OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# S'està lliurant una batalla encara que no ho sàpigues

S'està lliurant una batalla encara que no ho sàpigues va ser la falla plantada per Castielfabib-Marqués de Sant Joan en 2013. Formada per tubs de cartó, va ser obra de Miguel Arraiz i David Moreno.

## Explicació de la falla

La falla va innovar ja des del moment de presentar el projecte, ja que va ser presentada no com un esbós tradicional, sinó com una representació gràfica realitzada per Marcelo Fuentes. Durant el procés de creació la falla va anar evolucionant conforme van anant apareixent dificultats tècniques que feren que el projecte s'adaptara, sent la idea original l'únic element que estava clar de bestreta.
La falla, que representava una espècie de bosc o búnquer, va plantar diferents nòduls de cartó disposats en la línia de l'arquitectura escultòrica, creant un espai transitable dins d'un volum creat a l'estil de l'arquitectura contemporània. A banda de l'aspecte arquitectònic, en l'espai comunicatiu es va apostar per fer-la entenible malgrat apostar per un cadafal de caràcter abstracte. En este cas, es va apostar per un sol cartell on apareixia un text prosificat, el de la idea original.
Per la seua aposta per combinar l'arquitectura amb el món faller, el projecte va rebre una important cobertura a nivell internacional, tot i passar relativament desapercebuda a València, apareixent en diferents publicacions dedicades a l'arquitectura i el disseny.

## Multimèdia

* Vídeo de la construcció de la falla

## Referències

* 1 2 «Així serà (més o menys) la falla de Castielfabib». Distrito Fallas, 07-01-2013.
* 1 2 3 «La llegibilitat de les falles». Un nou parot, 14-09-2013. Arxivat de l'original el 2015-04-13.
* ↑ «L'element arquitectònic en les falles». Un nou parot, 13-07-2013. Arxivat de l'original el 2015-04-15.
* 1 2 Molins, Vicent. «Alternativa en las Fallas: así son los jóvenes de la renovación fallera» (en castellà). Valencia Plaza, 01-03-2014.
* ↑ «La festa desconeguda més gran del món». Un nou parot, 30-11-2014. Arxivat de l'original el 2015-04-15.

## Enllaços externs

* Web de la Falla Castielfabib Arxivat 2015-03-20 a Wayback Machine.
# Rogue (eSports)

Rogue és una organització professional d'esports electrònics amb equips que competeixen en diversos títols diferents tant a Europa com als Estats Units. Té dos equips de League of Legends amb seu a Europa: un equip principal que participa al League of Legends EMEA Championship (LEC), i un equip de l'acadèmia que participa a la lliga nacional de Polònia, l'Ultraliga. Rogue va ser fundat per Franklin Villarreal, Derek Nelson i Carson Knuth el 2016, i l'any 2018 el va adquirir l'empresa ReKTGlobal i els seus socis. ReKTGlobal també és propietari de l'equip de la Call of Duty League, els London Royal Ravens. L'organització és copropietat del destacat DJ Steve Aoki i del YouTuber "Vikkstar123". Altres inversors inclouen Imagine Dragons, Rudy Gobert, Nicky Romero, Nick Gross i Landon Collins.
El 6 d'octubre de 2022, Rogue va anunciar una fusió amb KOI, l'organització d'esports propietat d'Ibai Llanos i Gerard Piqué. Això farà que els equips de Rogue existents canviïn de nom a KOI.

## League of Legends

Rogue va guanyar el seu primer i únic trofeu de la LEC el split d'estiu de la temporada 2022.

## Tom Clancy's Rainbow Six Siege

L'agost de 2022, Rogue va guanyar contra Faze Clan a la gran final del Berlín Six Major, la qual cosa va fer que la regió de la UE tingui el seu primer trofeu internacional des del 2019.

