OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bartolomé Bioque Aguilar

Bartolomé Bioque Aguilar (Carpio, Còrdova, 1948) és un estudiós investigador de l'esoterisme, de l'antropologia, de les religions comparades i d'altres ciències relacionades amb la mitologia i la tradició. Col·laborador amb més de deu anys d'experiència en diferents emissores de ràdio, com Ràdio 4, COM Ràdio, Cadena SER Tarragona, Onda Cero, Radio Salud i altres. Ha participat també en programes de televisió parlant de temes tan diversos com la història, el misteri, la psicologia o la màgia.

## Obra

* Luces en la Catedral (Club de Autores, 2000).
* El fogón esotérico, el crisol andalusí (Corona Borealis, 2004).
* La Rioja mágica (Corona Borealis, 2004).
* Misterios del mundo antiguo (Océano Ámbar, 2006).
* Numerología: el lenguaje secreto de los números (Océano Ámbar, 2008).
* Runas, el oráculo secreto de la vida (Océano Ámbar, 2008).
* Magia blanca: el poder de lo sobrenatural (Océano Ámbar, 2011).
* El Tarot Egipcio y la magia (Océano Ámbar, 2012).

## Referències

* ↑ «Directori d'autors locals del districte de Sant Andreu». Biblioteca Pública Ignasi Iglésias, 2013. [Consulta: 12 setembre 2014].
* 1 2 3 4 Guia d'escriptors de Sant Andreu. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010.
* ↑ «Entrevista Bartolomé Bioque» (en castellà). Para todos. La 2. [Consulta: 10 juny 2021].
* ↑ Aladí, Catàleg de la Xarxa de Biblioteques Municipals de Barcelona

## Enllaços externs

* Entrevista a RTVE
# Beaver Falls

Beaver Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2010 tenia 8987 habitants.
Segons el cens del 2000 tenia 3.798 habitatges, i 2.259 famílies.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Beaver Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
# Beaver Creek (Montana)

Beaver Creek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 291 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beaver Creek tenia 291 habitants, 109 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 24,6 habitants per km².
Dels 109 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,4% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 18,3% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.571 $ i la renda mediana per família de 44.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.261 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 19.566 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beaver Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beaver Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Balàkino

Balàkino (en rus: Балакино) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Benstonita

La benstonita és un mineral de la classe dels carbonats. Va ser descoberta l'any 1961 en una mina a prop de Malvern (Arkansas), i va ser anomenada així en honor d'Orlando J. Benston (1901-1966) un especialista en metal·lúrgia de menes de la Universitat d'Illinois.

## Característiques

La benstonita és un carbonat de fórmula química Ba₆Ca₆Mg(CO₃)$_{13}$; dins de la seva estructura el bari pot ésser substituït per calci, estronci i manganès. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3 a 4.

## Formació i jaciments

Ha estat descrita en dipòsits de barita i en vetes associades a tectònica alpina tallant una carbonatita. En aquests contexts se sol trobar associada a barita, calcita, quars, alstonita, fluorita, esfalerita, huntita, baritocalcita, estroncianita, pirita, flogopita, monazita o daqingshanita.
A més a més de la seva localitat tipus, la benstonita ha estat descrita a la Xina, l'Índia, Suècia, Rússia, Namíbia, Itàlia, el Canadà, i altres indrets dels Estats Units.

## Galeria

* Benstonita i esfalerita
* Benstonita i calcita
* Benstonita, fluorita i esfalerita

## Referències

* ↑ «Benstonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Lippmann, F. «Benstonit, Ca₇Ba₆(CO₃)$_{13}$, ein neues mineral» (en alemany). Naturwissenschaften, 16, 1961, pàg. 550-551.
* ↑ Effenberger, H. «Kristallstruktur und chemische formel des benstonits, Ba₆Ca₆Mg(CO₃)$_{13}$» (en alemany). Neues Jahrbuch für Mineralogie, Abhandlungen, 136, 1979, pàg. 326-337.
# Bandera de les Illes Balears

La Bandera de les Illes Balears és l'oficial segons l'estatut d'autonomia de 1983. La formen quatre barres vermelles sobre fons groc, a la part superior esquerra un quarter amb fons morat i un castell blanc de cinc torres al mig. Es considera un penó derivat de la bandera de Mallorca.
El disseny definitiu fou adoptat el 1989 després que ho decidís una comissió d'experts formada pels mallorquins Maria Barceló Crespí i Gabriel Llompart Moragues, l'eivissenc Joan Marí Cardona i el menorquí Joan Hernández Móra.

