OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dombeya burgessiae

Dombeya burgessiae és una espècie de planta de la família de les malvàcies originària d'Àfrica. Prolifera als marges dels boscos o al bosc on hi ha una humitat per sobre de la mitjana, i un cert grau d'ombra. Es distribueix per Malawi, Moçambic, Zimbàbue, Uganda, Kenya, Sud-àfrica, Eswatini i Tanzània.
És un arbust que arriba a mesurar fins a 4 m d'alçada, amb una ramificació molt baixa, les tiges amb una escorça de color marró, densament piloses quan són joves amb els pèls estrellats. La làmina de la fulla mesura fins a 18 × 18 cm, de manera molt àmplia ovat-cordada, sencera o crenada, sense lòbuls o més generalment amb de 3 a 5 lòbuls, amb els lòbuls tancats o acuminats, de vellosos a poc pubescents en ambdues superfícies. La inflorescència, amb moltes flors (poques vegades de poques flors), es produeix als cims axil·lars corimbosos. Els pètals són de color blanc amb pautes roses o rosa, asimètricament obovats. Les llavors són de color marró fosc, el·lipsoides, de fins a 4 per lòcul.

## Referències

* ↑ «Dombeya burgessiae» a The Plant List. Data consulta: 12 de juny de 2014.
* ↑ «Dombeya burgessiae» a JSTOR.

## Bibliografia

* Anonymous 1986. List-Based Rec., Soil Conserv. Serv., U.S.D.A.
* Gibbs Russell, G. E, W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. van Wyk & A. Nicholas (PRECIS) 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* W. H. Harvey & O. W. Sonder, Fl. cap. 2:590. 1862
* USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network - (GRIN) [Data from 07-Oct-06]. «Dombeya burgessiae». Germplasm Resources Information Network (GRIN) online database.
# Aeció

Aeció és el nom dels següents personatges:
* Aeció, escultor grec
* Aeció, pintor grec
# Antoni Coll i Pontanilla

Antoni Coll i Pontanilla (Sabadell, 6 d'abril de 1959) és un ciclista català, ja retirat, que fou professional entre 1980 i 1989. Els seus èxits més destacats foren dues victòries d'etapa a la Volta a Espanya, el 1982 i 1984. El seu germà Josep també fou ciclista professional entre els anys 1986 i 1987 amb l’equip Colchón CR.

## Palmarès

* 1979
** 1r a la Volta a Lleida
* 1981
** 1r a la Volta a Aragó
** Vencedor d'una etapa de la Volta de les Tres Províncies
* 1982
** 1r al Gran Premi de Laudio
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cantàbria
* 1983
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta de les Tres Províncies
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Cantàbria
* 1984
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1981. 5è de la classificació general
* 1982. Abandona (10a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1983. Abandona (13a etapa)
* 1984. 12è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1985. 17è de la classificació general
* 1987. 55è de la classificació general
* 1988. 89è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1982. 70è de la classificació general
* 1984. 66è de la classificació general
* 1988. Abandona (5a etapa)

## Referències

* ↑ «COLL PONTANILLA Antonio». [Consulta: 13 novembre 2022].
* 1 2 «Antoni Coll Pontanilla | enciclopedia.cat». [Consulta: 13 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antoni Coll a www.sitiodeciclismo.net
# Andreu Blay i Raja

Andreu Blay i Raja (Castelldefels, 30 de novembre de 1957 - Castelldefels, 28 d'agost de 1994) fou un futbolista català de la dècada de 1980.
Es formà a la UE Castelldefels, passant més tard al juvenil del FC Barcelona. Ascendí a l'Amateur blaugrana i al Barcelona Atlètic, i fou cedit al Gimnàstic de Tarragona, que jugava a segona divisió. No arribà a debutar amb el primer equip del Barça però fou el porter suplent a la final de la copa del rei del 1978, en la qual el Barcelona es proclamà campió. Fou un porter molt prometedor en categories inferiors, onze cops internacional juvenil amb la selecció espanyola. La temporada 1980-81 la començà al FC Santboià, però fou traspassat al Deportivo de la Coruña, amb qui assolí l'ascens a segona divisió. Acabà defensant els colors del CF Gavà, entre 1981 i 1988, amb breus estades a la UE Viladecans i l'AE Prat.
Va morir molt jove, als 36 anys, víctima d'un infart.