## Referències

* ↑ «Rogue+KOI». Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2022. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «“I knew we are gonna beat them if we played how we usually play”: Rogue euphoric after Berlin Major victory» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2023].
# The Host

«The Host o L'hoste» té aquests significats:
* Cinema:
** The Host, curt de Jack Hill
** The Host, títol internacional de L'hoste (pel·lícula de 2006), pel·lícula coreana de 2006 dirigida per Bong Joon-ho
** The Host, títol original de L'hoste (pel·lícula de 2013), pel·lícula estatunidenca de 2013 dirigida per Andrew Niccol
* Literatura:
** The Host (novel·la), novel·la de Stephenie Meyer en què es basa la pel·lícula de 2013
# SMILES

La nomenclatura SMILES (de l'anglès; Simplified Molecular Input Line Entry Specification, Especificació de Línia Molecular d'Entrada Simplificada), és una manera de representar l'estructura química usant cadenes de caràcters alfanumèrics de tipus ASCII.
Les cadenes de SMILES són molt útils per ser introduïdes en programes especialitzats i representar molècules sense la necessitat de dibuixar la molècula manualment.
El 2006, la IUPAC va introduir l'InChl com a llenguatge estàndard per a les representacions moleculars, encara que es creu que el SMILES és més intel·ligible per a la lectura humana.
Exemples de molècules amb enllaços simples;
* C representa el metà (CH4)
* O representa l'aigua (H₂O)
* CCO representa l'etanol (CH3CH2OH)
* CC(C)C representa el 2-butà (CH3CH(CH3)CH3)
Enllaços dobles(=) i triples(#);
* O=C=O representa el diòxid de carboni (CO₂)
* C#C representa l'acetilè (HC≡CH)
* CC(=O)O representa a l'àcid acètic (CH3COOH)
Hidrocarburs cíclics;
* C1CC1 representa al ciclopropà
* c1ccccc1 representa al benzè
Altres hidrocarburs;
* C/C=C/C representa el (E)-but-2-è (trans-but-2-è)
* C/C=C\C representa el (Z)-but-2-è (cis-but-2-è)

## Vegeu també

* LINGO
* SMARTS

## Enllaços externs

* Tutorial de SMILES Arxivat 2004-07-06 a Wayback Machine. (anglès)
* Pàgines web capaç de generar gràfics en 2D a partir d'una cadena SMILES Arxivat 2001-12-02 a Wayback Machine.
* Applet d'edició de molècules que genera cadenes SMILES Arxivat 2001-04-28 a Wayback Machine.
* Processament d'SMILES
# Richard Klein

Richard G. Klein (11 d'abril de 1941 -) és un professor de biologia i antropologia a la Universitat Stanford. És professor d'humanitats i ciències a l'Anne T. & Robert M. Bass Library. Es doctorà en Filosofia a la Universitat de Chicago el 1966, i l'abril del 2003 va ser elegit com a membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units. Els seus interessos de recerca s'encaren cap a la paleoantropologia, Àfrica i Europa. La seva tesi principal sosté que els éssers humans moderns van evolucionar a l'est d'Àfrica fa aproximadament 100.000 anys i, fa 50.000 anys, va començar l'expansió per tot el món no africà, reemplaçant poblacions humanes arcaiques. S'enfronta a la idea que el behavioral modernity va sorgir a poc a poc al llarg de desenes de milers, centenars de milers d'anys o milions d'anys, en lloc d'això dona suport a la idea que el behavioral modernity va sorgir de sobte en la revolució del Paleolític Superior fa 50.000 o 40.000 anys.

## Obres

* The Human Career: Human Biological and Cultural Origins, University of Chicago Press, 1989, ISBN 9780226439624
* The Human Career: Human Biological and Cultural Origins, Second Edition, University of Chicago Press, 1999, ISBN 9780226439631
* The Human Career: Human Biological and Cultural Origins, Third Edition, University of Chicago Press, 2009, ISBN 9780226439655
* The Dawn of Human Culture, with Blake Edgar, John Wiley & Sons, 2002, ISBN 0-471-25252-2
* The Analysis of Animal Bones from Archaeological Sites, with Kathryn Cruz-Uribe, University of Chicago Press, 1984, ISBN 9780226439587
* Ice-Age Hunters of the Ukraine, University of Chicago Press, 1973, ISBN 0-226-43945-3
# Timothy Kopra

Timothy Lennart Kopra (nascut el 9 d'abril de 1963) és un coronel de l'Exèrcit dels Estats Units i astronauta de la NASA. Va servir a bord de l'Estació Espacial Internacional com a enginyer de vol per a l'Expedició 20, tornant cap a la Terra a bord del Transbordador Espacial Discovery en la missió STS-128 de l'11 de setembre de 2009.