## Banderes dels governs insulars

* Bandera d'Eivissa
* Bandera de Formentera
* Bandera de Mallorca
* Bandera de Menorca
# Banca Intesa

Banca Intesa S.p.A. va ser un dels principals grups bancaris italians i un dels protagonistes de l'escenari financer europeu.

## Història

Tenia el seu domicili social a Milà i va néixer l'any 1998 de la integració de la Cassa di Risparmio delle Provincie Lombarde (CARIPLO) amb el Banco Ambrosiano Veneto (resultat al seu torn de la fusió entre Banco Ambrosiano i Banca Cattolica del Veneto).
L'any 2000, amb la conclusió del procés de fusió, per incorporació, va adquirir nombrosos bancs regionals, entre ells la Cassa di Risparmio di Parma i Piacenza, FriulAdria (tots dos venuts a Crédit Agricole després de la fusió de 2007 per motius antimonopoli), Carisap i Carifol.
El 1999 el Banc Comercial Italià (COMIT) va entrar al Grup Intesa. Amb la posterior fusió, que es va produir el maig de 2001, el grup va prendre el nom d'IntesaBci. El desembre de 2002 la Junta General d'accionistes va acordar, amb efectes a partir de l'1 de gener de 2003, canviar la denominació social a Banca Intesa.
El 24 d'agost de 2006 es va anunciar un pla de fusió entre Banca Intesa i Sanpaolo IMI, que l'1 de desembre de 2006 va ser aprovat per les juntes d'accionistes dels dos bancs. L'1 de gener de 2007, la fusió va entrar en funcionament, donant així naixement a Intesa Sanpaolo, el primer banc italià i un dels principals de la zona de l'euro.
El nou grup bancari té el seu domicili social a Torí i s'administra segons el model dualista, un sistema de derivació germànica, introduït amb la reforma del dret de societats de 2003, que contempla la coexistència d'un consell de supervisió (que exerceix moltes competències tradicionalment reservades a l'assemblea) i una junta directiva. A Itàlia, és la primera aplicació d'aquest model en una gran empresa.

## Referències

* ↑ «Argomenti del Sole 24 Ore».

## Enllaços externs

* Banca Intesa - Lloc web oficial
# Banca Magí Valls

La Banca Valls fou una entitat financera fundada a Sant Feliu de Guíxols els 1842. Es considera la primera banca moderna coneguda a les comarques gironines.

## Història

Fundada el 1842 sota el nom de Banca Magí Valls, a la mort del fundador canvià el nom per Banca fills de Magí Valls. Va sorgir en un moment de bonança industrial, en paral·lel a la indústria surera. Quan el fundador va morir, els seus fills van obrir una sucursal a la Plaça d'Urquinaona de Barcelona. Finalment la banca faria fallida el 1930, ja sota el nom de Banca Valls.

## Referències

* ↑ Castells, Narcís «canvistes i banquers». Quaderns del Diari de Girona.
* ↑ Antoni Jutglar. Els burgesos catalans. Anthropos Editorial, 1984, p. 345–. ISBN 978-84-85887-45-3.
# Biblioteca Nacional de Malta

La Biblioteca Nacional de Malta (Maltes: Bibljoteka Nazzjonali ta' Malta), és la principal biblioteca de Malta i l'encarregada d'acollir el dipòsit legal del pais. La biblioteca fou creada l'any 1555 i conté les col·leccions particulars de molts Cavallers de Malta, així com els manuscrits d'aquesta orde.

## Història

La idea de crear una biblioteca pública a Malta la inicià l'any 1555 Fra' Claude de la Sengle, Gran Mestre de l'Orde de Sant Joan de Jerusalem, quan designà que els llibres particulars de cada cavaller, a la seva mort, passessin a ser propietat de l'orde. Això no obstant, fins a 1776 no es pot considerar oficialment que es funda la Bibliotheca Publica per designació del Gran Mestre Fra'Emmanuel de Rohan-Polduc.
La principal aportació a la biblioteca pertanyé a Fra' Louis Guérin de Tencin, mort l'any 1766, fet pel qual durant molt de temps es conegué com a Bibliotheca Tanseana en honor del mateix Tencin, considerat avui dia encara com el fundador real de la biblioteca per aquesta gran aportació de fons. L'edifici que acolliria la biblioteca fou construït al bell mig de La Valletta l'any 1796.

## Ús actual

Actualment la Biblioteca Nacional de Malta és la principal biblioteca del país i, des de 1925, adquirí l'estatus de dipòsit legal, amb el que tota obra creada a Malta o realitzada per algun maltès, ha de ser dipositada dos còpies en el seu fons per llei. La Biblioteca Nacional és la biblioteca de referència de Malta i des de 1937 també acull els arxius dels Cavallers de Malta.
L'altra biblioteca a Malta amb dipòsit legal és la Biblioteca Pública de Gozo, a l'illa de Gozo.