## Palmarès

* Copa espanyola:
** 1977-78

## Referències

* 1 2 3 4 «Andreu Blay Raja». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 «Fitxa a CF Gavà». CF Gavà. Arxivat de l'original el 2017-04-26. [Consulta: 9 abril 2017].
* 1 2 3 4 «Blay, aquel prometedor internacional juvenil». Mundo Deportivo, 25-09-1981. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Blay: o doy el salto o me hundo». Mundo Deportivo, 02-08-1979. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Ventura, en el entierro de Andreu Blay». Mundo Deportivo, 31-08-1994. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Andreu Blay i Raja a BDFutbol
# Antiga Pastisseria Azorin

Antiga Pastisseria Azorin és una obra de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La pastisseria es trobava situada als baixos d'un edifici de quatre pisos i golfes, a la Plaça d'Anselm Clavé. Del seu interior cal destacar tota la fusteria, els elements decoratius florals del sostre, les vitrines sota taulell de vidre i bronze o les llums elèctriques modernistes. L'edifici ha sofert reformes i la botiga es troba tancada i amb l'accés tapiat.

## Història

La pastisseria Azorín va ser l'hereva de l'antiga Biadiu, de Jaume Biadiu Morera, abans de Ventureta o de "La Palma". L'any 1915 ja era Biadiu, el qual també tenia una indústria, al C/ Born, 1 de Manresa, on fabricava xocolata i altres llaminadures.

## Referències

* 1 2 «Antiga Pastisseria Azorin». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Anquisaure

L'anquisaure (Anchisaurus, "rèptil proper") és un gènere de dinosaure prosauròpode que visqué a principis del període Juràssic. L'anquisaure fou un dels primers dinosaures nord-americans però no fou correctament identificat durant uns 80 anys.
En el moment del seu descobriment es pensava que els ossos podrien ser els d'un humà, però la presència de vèrtebres de la cua va falsejar aquesta idea. Ara es reconeixen com els d'un sauropodomorf indeterminat, possiblement més estretament relacionat amb els prosauròpodes plateosàurids.

## Referències

* ↑ «Ammosaurus». Paleobiology Database. [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Lea, Isaac «On the Fossil Foot-Marks in the Red Sandstones of Pottsville, Schuylkill County, Penna». Transactions of the American Philosophical Society, 10, 1853, pàg. 307–317. DOI: 10.2307/1005281. ISSN: 0065-9746.
* ↑ Yates, Adam «Anchisaurus polyzelus (Hitchcock): The smallest known sauropod dinosaur and the evolution of gigantism among sauropodomorph dinosaurs». Postilla, 230, 30-01-2004.
* ↑ Galton, Peter «Prosauropod dinosaurs (Reptilia: Saurischia) of North America». Postilla, 169, 25-06-1976.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Antoing

Antoing (en picard Antw'on) és un municipi belga de la província d'Hainaut a la regió valona. Té l'estatut honorari de ciutat. És el resultat de la fusió, el 1977 dels municipis d'Antoing, Maubray, Péronnes-lez-Antoing, Bruyelle, Calonne i Fontenoy. El 2020 tenia 7720 habitants.
El primer esment Amtonio data del 868. Des de l'època romana hi havia carreres de pedra calcària i forns de calç.

