pinkalicious & Peterrific

Pinkalicious & Peterrific és una sèrie de dibuixos animats. Va ser creada per la televisió estatunidenca creada per Victoria Kann.

## Repartiment
### Versió original

* Kayla Erickson: Pinkalicious Pinkerton (2018-Present).
* Jaden Waldman: Peter Pinkerton (2018-Present).
* Molly Lloyd: Mrs. Pinkerton (2018-Present).
* Jayce Bartok: Mr. Pinkerton (2018-Present).
* Echo Picone: Kendra Babcock. (2018-Present).
* Daia Johnson: Jasmine Cooper. (2018-Present).
* Raleigh Shuck: Lila Goodway. (2018-Present).
* Justice Quirez: Rafael Martinez. (2018-Present).

## Patrocinadors

* Kiddie Academy Educational Child Care (2018-Present).
* Homer (2018-Present).
* "Contribuents de l'estació PBS Viewers Like You" (2018-Present).

## Referències

* ↑ https://twitter.com/PinkaPeterPBS/status/966418004362764288
* ↑ «Gnome More Nonsense». . Pinkalicious & Peterrific. « Hi, Mr. Pinkerton!»

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
# Pont de la Puda de Montserrat

El pont de la Puda de Montserrat era un pont de fusta sobre el riu Llobregat, al municipi d'Esparreguera, construït el 1858 per unir els dos edificis del balneari La Puda de Montserrat, situats a banda i banda del riu. Enllaçava amb la carretera construïda el 1834 des d'Esparreguera fins al balneari, i de l'altra riba amb la carretera que venia de l'estació de ferrocarril d'Olesa de Montserrat.
El primer pont l'encarregà Joaquim Pedrosa, arrendatari del balneari, a començaments de l'any 1858 a l'arquitecte Elies Rogent i Amat, qui durant la construcció del pont va conèixer a Joaquima, filla de Joaquim Pedrosa, amb qui es va casar aquell mateix any. El pont feia 54,15 metres de llargada i 3,84 metres d'amplada, amb una coberta a 2,66 metres sobre el paviment en el punt d'arrencada. Estava construït amb encavallades de fusta en forma de gelosia, amb un pilar de fusta a uns 12,5 metres de l'estrep de la riba dreta. Sobre el pont hi passaven carruatges i cavalleries. El 1864 es va reforçar el pont amb un segon pilar, aquest d'obra, a 13,5 metres de l'altre pilar, ja que l'estructura s'havia debilitat a causa de la trepidació que causaven els carruatges i cavalls. El pont reconstruït es va anar deteriorant amb el pas dels anys, fins que el 1876 l'Ajuntament d'Esparreguera va prohibir-hi el pas. Els aleshores amos del balneari, Eusebi Coronas i Joan Garriga, encarregaren un estudi a l'arquitecte Antoni Rovira i Trias, que va dictaminar que pel pont només podien pasar-hi persones.
A la dècada de 1890 es va substituir el pont per un altre més estret, també de fusta, que al seu torn va ser substituït a la dècada de 1930 per una passarel·la de ferro, de la que encara en queden les restes.

## Referències

* 1 2 3 Fernández Cardona, Àngel M.; Navarro Herrerías, Eleuteri «El primer pont de fusta del balneari de La Puda de Montserrat, obra d'Elias Rogent i de Francesc Brosa». Butlletí d'Arqueologia Industrial i de Museus de Ciència i Tècnica, núm 79, 2016, pàg. 2-4.
* ↑ Estrada i Planell, Gemma «Un viatge en el temps al balneari de la Puda de Montserrat». Materials del Baix Llobregat, núm 17, 2011, pàg. 23-30.
# Pont de la Rasa de la Casanova

El Pont de la Rasa de la Casanova és una obra de Castellar de la Ribera (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El pont de la Rasa de la Casanova està situat al sud-est del nucli de Castellar de la Ribera, molt a prop del Mas el Pla. Es tracta d'un pont de pedra seca d'un sol ull estret i d'arc rebaixat. La calçada és horitzontal, sense paretó i està coberta de vegetació.

## Història

El pont va ser construït a inicis del segle XX pels veïns de la masia del Pla.