## Referències

* ↑ Oswald, Godfrey. Library World Records, 3d ed. (en anglès). McFarland, 2017-08-11, p. 10. ISBN 978-1-4766-2772-4.
* ↑ Caruana, A. A. «The Royal Public Library of Malta : a brochure» (en anglès). University of Malta Library, Archives & Rare Books dept., 1898.
* ↑ Thake, Conrad «Stefano Ittar - architect of the Order of St John in Malta (1784-1790)» (en anglès). LEXICON. Storie e Architettura in Sicilia e nel Mediterrraneo, 2013, pàg. 53-66.
* ↑ Agius, Jael Katya (2019). Forbidden fruit : an analysis of prohibited literature in the Order of Saint John’s Biblioteca Pubblica (1760 – 1798) (Tesi) (en anglès). University of Malta, 2019, p. 12.
* ↑ Zammit, William «Bibliographic tools for Maltese historical research in the electronic age : some considerations» (en anglès). Journal of Maltese History, 2012, pàg. 46-51. ISSN: 2077-4338.

## Enllaços externs

* National Library of Malta Arxivat 2009-07-17 a Wayback Machine.
# Be Mad

Be Mad és un canal espanyol de televisió en obert, operat per Mediaset España i fundat el 21 d'abril de 2016.

## Història

Després que el Consell de Ministres atorgués a Mediaset España una de las tres llicències de TDT en alta definició, les quals es va adjudicar el 16 d'octubre de 2015 junt a las altres tres llicències en definició estàndard, el grup audiovisual va llençar, a mode de proves, Boing HD. Més tard, va canviar-la per Energy HD fins que, finalment, es va anunciar el nom del nou canal: Be Mad. Aquest va començar les seves emissions el 21 d'abril de 2016.
Després de més de sis anys com canal de telerealitat i reposicions de programes de Cuatro i Telecinco, a la tardor de 2022 Mediaset España va convertir Be Mad en un canal de cine, aprofitant els acords cinematogràfics amb productores com Walt Disney Pictures, Sony Pictures, Universal Pictures, Warner Bros. o StudioCanal.

## Programació

En els seus inicis, Be Mad englobava la seva programació en diferents contenidors, com Be Mad Travel, Be Mad Nature, Be Mad Mechanic, Be Mad Planet, Be Mad Investigation, Be Mad Extreme, Be Mad Food, Be Mad Live!, Be Mad History, Be Mad Movies, Be Mad Science, Be Mad Mystery i Be Mad Sports.
Des de la tardor de 2022, Be Mad es dedica exclusivament al setè art. Entre la oferta de cine anunciada, destaquen pel·lícules com Apocalypse Now, Encontres a la tercera fase, Instint bàsic, Lawrence d'Aràbia, la saga de El planeta dels simis, Batman, El pont del riu Kwai, Tauró o Els Goonies, d'un catàleg de més dos-cents llargmetratges.

## Referències

* ↑ «La Moncloa. 16/10/2015. Adjudicadas seis licencias de televisión en abierto de cobertura estatal» (en castellà). La Moncloa. [Consulta: 20 juliol 2022].
* ↑ «Mediaset España inicia las emisiones de Boing HD en TDT» (en castellà). ZonaTDT. [Consulta: 20 juliol 2022].
* ↑ «Mediaset España reemplaza Boing HD por Energy HD a la espera de lanzar su nuevo canal» (en castellà). FormulaTV. [Consulta: 20 juliol 2022].
* ↑ Merillas, Sergio López. «El 21 de abril nace Be Mad TV, el nuevo canal masculino y joven de Mediaset» (en castellà). elperiodico, 13-04-2016. [Consulta: 20 juliol 2022].
* 1 2 «Be Mad se va al cine a partir de otoño... ¡Verás gratis las mejores películas!» (en castellà). BeMad, 28-07-2022. [Consulta: 29 juliol 2022].
* ↑ «Nace Be Mad, el canal para las mentes inquietas» (en castellà). Telemanía. Mediaset España, 21-04-2016. [Consulta: 20 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Web Oficial
# Bertram Brockhouse

Bertram Neville Brockhouse (Lethbridge, Canadà, 15 de juliol de 1918 — Hamilton, Canadà, 13 d'octubre de 2003) fou un físic i professor universitari canadenc guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1994.