## Referències

* ↑ «Wetsontwerp houdende bekrachtiging van koninklijke besluiten […] betreffende samenvoeging van gemeenten [Projecte de llei d'aprobació els decrets reials sobre la fusió de municipis]» (en neerlandès, francès). Kamer van Volksvertegenwoordigers, 06-10-1975, pàg. 54.
* ↑ Jespers, Jean-Jacques. «Antoing, Ht». A: Dictionnaire des noms de lieux en Wallonie et à Bruxelles (en francès). Bruxelles: Éditions Racine, 2005, p. 102. ISBN 2-87386-409-5.
* ↑ «Bienvenue à Antoing, la Capitale du Pays blanc» (pdf) (en francès) p. 4-5. Ajuntament d'Antoing.
# Antoinette Kankindi Kagoyire

Antoinette Kankindi Kagoyire (Kivu Nord, Congo, 1950) és una filòsofa africana experta en el pensament de Charles Péguy i professora universitària d'Ètica i Filosofia Política a la Universitat de Strathmore de Nairobi, Kenya. S'ha format a la Universitat de Kinshasa i Universitat de Navarra. Després de la seva participació en un seminari internacional sobre lideratge de la dona celebrat el 2013 a Lilongwe (Malawi), el Fons d'Acció Urgent-Àfrica (UAF-A) va decidir finançar-li un programa de lideratge femení pels anys 2016-2017 on han participat dones empresàries, polítiques, periodistes i científiques africanes. El 2017 va rebre el Premi Harambee Africa International a la Promoció i Igualtat de la Dona Africana.

## Referències

* ↑ «Antoinette Kankindi Kagoyire». socialtrendsinstitute.org. Social Trends Institute. [Consulta: 15 febrer 2017].
* ↑ «La filósofa Antoinette Kankindi, premio Harambee por igualdad mujer africana». La Vanguardia, 06-02-2017 [Consulta: 15 febrer 2017].
* ↑ «La filósofa Antoinette Kankindi, Premio Harambee 2017 a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana». Europa Press, 06-02-2017 [Consulta: 15 febrer 2017].

## Enllaços externs

* "Ningú investiga qui s'està beneficiant del negoci del tràfic d'immigrants", Entrevista a Catalunya Ràdio
# Antipenki

Antipenki (en rus: Арбаж) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3. Pertany al districte d'Arbaj.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. Машкина И. Радуга над храмом газета «Вятский край», № 190 (4799) от 30.10.2010
* ↑ Репортаж об Освящении Храма в пгт Арбаж на телеканале Союз 14.09.2010 Arxivat 2012-03-29 a Wayback Machine.
# Riu Estós

El riu Estós neix al Parc Natural de Pocets-Maladeta (Pirineus aragonesos), a la capçalera del port de Gistau/Estós (2592 metres). Les aigües provinents del vessant nord arriben al riu des de prop del Pic Occidental de Clarabide (la Forca de Clarabide), el pic Perdiguero i el pic Estós. Són les aigües dels barrancs de Clarabide, la Coma i del Forau. Del vessant sud, el cabal s'alimenta des del Pocets fins a l'Agulla d'Ixea, de 2840 metres d'altitud, pels barrancs de la Paúl, el Montidiego (o del Pino) i el barranc de l'Aigüeta.
Després del pantà del Pas Nou, desemboca en el riu Éssera al sud del riu Vallhiverna, que ve del llac de LLosas, i a nord de Benasc. El riu Éssera veu augmentar el seu cabal considerablement gràcies als barrancs i rius que llisquen dels massissos de La Maladeta i de Pocets.
* Riu Estós
* Barranc de l'Aigüeta

## Referències

* ↑ «Riu Estós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Estós». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vilà i Valentí, J. [et al.].. Atles Universal Català (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Enciclopèdia Catalana, abril de 1986. ISBN 8485194411. p. 26 D-2
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Vallibierna». Arxivat de l'original el 2016-09-27. [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Lago de Llosas». Arxivat de l'original el 2016-09-27. [Consulta: 25 setembre 2016].
* ↑ Atlas de España. Madrid: Aguilar, 1986. ISBN 8403421370. p. 233 E-14
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Ésera». Arxivat de l'original el 2016-09-27. [Consulta: 25 setembre 2016].
# Descarrilament

Un descarrilament té lloc quan un vehicle com per exemple un tren surt dels seus rails. Això no necessàriament significa que deixa la seva via. Tot i que molts descarrilaments són menors, tots `provoquen una disrupció provisional de l'operativa del sistema de ferrocarril, i són potencialment perillosos per a seguretat i salut humana. Normalment, el descarrilament d'un tren es produeix per una col·lisió amb un altre objecte, un error operacional, una errada mecànica de pistes, com trencament de rails o rodes. En situacions d'emergència, es pot produir un descarrilament deliberat amb descarrilador o amb punt de captura de velocitat per tal d'impedir un accident més seriós.