## Referències

* 1 2 «Pont de la Rasa de la Casanova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Sarno

«Sarno» té aquests significats:
* Ciutat de Sarno a Campània (Itàlia)
* Riu Sarno (Campània, Itàlia)
* Bisbat de Nocera Inferiore-Sarno
# Seewis im Prättigau

Seewis im Prättigau és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Prättigau/Davos.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# San Blas

«San Blas» té aquests significats:
* San Blas-Canillejas, districte de l'est de Madrid, organitzat administrativament
* Capella de San Blas de la catedral de Toledo, capella en honor de sant Blai de Sebaste a la planta baixa de la Catedral de Toledo
* Conspiració de San Blas, moviment de caràcter republicà esdevingut a Madrid el 1795
* Embassament d'Arquillo de San Blas, cos d'aigua al municipi de Terol (Aragó)
* San Blas (municipi)
# Pinsà borroner de les Açores

El pinsà borroner de les Açores (Pyrrhula murina) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae), si bé s'ha considerat una subespècie del pinsà borroner. És endèmic de l'illa de São Miguel, a les Açores.

## Referències

* ↑ «Pinsà borroner de les Açores». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Portada/article setembre 14
## Joan Miró i Ferrà

Joan Miró i Ferrà (Barcelona, 1893 - Palma, 1983) va ser un pintor, escultor, gravador i ceramista català, considerat un dels màxims representants del surrealisme. A la seva obra va reflectir el seu interès pel subconscient i pel seu país. Les seves primeres obres mostren fortes influències fauvistes, cubistes i expressionistes, evolucionant cap a una pintura més plana, com ho és el seu conegut quadre La masia, de 1921-1922, que evoca el mas d'estiueig de la família a Mont-roig del Camp. A partir de la seva estada a París, la seva obra es torna més onírica, coincidint amb les directrius del surrealisme però sense arribar a incorporar-se formalment a aquest moviment. En nombroses entrevistes i escrits que daten de la dècada del 1930, Miró va manifestar el seu desig d'abandonar els mètodes convencionals de pintura. Més endavant l'autor mostra interès per l'espiritualitat japonesa de tipus zen i per l'expressionisme abstracte dels Estats Units. Als anys 50 es va instal·lar a Palma.
# Portada/article setembre 19
## Ambondro mahabo

Ambondro mahabo és una espècie de mamífer que visqué durant el Juràssic mitjà (fa uns 167 milions d'anys) en el que avui en dia és Madagascar. És l'única espècie del gènere Ambondro i és conegut a partir d'un maxil·lar inferior fragmentari dotat de tres dents, que han estat interpretades com l'última premolar i les dues primeres molars. La premolar consisteix en una cúspide central amb una o dues cúspides més petites i un cíngol a la vora interior (lingual) de la dent. Consisteixen en dos grups de cúspides: un trigònid de tres cúspides al davant i un talònid amb una cúspide principal, una de més petita i una cresta al darrere. Les característiques del talònid suggereixen que A. mahabo tenia molars tribosfèniques, és a dir, amb la configuració bàsica que presenten els mamífers metateris i euteris. És el mamífer més antic conegut que té dents presumptament tribosfèniques, amb 25 milions d'anys més que l'anterior mamífer més antic conegut amb aquest tipus de dents.
# Selecció hongaresa de corfbol

La selecció hongaresa de corfbol és dirigida per la Magyar Korfball Szövetség (MKS) i representa Hongria a les competicions internacionals de corfbol. La federació hongaresa es va fundar l'any 1991 i té la seu a Budapest.

## Història

Campionat del Món :
| Any | Campionat | Seu | Classificació |
| 2003 | 7è Campionat del Món | Rotterdam (Països Baixos) | 10a plaça |
| 2007 | 8è Campionat del Món | Brno (República Txeca) | 10a plaça |
Campionat d'Europa :
| Any | Campionat | Seu | Classificació |
| 2002 | 2n Campionat d'Europa | Catalunya | 8a plaça |
| 2006 | 3r Campionat d'Europa | Budapest (Hongria) | 8a plaça |
| 2010 | 4t Campionat d'Europa | Països Baixos | 10a plaça |
| 2014 | 5è Campionat d'Europa | Portugal | 7a plaça |

## Referències

* ↑ «Associació Hongaresa de Korfbal a l'IKF» (en anglès). IKF.
* ↑ «Història del Campionat del Món de Korfbal» (en anglès). IKF. Arxivat de l'original el 2012-09-08. [Consulta: 25 novembre 2011].
* ↑ «Història del Campionat d'Europa de Korfbal» (en anglès). IKF. Arxivat de l'original el 2013-09-20. [Consulta: 25 novembre 2011].
# Sebastià Puig i Puig

Sebastià Puig i Puig (Vilanova i la Geltrú, 1866 - Barcelona, 1931) va ser un eclesiàstic i historiador català.