## Enllaços externs

* NASA biography
* Spacefacts biography of Timothy L. Kopra
* Official Tim Kopra Army Page Arxivat 2009-08-05 at the Library of Congress
# Topònims de Senyús

Llistat de topònims del territori de l'antic poble de Senyús, de l'antic terme municipal d'Hortoneda de la Conca, actualment integrat en el de Conca de Dalt, del Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Cabanes

| Cabanot del Parracó | Cabana del Parrot |

## Castells

* Torre de Senyús

## Despoblats medievals

* Senyús

## Geografia
### Boscos

| La Rebolleda | La Rebollera |

### Cingleres

| Rocs de la Torre | Rocs de la Torre de Senyús | Feixanc de les Vaques |

### Clots

* Clot del Baster

### Collades

| Pas del Caragol | Coll de Passavent | Coll de Pedraficada |

### Corrents d'aigua

| Barranc de la Canal de la Rama Barranquet Negre | Llau del Parracó Llau de Pedra Ficada | Barranc de la Torre de Senyús Torrent o llau de Perauba | Barranc del Vinyal |

### Diversos

| Els Casalots Ereta de Baix Ereta de Damunt | L'Esgleieta Forat Negre Forcat de les Llaus | Les Maleses Lo Parracó Lo Pi Sec | Canal de la Rama Cultius de la Torre |

### Entitats de població

* Senyús

### Feixancs

* Feixanc de les Vaques

### Fonts

* Font del Vinyal

### Obagues

| Obaga Negra | Obaga de Pedra Ficada | Obaga de la Torre de Senyús | Obaga del Vinyal |

### Pletius

* Pletiu del Duc

### Roques

| Roc dels Seguers | Rocs de la Torre | Rocs de la Torre de Senyús |

### Serres

| Serra de Cuberes | Serrat de la Pera |

### Solanes

| Solana de Pedraficada | Solana de la Torre de Senyús |

### Vies de comunicació

| Camí de Cuberes a la Coma d'Orient | Camí del Pi Sec |
# Rubén Companioni Blanco

Rubén Companioni Blanco (Ciego de Ávila, 18 de maig de 1990) és un ciclista cubà, professional des del 2013. En el seu palmarès destaca la Joe Martin Stage Race del 2018. Abans de córrer en carretera va practicar ciclisme en pista, proclamant-se campió panamericà d'omnium el 2009.

## Palmarès

* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Costa Rica
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Green Mountain Stage Race
* 2013
** 1r al Madeira Criterium
* 2014
** 1r al Tour de Miami
* 2015
** CaroMont Criterium
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Redlands Classic
* 2017
** 1r al River Gorge Omnium i vencedor de 2 etapes
* 2018
** 1r a la Joe Martin Stage Race i vencedor d'una etapa

## Referències

* Fitxa a siteducyclisme.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Rubén Bravo

Rubén Bravo (Microregió de Cruz Alta, 16 de novembre de 1923 - Guatemala, 24 d'agost de 1977) fou un futbolista argentí de la dècada de 1950.
Fou 3 cops internacional amb la selecció argentina. Pel que fa a clubs, passà la major part de la seva carrera a França.

## Referències

* ↑ «El fútbol ya extraña a Cherini» (en castellà). La Voz, 18-03-2008.
* ↑ Perfil a once-onze.narod.ru
# Rita Pavone

Rita Pavone (nascuda el 23 d'agost del 1945 a Torí) és una cantant i actriu italiana, especialment coneguda durant la dècada de 1960.
El 1965 enregistrà una cançó en català ("Ell") en un EP compartit amb tres altres intèrprets italians: Donatella Moretti, Gianni Morandi i Jimmy Fontana. L'any següent, 1966, publicà en solitari un EP íntegrament en català (Rita Catalana) amb quatre temes, entre els quals una versió de la cançó de la pel·lícula Mary Poppins "Supercalifragilístico-expialidocius".