## Causes

Els descarrilaments es poden classificar depenent de les causes que els han provacat, aquí enomenem les més significatives:
* L'error mecànic primari d'un component de la via (per exemple rails trencats)
* L'error mecànic primari d'un component de l'engranatge d'un vehicle (per exemple errada de la caixa de greix, trencament d'una roda)
* Mala geometria dels components de via o de l'engranatge (per exemple escalada de rail a causa de desgast excessiu de rodes o rails)
* Un efecte dinàmic de la interacció entre la via i el vehicle (per exemple oscil·lació excessiva de rebot vertical, desplaçament de la via sota el tren o velocitat excessiva)
* Funcionament incorrecte dels punts, o de l'observança incorrecte dels senyals (errors de senyal)
* Com a l'esdeveniment secundari que segueix una col·lisió amb altres trens, vehicles de carretera, o altres obstruccions (col·lisions en passos a nivell, obstruccions en la línia)
* La conducció del tren (a causa d'arrencada sobtada o frenada sobtada).

## Reencarrilament

Després d'un descarrilament, és necessari tornar a situar el vehicle a la via. Si no hi ha cap dany significatiu a les vies, només caldrà tornar a encarrilar el tren. Tanmateix, quan els trens estan circulant a una velocitat normal, la via pot quedar malmesa i s'haurà de reparar abans de començar les tasques de reencarrilat.

## Vegeu també

* Accident ferroviari de Lac-Mégantic
# Descarrilament d'O Porriño

El descarrilament d'O Porriño va ser un accident ferroviari ocorregut a Galícia dins el municipi d'O Porriño, a la província de Pontevedra. Va succeir el 9 de setembre de 2016 a les 09:23 hores.
Hi van morir 4 persones incloent-hi el maquinista (de nacionalitat portuguesa), l'interventor, un turista nord-americà i un noi de Vigo. 48 viatgers més van resultar ferits. En total hi viatjaven 63 persones.
Aquest tren circulava de Vigo a Porto (Portugal)
L'accident va tenir lloc a l'entrada del municipi d'O Porriño.
El tren circulava per una via secundària a 118 km per hora en un tram on la velocitat estava limitada a 30 km per hora. Estava en un tram recte quan va descarrilar i va xocar contra uns pals i finalment va quedar encastat a una torre d'electricitat.
S'ha recuperat la caixa negra d'aquest tren que permetrà conèixer les causes de l'accident.

## Enllaços externs

* Diari el Faro de Vigo
* diari el Mundo
# Dionisi de Milet

Dionís o Dionisi de Milet és el nom dels següents personatges:
* Dionisi de Milet, historiador de l'antiga Grècia del segle v aC
* Dionisi de Milet, sofista de l'antiga Grècia del segle ii dC
* Dionisi de Milet, metge de l'antiga Grècia d'època desconeguda
# Robert Hofstadter

Robert Hofstadter (Nova York, 1915 - Palo Alto, 1990) fou un físic i professor universitari estatunidenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1961.

## Biografia

Va néixer a la ciutat de Nova York (Nova York), el 5 de febrer de 1915, en una família d'arrels jueves poloneses. Graduat en física i matemàtiques l'any 1935 pel City College of New York, es doctorà l'any 1938 per la Universitat de Princeton.
Morí el 17 de novembre de 1990 a la població californiana de Palo Alto. Fou pare del científic i filòsof Douglas Hofstadter.