## Biografia

Es va formar en el Seminari Conciliar de Barcelona, on exercí també de professor d'història. Va cursar estudis universitaris a Barcelona i Madrid fins a doctorar-se en Filosofia i Lletres l'any 1889.
En l'àmbit eclesial, var ser canonge de la catedral de Barcelona, així com secretari de cambra i govern del bisbe Jaume Català i Albosa, com també director del Boletín Oficial Eclesiástico de la diòcesi de Barcelona. El 1930 fou escollit acadèmic de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.

## Obres

* Episcopologio de la sede barcinonense (1916)
* Pedro de Luna, último papa de Aviñón (1920)

## Referències

* 1 2 3 4 «Sebastià Puig i Puig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Portada/efemèride abril 17

Victoria Beckham
« 16 d'abril · 17 d'abril · 18 d'abril »
# Sant Ildefons

«Sant Ildefons» té aquests significats:
* Biografia Ildefons de Toledo, Sant Ildefons, Arquebisbe de Toledo.
* Etnologia: San Ildefonso (poble), poble amerindi de Nou Mèxic.
* Arquitectura:
** Colegio de San Ildefonso (Mèxic), edifici colonial a la Ciutat de Mèxic, antic col·legi jesuïta.
** Colegio de San Ildefonso (Madrid), col·legi de Madrid, famós pels seus alumnes que canten els números de la Loteria espanyola.
** Palau Reial de La Granja de San Ildefonso, palau reial espanyol a la província de Segòvia.
** Església de Sant Ildefons, diversos temples amb aquest nom.
* Geografia:
** San Ildefonso (Segòvia), municipi de la província de Segòvia, cèlebre pel palau reial de La Granja.
** Sant Ildefons (Cornellà de Llobregat), barri de Cornellà de Llobregat.
# Sarrut

Sarrut, o sarruda, és una varietat catalana d'olivera que es conrea, que se sàpiga, de forma exclusiva a la Vall d'Àger i, en especial, als pobles de Corçà, Agulló i, en menys mesura, al mateix Àger, a la comarca la Noguera, província de Lleida. És una varietat especialment adaptada al clima fred i sec de la zona que ha sabut mantenir-se ferma en nombre d'exemplars des de l'època dels romans davant l'arribada de noves varietats d'olivera més modernes. El fet, però, és que no es va expandir. Actualment, en romanen uns 2000 exemplars al món. La varietat d'olivera sarrut consta al catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya amb el número d'inscripció: CAT066CVL.

## Característiques agronòmiques

Arbre considerat vigorós i de port obert que entra ràpidament en producció i que, quan ja està produint, demostra ser de producció i regularitat mitjanes. El seu fruit és de maduració primerenca, amb un altíssim contingut d'oli un cop al trull. En descriure'l, direm que, un cop madur, presenta color violeta, que no té mugró però que el caracteritzen grans lenticel·les. L'oli de l'oliva sarruda és ric en àcid linoleic (i per tant gaudeix d'una vida curta). El seu rendiment gras també és elevat. Al tast, té gust fruitat verd intens, amb aromes secundàries de fulla i herba tallada. En boca és picant i d'intensitat mitjana.

## Referències

* ↑ «Sarrut, l'olivera del Montsec». serradelmontsec.cat. Arxivat de l'original el 2021-09-05. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Sarrut». Direcció General d'Agricultura i Ramaderia. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2021-09-05. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Sarrut» (en castellà). Viveros Sophie. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Sarrut». Cultures Trobades, 2012. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Les varietats catalanes d'olivera». Quaderns agraris (Institució catalana d'estudis agraris), 2019. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Piscina mirabilis