## Obra
### Discografia

A Itàlia
* Rita Pavone (1963, reeditat en CD l'any 2003).
* Non è facile avere 18 anni (1964).
* Il giornalino di Gianburrasca (1965).
* Stasera Rita (1965).
* È nata una stella (1966, compilació).
* Ci vuole poco (1967).
* Little Rita nel West (1968).
* Rita 70.
* Viaggio a Ritaland (1970).
* Gli Italiani vogliono cantare (1972).
* Rita ed io (1976).
* R.P. (1980).
* Gemma e le altre (1989).
Als Estats Units d'Amèrica
* Rita Pavone - The international teen age sensation (1964).
* Small Wonder (1964).
* This is Rita Pavone (1965).
Senzills editats per RCA
* "La Partita di Pallone /Amore Twist" (1963).
* "Come te non c'è nessuno/Clementine Cherie" (1963).
* "Alla mia età /Pel di carota".
* "Cuore/Il Ballo del Mattone" (1963).
* "Non è facile avere 18 anni / Son finite le vacanze" (1964).
* "Che m'importa del mondo /Datemi un martello" (1964).
* "Scrivi/ Ti vorrei parlare" (1964).
* "L'amore mio / San Francesco" (1964).
* "Viva la pappa col pomodoro /Sei la mamma" (1965).
* "Lui/La forza di lasciarti" (1965).
* "Il Plip /Supercalifragilispiespiralidoso" (1965).
* "Stasera con te /Solo tu" (1965).
* "Il geghegè / Qui ritornerà" (1965).
* "Fortissimo /La sai troppo lunga" (1966).
* "Mamma dammi la panna / Col chicco" (1966).
* "La zanzara / Perchè due non fa tre" (1966).
* "Dove non so / Gira Gira" (1966).
* "Rita Catalana /Només tu" (1966).
* "Una notte intera /Questo nostro amore" (1967).
* "I tre porcellini/Con un poco di zucchero" (1967).
* "Non dimenticar le mie parole/Da cosa nasce cosa" (1967).
* "Tu sei come / Ma che te ne fai" (1968).

### Filmografia (parcial)

* 1963 Clementine chérie.
* 1965 Rita, la figlia americana.
* 1966 Rita la zanzara.
* 1967 Rita a l'oest (Little Rita nel west).
* 1967 Non stuzzicate la zanzara.
* 1968 La federmarescialla.
* 1976 Due sul pianerottolo.

## Referències

* ↑ Pavone, Rita. Tutti pazzi per Rita: La mia vita, i miei sogni, la mia voglia di cantare (en italià). Rizzoli, 2015-09-10. ISBN 978-88-586-8215-9.
* ↑ Discogs - Disc EP Pavone-Morandi-Fontana-Morandi
* ↑ Discogs - Referència Disc "Rita Catalana"
* ↑ Discogs - Discografia de Rita Pavone
* ↑ Imdb - Filmografia de Rita Pavone

## Enllaços externs

* Web oficial de Rita Pavone (italià)
# Rohan Wight

Rohan Wight (30 de gener de 1997) és un ciclista australià, que s'ha especialitzat en el ciclisme en pista. El 2017 es proclamà Campió del món en Persecució per equips.

## Palmarès en pista

* 2015
** Campió del món júnior en Madison (amb Kelland O'Brien)
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Kelland O'Brien, Alex Rendell i James Robinson)
* 2017
** Campió del món en Persecució per equips (amb Cameron Meyer, Sam Welsford, Nick Yallouris, Alexander Porter i Kelland O'Brien)
** Campió d'Austràlia en Madison (amb Alexander Porter)

### Resultats a la Copa del Món

* 2015-2016
** 1r a Hong Kong, en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 2015
** Campió d'Austràlia júnior en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Rund um Berlin

La Rund um Berlin era una cursa ciclista d'un dia que es disputava als voltants de Berlín. Era la cursa més antiga d'Alemanya, ja que la seva primera edició es disputà el 1896. Durant alguns anys, es van fer dues curses, una per a amateurs i l'altra per a professionals. A mesura dels anys ha anat perdent importància fins a desaparèixer el 2008.
Klaus Ampler, amb cinc, és el ciclista amb més victòries.
No s'ha de confondre amb el Tour de Berlín.