## Recerca científica

Professor de la Universitat Stanford entre 1950 i 1985, les seves investigacions científiques se centraren en l'estructura dels nucleons. L'any 1961 compartí amb Rudolf Mößbauer, tot i que per treballs diferents, el Premi Nobel de Física pels seus estudis, pioners, sobre la dispersió de l'electró en els nuclis atòmics i pels seus descobriments relatius a l'estructura dels nucleons.

## Enllaços externs

* «Robert Hofstadter» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Diabla, la senyora del llac

Diabla, la senyora del llac (títol original en italià: Sensività) és un giallo italo-espanyol dirigit per Enzo G. Castellari. Estrenat el 1979 i 1980, respectivament a Itàlia i Espanya. Ha estat doblada al català.

## Argument

Després de diversos anys d'absència, Lilian, una jove estudiant universitària, torna a seu poble d'origen per fer unes investigacions, en particular sobre una misteriosa « dona del llac », per la preparació de la seva tesi sobre llegendes populars. S'entera de l'existència de Lilith, la seva germana de la qual ignorava l'existència. Per contra, aquesta última coneix la veritat i, al fil dels anys, ha acumulat molta rancúnia cap a Lilian. Aviat, es cometen molts assassinats i cadascuna de les victimes té relació amb Lilian...

## Repartiment

* Vincent Gardenia: el vell pintor
* Leonora Fani: Lilian
* Wolfango Soldati: Edoardo
* Patricia Adriani: Lilith
* Massimo Vanni: Manuel
* Marta Flores: Marta
* Luis Induni: el pare de Lillian
* Caterina Boratto: Kira
* Alberto Squillante: Julien
* Enzo G. Castellari: Detectiu
* Bernard Seray: Carlos
* Antonio Mayans: el 1r home
* José Sánchez: el 2n home

## Referències

* 1 2 «[httpp://asso.machiavelli.free.fr/Lloc_francais/Culture_Italienne/Cinema/Cinema_C/enzo_g_castellari.html Enzo G. Cactellari]». asso.machiavelli.free.fr: Machiavelli.
* ↑ esadir.cat. Diabla, la senyora del llac. esadir.cat.
# Roca de Boissavila

La roca de Boissavila (en occità, Lo ròc de Boissavila) és una muntanya de 1247 m d'altitud situada a la fita entre la Fenolleda administrativa i la vall de Santa Creu, a l'Aude, que pertany històricament i geogràficament a la Fenolleda. Així mateix marca el límit occidental de la comarca natural de l'Altiplà de Sornià. Forma part de la serra de Madres, i pertany als termes de Ginclà a l'oest i Virà i Fenollet a l'est.
# Roca de Castellà

La Roca de Castellà és una muntanya de 808 metres del municipi de Bellprat, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ràtzia de 904

La Ràtzia de 904 fou una campanya de l'Emirat de Còrdova contra els comtats de Pallars i Ribagorça.

## Antecedents

L'agost del 872 Bernat de Gòtia moria assassinat per un vassall de Bernat Plantapilosa i Oliba II fou restituït en el comtats de Carcassona i Rasés, i Plantapilosa va governar Tolosa i Llemotges. El Pallars i la Ribagorça s'escaparen del seu control, atès que els partidaris del comte assassinat crearen una dinastia nova iniciada per Ramon II de Pallars i Ribagorça.
El 897, Llop ibn Muhàmmad atacà el comtat de Barcelona, matant Guifré el Pilós l'11 d'agost. Poc després va ocupar Tudela, Tarassona, Àlaba, Toledo i va assolar els camps de Jaén.

## Ràtzia de 904

En 904 Llop ibn Muhàmmad va sortir de Balaguer per enfrontar-se amb el comte Ramon II de Pallars i Ribagorça, prenent els castells de Sarroca de Bellera, Castissent i Mola de Baró, assolint la màxima extensió dels seus dominis. Va causar grans destrosses i saquejos pel comtat pirinenc; van morir set-centes persones i en va capturar prop de mil, entre elles el fill del comte, Isarn.