## Biografia

Va néixer el 15 de juliol de 1918 a la ciutat de Lethbridge, situada a la província d'Alberta. Va estudiar a la Universitat de la Colúmbia Britànica, on es llicencià el 1947, i a la Universitat de Toronto, on es doctorà el 1950. S'especialitzà en el comportament dels materials a temperatures extremes i, especialment, en la difracció de neutrons com a mitjà de determinació estructural. Gràcies a aquestes investigacions rebé el premi Nobel de física el 1994, juntament amb Clifford Shull.
El 1962 fou nomenat professor de la Universitat McMaster, situada a la ciutat canadenca de Hamilton, càrrec que ocupà fins al seu retir l'any 1984.
Bertram Borkhouse morí el 13 d'octubre de 2003 a la ciutat de Hamilton.

## Recerca científica

La seva recerca, iniciada a la dècada del 1940, li va permetre desenvolupar una tècnica d'anàlisi basada en la difracció de neutrons: l'ús de neutrons que xoquen amb els àtoms de la mostra que s'analitza i, en funció de com actuen, determinen l'estructura d'aquesta matèria; és a dir, permeten fer radiografies precises de la matèria i conèixer el seu interior. Aquesta tècnica desenvolupada per Brockhouse ha continuat aplicant-se per estudiar la superconductivitat en la ceràmica, catalitzadors per als tubs d'escapament dels automòbils o l'estructura dels virus.
Interessat en la física nuclear i la física de l'estat sòlid entre 1950 i 1962 treballà al Laboratori Nuclear de Chalk River.
L'any 1994 fou guardonat amb la meitat del Premi Nobel de Física per les seves contribucions, pioneres, en el desenvolupament de la difracció de neutrons per l'estudi de la matèria, i especialment pel desenvolupament de l'espectroscòpia de neutrons. L'altra meitat del premi recaigué en el nord-americà Clifford Shull per la seva tècnica de dispersió de neutrons destinada als estudis de la matèria condensada.

## Referències

* 1 2 «Bertram Brockhouse». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bertram N. Brockhouse, Canadian physicist». Encyclopædia Britannica [Consulta: 6 agost 2016].

## Enllaços externs

* «Bertram Brockhouse» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Barry Shear

Barry Shear (Nova York, 23 de març de 1923 − Los Angeles, Califòrnia, 13 de juny de 1979) va ser un director de cinema i productor estatunidenc.

## Filmografia
### Director

* 1952: Joseph Schildkraut Presents (sèrie TV)
* 1952: Guide Right (sèrie TV)
* 1953: Jimmy Hughes, Rookie Cop (sèrie TV)
* 1960: Around the World with Nellie Bly (TV)
* 1963: Here's Edie (sèrie TV)
* 1966: Jericho (sèrie TV)
* 1967: The Karate Killers
* 1968: Wild in the Streets
* 1968: The Name of the Game" (sèrie TV)
* 1968: Hawaii Five-O" (sèrie TV)
* 1969: The Bold Ones: The New Doctors (sèrie TV)
* 1969: Night Gallery (TV)
* 1971: The Todd Killings
* 1971: Ellery Queen: Don't Look Behind You (TV)
* 1972: The Sixth Sense" (sèrie TV)
* 1972: Search (sèrie TV)
* 1972: The Streets of San Francisco" (sèrie TV)
* 1972: Jigsaw (sèrie TV)
* 1972: Short Walk to Daylight (TV)
* 1972: Cool Million (sèrie TV)
* 1972: Across 110th Street
* 1973: Jarrett (TV)
* 1973: Police Story (sèrie TV)
* 1973: The Deadly Trackers
* 1974: Get Christie Love (sèrie TV)
* 1974: Punch and Jody (TV)
* 1975: Don Rickles: Buy This Tape You Hockey Puck (vídeo)
* 1975: Strike Force (TV)
* 1975: Joe Forrester (sèrie TV)
* 1976: City of Angels" (sèrie TV)
* 1976: Baa Baa Black Sheep" (sèrie TV)
* 1977: The Feather and Father Gang (sèrie TV)
* 1977: The San Pedro Bums (TV)
* 1978: Keefer (TV)
* 1978: Crash (TV)
* 1979: The Billion Dollar Threat (TV)
* 1979: Undercover with the KKK (TV)
* 1980: Power (TV)

### Productor

* 1962: The Lively Ones (sèrie TV)
* 1963: Here's Edie (sèrie TV)
* 1971: The Todd Killings
* 1972: Across 110th Street
* 1975: S.W.A.T." (sèrie TV)