## Palmarès

| 1896 Gustav Gräben 1897 Gustav Gräben 1902 Otto Goetzke 1903 Otto Goetzke 1904 Franz Scholz 1905 Adolf Böhm 1906 Otto Goetzke 1907 Max Faustmann 1908 Adolf Böhm 1909 Jakob Meck (P) 1909 Gustav Schulze (A) 1910 Karl Saldow (P) 1910 Karl Erdmann (A) 1911 Adolf Huschke (P) 1911 Karl Hädicke (A) 1912 Erich Aberger (P) 1912 Fritz Brenne (A) 1913 Ernst Franz (P) 1913 Paul Kohl (A) 1914 No disputada 1915 Karl Wittig (P) 1915 Otto Timm (A) 1916-1918 No disputada 1919 Paul Koch (P) 1919 Fritz Schrefeld (A) 1920 Paul Koch 1921 Erich Aberger (P) 1921 Albert Dobbrack (A) 1922 Richard Schenkel (P) 1922 Paul Kroll (A) 1923 Erich Aberger (P) 1923 Erich Möller (A) 1924 Paul Koch (P) 1924 Walter Wenzlaff (A) 1925 Oskar Tietz (P) 1925 Max Kohl (A) 1926 Siegfried Schütze 1927 Bruno Wolke 1928 Walter Hoffmann 1929 Rudolf Risch | 1930 Walter Merkan 1931 Willy Kutschbach 1932 Walter Bartholomäus 1933 Emil Kijewski 1934 Kurt Stöpel (P) 1934 Karl Wierz (A) 1935 Bruno Roth (P) 1935 Berthold Böhm (A) 1936 Fritz Ruland 1937 Emil Kijewski (P) 1937 Herbert Schmidt (A) 1938 Bruno Gerber 1939 Bruno Gerber 1940 Walter Liebl 1941 Harry Saager 1942 Harry Saager 1943-1945 No disputada 1946 Karl Wiemer 1947 Hans Preiskeit (P) 1947 Gerhard Stubbe (A) 1948 Heinrich Schultenjohann (P) 1948 Werner Gräbner (A) 1949 Reinhold Steinhilb (P) 1949 Max Bartoskiewicz (A) 1950 Bernhard Trefflich 1951 Gustav-Adolf Schur 1952 Rudi Kirchhoff 1953 Erich Schulz 1954 Rudi Kirchhoff 1955 Konrad Claus 1956 Rudi Kirchhoff 1957 Louis Legros 1958 Rudi Kirchhoff 1959 Klaus Ampler 1960 Klaus Ampler 1961 Manfred Weißleder 1962 Lothar Höhne 1963 Lothar Höhne 1964 Klaus Ampler | 1965 Klaus Ampler 1966 Dieter Grabe 1967 Günther Liebold 1968 Lothar Appler 1969 Klaus Ampler 1970 Dieter Grabe 1971 Michael Milde 1972 Michael Schiffner 1973 Michael Schiffner 1974 Wolfgang Lötzsch 1975 Eberhard Sanftleben 1976 André Van Den Steen 1977 Hans-Joachim Hartnick 1978 Detlef Bönisch 1979 Hans-Joachim Schippel 1980 Jörg Köhler 1981 Bodo Straubel 1982 Nikolai Krivoscheiev 1983 Wolfgang Lötzsch 1984 Bodo Straubel 1985 Frank Karraß 1986 Uwe Raab 1987 Olaf Ludwig 1988 Alexander Lopanov 1989 Uwe Stoltze 1990 Olaf Merkel 1991 Frank Augustin 1992 Frank Augustin 1993 Jan Schaffrath 1994 Martin Müller 1995 Hagen Bernutz 1996 Frank Augustin 1997 Erik Zabel 1998 Jan Ullrich 1999 Lutz Lehmann 2000 Steffen Radochla 2001–2007 No disputada 2008 Robert Bartko |
P: Professionals
A: Amateurs

## Referències

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
* Palmarès a cyclebase.nl
# Runaway (sèrie de videojocs)

Runaway és una trilogia de videojocs d'aventura desenvolupada per l'estudi espanyol Péndulo Studios i publicada a França per Focus Home Interactive. Els tres jocs d'aquesta sèrie van ser publicats entre 2003 i 2009. Originalment desenvolupades per a PC, es van fer adaptacions per a Nintendo DS i Wii per al segon episodi, així com una adaptació per a Nintendo DS per al tercer.

## Jocs

* 2003: Runaway: A Road Adventure
* 2006: Runaway 2: The Dream of the Turtle
* 2009: Runaway: A Twist of Fate

## Referències

* ↑ «Runaway» (en castellà). [Consulta: 17 juny 2010].

## Enllaços externs

* Runaway - The Game (anglès)
# Ruter

* No s'ha de confondre amb rúter.
Ruter fou una marca catalana de motocicletes, fabricades per Industrias Ruter a Figueres, Alt Empordà, entre 1952 i 1959.
L'empresa, situada al número 17 del carrer Casa Barnet-Llers de Figueres, fou fundada per un ciutadà francès exiliat durant la Primera Guerra Mundial i fabricava motocicletes amb motors propis de 2 temps, amb cilindrades de 90 i 125 cc.