## Conseqüències

El 905 el seu aliat Fortuny Garcés de Pamplona fou deposat per Sanç I de Navarra, i el 907 Llop ibn Muhàmmad va intentar atacar Pamplona però amb resultats nefastos. Poc temps després, Llop va caure en una emboscada preparada per Sanç I de Navarra i fou assassinat.
Isarn, que estava pres a Tudela, fou alliberat el 918

## Referències

* ↑ Pere Català Roca, Els castells catalans
* 1 2 Abadal i de Vinyals, Ramon. Catalunya carolíngia. Institut d'Estudis Catalans, 1926-55.
* ↑ «Ramon II Comte de Pallars-Ribagorça». Arxivat de l'original el 2007-12-09. [Consulta: 18 octubre 2009].
* ↑ «Ràtzia de 904». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Delray Beach International Tennis Championships 2009

El Torneig de Delray Beach 2009, també conegut com a Delray Beach International Tennis Championships 2009 és una competició tennística de la ATP inclosa dintre de la sèrie 250. Es juga a Delray Beach, Florida, Estats Units, entre el 23 de febrer i l'1 de març del 2009.

## Quadre masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | M. Fish | 6 | 6 | |
| | V. Spadea | 4 | 1 | | 1 | M. Fish | 7$^7$ | 7$^7$ |
| | M. Zverev | 3 | 6 | 4 | 6 | F. Serra | 6² | 6$^4$ |
| 6 | F. Serra | 6 | 4 | 6 | | | | | 1 | M. Fish | 6 | 6 |
| | M. Bagdatís | 7⁹ | 6 | | | | | | 7 | J. Chardy | 4 | 1 |
| | D. Sela | 6$^7$ | 3 | | | M. Bagdatís | 6$^7$ | 6$^3$ | | | | |
| | A. Gólubev | 6$^4$ | 5 | | 7 | J. Chardy | 7⁹ | 7$^7$ | | | | |
| 7 | J. Chardy | 7$^7$ | 7 | | | | | | | | | | 1 | M. Fish | 7 | 6 |
| | G. García | 5 | 6 | 6 | | | | | | | | | Q | I. Koroliov | 5 | 3 |
| | G. Muller | 7 | 3 | 3 | | G. García | 2 | 2 | | | | |
| | R. Kendrick | 6 | 3 | 5 | Q | I. Koroliov | 6 | 6 | | | | |
| Q | I. Koroliov | 3 | 6 | 7 | | | | | Q | I. Koroliov | 6 | 7 |
| 8 | Y. Lu | 4 | 3 | | | | | | | C. Rochus | 1 | 5 |
| | S. Koubek | 6 | 6 | | | S. Koubek | 3 | 6⁶ | | | | |
| | C. Rochus | 6 | 6 | | | C. Rochus | 6 | 7$^8$ |
| 2 | S. Querrey | 4 | 1 | | | | | |

## Referències

* ↑ «https://www.itftennis.com/procircuit/tournaments/men's-tournament/info.aspx?tournamentid=1100019481». Arxivat de l'original el 2020-10-01. [Consulta: 11 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
Delray Beach :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Discogobio tetrabarbatus

Discogobio tetrabarbatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de la Xina.

## Referències

* ↑ Lin S.-Y. 1931. Carps and carp-like fishes of Kwangtung and adjacent inlands. Carps Kwangtung. 1-167.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Cui, G.-H., W. Zhou i J.-H. Lan, 1993. Discogobio multilineatus, a new cyprinid species from China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):155-160.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anzola dell'Emilia

Anzola dell'Emilia (en dialecte bolonyès: Anzôla) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emília-Romanya, situat uns 13 km al nord-oest de Bolonya. L'1 de gener de 2018 tenia 12.310 habitants.

## Ciutats agermanades

Anzola dell'Emilia està agermanat amb:
* Polistena, Itàlia

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Anzola dell'Emilia - Lloc web oficial (italià)