La Piscina Mirabilis era una cisterna d'aigua dolça de l'època de la Roma Augusta situada en un promontori davant del cap Misenum a l'extrem oest del golf de Nàpols, a la part sud d'Itàlia. És una de les cisternes d'aigua dolça més grans construïdes pels antics romans, situada en un extrem de l'Aqüeducte de Serina per subministrar aigua potable a la Flota Imperial de Miseum (Classis Misenensis) de la Roma occidental en Portus Julius. Aquesta flota és considerada la més imponent de l'Imperi Romà i era la contrapartida naval de la Guàrdia Pretoriana romana. Probablement la Piscina mirabilis va ser construïda l'any 27 aC per Marc Agripa, la mà dreta de l'emperador August, que així mateix va construir el port per albergar la flota.
Aquesta reserva d'aigua va ser completament excavada en la tova volcànica de la paret del penya-segat. Té forma rectangular en forma de gran basílica i fa 15 metres d'alçada, 72 metres de llarg i 25 metres d'ample. La seva capacitat o volum era de 12,000 metres cúbics. Estava suportada per sostres de volta i 48 pilars. Es subdividia en cinc llargues naus de quatre fileres de dotze pilastres cruciformes.
Sobre la volta de canó hi ha una terrassa pavimentada amb terra batuda, perforada per obertures quadrades que probablement servien de punts de ventilació. L'entrada era possible mitjançant dues escalinates de quaranta esgraons sostingudes per tres arcs amb els cossos de maó. En el paviment hi havia excavada gairebé de paret a paret, una tina de decantació per recollir els sediments, mentre l'aigua arribava per mitjà d'una conducció col·locada al costat de l'entrada occidental. Al llarg del costat nord-occidental de la construcció s'adossava 12 estades, edificades entre finals del segle i i començaments del segle ii.
L'aqüeducte romà del que s'alimentava, l'aqüeducte de Serina o Aqua Augusta, portava l'aigua de fonts de Serino prop d'Avellino (a 100 quilòmetres de distància) fins a Nàpols. Encara es poden visitar algunes parts de l'antiga cisterna.

## Referències

* ↑ «Napoli Underground - Piscina Mirabilis». Arxivat de l'original el 2010-06-12. [Consulta: 5 juny 2010].
* ↑ Smith, William (ed.). «Piscina». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 juny 2023].

## Vegeu també

* Llista de cisternes romanes

## Enllaços externs

* «Napoli Underground - Piscina Mirabilis Gallery». , 27-02-2005 [Consulta: 2006 -12-09]. Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine.
# Potentil·la vernal

La potentil·la vernal o potentil·la de la primavera (Potentilla neumanniana) és una espècie de planta del gènere Potentilla dins la família rosàcia, Va ser descrita primer per H.G.L. Reichenbach el 1832. La seva distribució és lateeuropea, es troba a part de la conca del Mediterrani i als Països Catalans excepte les Balears.

## Taxonomia

El nom de P. tabernaemontani, va ser establert més tard per P.F.A. Ascherson, i no és vàlid. El nom de P. verna està mal aplicat Linnaeus es referia a l'espècie P. crantzii.

## Descripció

Planta perenne de 5 a 20 cm d'alçada. Floreix de març a setembre. Les fulles basals són lanceolato-linears.les altres fulles tenen de 5 a 7 folíols amb el pecíol hirsut.

## Hàbitat

Pastures i prats secs. Sobretot a l'estatge montà i a les contrades més o menys plujoses de la regió mediterrània. Des del nivell del mar als 2.270 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/taxon.pl?409459 Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine.
# Senyoria de Mailly

La senyoria de Mailly fou una important senyoria bressol de la família dels Mailly, de gran importància a França, originada a Mailly a la Picardia i descendent dels senyors de Vergy.
Les principals branques originades pels Mailly foren:
* La baronia de Mailly, després marquesat
* Branca dels marquesos de Nesle
* Branca dels comtes de Mailly-Rubempré
* Branca dels senyors de Marueil i de Fresnoy
* Branca delss comtes de Mailly, marquesos d'Haucourt ;
* Branca dels Mailly-Couronnel
# Senyoria de Mae Hong Son

La senyoria de Mae Hong Son fou una senyoria creada el 1874 depenent del regne de Chiang Mai. Els seus caps o senyors portaven el títol de Partasakti. El 1892 va passar a formar part administrativament de Tailàndia. El senyor local va subsistir amb certs poders cerimonials locals fins al 1941.

## Partasaktis

* 1874 - 1884 Phaya Singhanat Racha (Chankale) (d. 1884)
* 1884 - 1891 Chao Nang Mia (d. 1891)
* 1891 - 1905 Phaya Phithak Sayam Khet (Pu Khun Tho)
* 1905 - 1941 Phaya Phisan Hong Son Buri (Khun Lu)

## Referències

* History of Yonok, Chiang Saen and Lanna Arxivat 2017-01-13 a Wayback Machine.
* Worldstatesmen per Ben Cahoon