## Referències

* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 317. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Ruter». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 24. D.L. B 29846-2011.
* ↑ «La moto als Països Catalans». Fricandó motarra, 03-10-2008. [Consulta: 7 novembre 2010].
# Rutens de Romania

Els rutens (Rusíni en Rusyn, Ruteni en romanès) són una minoria ètnica a Romania.
Tot i que només 262 persones es van identificar oficialment com a "rutens" al cens romanès del 2002, 3.890 persones es van identificar com a hutsuls (en romanès: Huțuli; en rutè Hutsuly): una minoria els membres de la qual sovint identifiquen o són considerats com un subgrup dels rutens.
Hi ha 61.091 ciutadans romanesos identificats com a ucraïnesos (en romanès: Ucrainieni). Els romanesos i ucraïnesos viuen principalment al nord-oest de Romania; les poblacions més grans es troben als comtats de Satu Mare i Maramureş.
Com a minoria ètnica reconeguda oficialment, els rutens tenen un seient reservat a la Cambra de Diputats de Romania, que actualment és titular d’un partit anomenat Unió Cultural dels Rutenis de Romania.

## Referències

* ↑ http://www.insse.ro/cms/files/rpl2002rezgen1/14.pdf
* ↑ «Recensământ 2002», 29-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-09-29. [Consulta: 11 juliol 2021].
# Torre de guaita (Sant Martí de Llémena)

La Torre de guaita és una obra de Sant Martí de Llémena (Gironès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Tradicionalment, a través d'un inventari de l'any 1949 s'ha identificat aquesta construcció com una torre de planta quadrangular i de deu metres d'alçada situada al costat de l'església de Sant Martí. És obrada de maçoneria, amb cadenes cantoneres de pedra picada. Disposa de finestres de llinda plana al segon pis orientades als quatre punts cardinals. La resta de la torre és cega, sense cap obertura. La part superior (teulada i finestres) són de construcció més moderna, igual que la font i la imatge de Sant Martí que hi ha a la part baixa. No es conserva cap element defensiu.
Mercès a un plànol identificat a la cartoteca digital de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya datat el segle XVIII, s'indica aquesta torre en l’angle sud-est del cementiri com el ‘Comunidor de la Obra’, i en cap cas es tractaria d’una torre de guaita medieval. Aquesta torre comunidor de prop de deu metres d’alçada i feta amb pedres poc treballades té a la seva part superior quatre obertures amb llinda i brancals de pedra obertes en cadascun dels punts cardinals. L’accés a l’interior es realitza a través d’una porta de llinda monolítica de pedra calcària des del cementiri. En origen, tenia dos nivells i coberta a dues vessants, mentre que el seu carener és rematat amb cues de gall per foragitar-ne les malures. Sota la coberta de bigues de fusta hi descobrim rajoles pintades de blanc amb formes de rombe, una figura punxeguda que, com les dents de llop, tenia la funció d’escombrar els mals esperits. Més recentment es va ubicar a la part inferior una imatge de Sant Martí feta per l’escultor Josep Bosch i Puy, en Piculives. Per acabar, indicar que l’actual Ajuntament apareix antigament indicat com la Casa Martí o Hostal en el camí carreter a les Planes d’Hostoles.
Per comunir es recitaven lletanies i salms dedicades a tots els sants, repetint la invocació "A fulgure et tempestate", i s’acabava el ritu amb una aspersió amb aigua beneïda. Al llarg dels segles XVII i XVIII és quan es començarien a construir els primers comunidors integrats en el temple en forma de campanar amb quatre obertures orientades als punts cardinals. El comunidor majoritari que identifiquem a la vall de Llémena és del tipus torre comunidor de planta quadrada aixecat davant la portalada del temple, com ara a Canet d'Adri, Llorà o Sant Martí de Llémena davant del cementiri.

## Referències

* ↑ «Torre de guaita». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2017].
# Saint-Germain-en-Coglès

Saint-Germain-en-Coglès (en bretó Sant-Jermen-Gougleiz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.960 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.802 | 1.911 | 1.815 | 1.781 | 1.794 | 1.773 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Marie Gérard | |
| 2008- | Amand Roger | |