## Referències

* ↑ «biografia de Barry Shear». The New York Times.
* ↑ «filmografia de Barry Shear». The New York Times.
# Bitit

Bitit (en àrab بطيط, Biṭīṭ; en amazic ⴱⵉⴹⵉⴹ) és una comuna rural de la província d'El Hajeb, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.316 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Beatus de Las Huelgas

El Beatus de Las Huelgas és un manuscrit il·luminat que conté el comentari a l'Apocalipsi de Beat de Liébana. Data de l'any 1220 i va ser produït per al monestir de Las Huelgas de Burgos. Es conserva a Nova York, a la Pierpont Morgan Library, amb la signatura Ms M.429.
Es tracta d'un dels beatus de més gran format, el més tardà i dels pocs destinats a un monestir femení (com el de San Andrés de Arroyo).

## Història

El còdex fou encarregat per una dama desconeguda per al monestir de Las Huelgas. No se sap on fou copiat; s'ha fet la hipòtesi que podria ser a San Pedro de Cardeña. En tot cas, hi van intervenir diversos miniaturistes; com a mínim dos de Toledo i un tercer, menys expert.
Enrique Flórez (1702-1773) encara va estudiar el Beatus el 1770 a Las Huelgas, on va ser fins a 1869; va ser comprat per J. Pierpont Morgan (1837-1913) a Lionel Harris a Londres el 1910.

## Descripció

El còdex mesura 520x370mm. i és, per tant, el beatus de format més gran que es conserva. Consta de 184 folis de pergamí, escrits a dues columnes de 46 línies en lletra carolina minúscula. En el foli 184 es dona com a any de confecció el 1258 de l'era hispànica, és a dir l'any 1220. És una còpia del Beatus de Tábara i conté dos colofons, un copiat del Beatus de Tábara i l'altre propi.
Conté el Comentari a l'Apocalipsi de Beat de Liébana (foli 1-149v) i el comentari de Sant Jeroni del Llibre de Daniel (foli 150-182).
En 116 folis hi ha miniatures fetes per, almenys, tres miniaturistes diferents. 46 d'aquestes miniatures ocupen tot el foli, algunes fins i tot a doble foli; les altres tenen formats menors.
L'enquadernació actual és del segle xvii, en vellut vermell.

## Galeria

* Foli 137; darrer atac de Satanàs
* Foli 147; Babilònia envoltada per la serp
* Foli 149; setge de Jerusalem
* Foli 172v; el profeta Daniel i tres àngels

## Referències

* ↑ En aquesta biblioteca es conserven també el Beatus Morgan i els fulls del Beatus de Fanlo

## Enllaços externs

* Catàleg de la Biblioteca Pierpont Morgan (amb enllaços a la col·lecció d'imatges i a les notes mecanoscrites dels curadors de la biblioteca)
* http://www.turismo-prerromanico.com/manuscritos/brato-de-las-huelgas-20131102183454/
* Pàgina de l'editor del facsímil
# Bisbat de Khandwa

El bisbat de Khandwa (Hindi: खंडवा के सूबा; llatí: Dioecesis Khandvaënsis) és una seu de l'Església catòlica a Índia, sufragània de l'arquebisbat de Bhopal. Al 2016 tenia 36.616 batejats d'un total de 4.900.315 habitants. Actualment està regida pel bisbe Arockia Sebastian Durairaj, S.V.D.

## Territori

La diòcesi comprèn els districtes Khandwa, Bhurhanpur, Barwani i Khargone, a l'estat indi del Madhya Pradesh.
La seu arxiepiscopal és la ciutat de Khandwa, on es troba la catedral de Santa Maria.
El territori s'estén sobre 24.000 km² i està dividit en 34 parròquies.

## Història

La diòcesi va ser erigida el 3 de febrer de 1977 mitjançant la butlla Apostolico officio del papa Pau VI, prenent el territori de la diòcesi d'Indore.

## Cronologia episcopal

* Abraham Viruthakulangara † (4 de març de 1977 - 17 gennaio 1998 nomenat arquebisbe de Nagpur)
* Leo Cornelio, S.V.D. (3 de juny de 1999 - 15 de juny de 2007 nomenat arquebisbe de Bhopal)
* Arockia Sebastian Durairaj, S.V.D., des de l'11 de maig de 2009

## Estadístiques

A finals del 2016, la diòcesi tenia 36.616 batejats sobre una població de 4.900.315 persones, equivalent al 0,7% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diaques | homes | dones | |
| 1980 | 25.282 | 2.600.000 | 1,0 | 34 | 20 | 14 | 743 | | 19 | 86 | 6 |
| 1990 | 28.060 | 3.316.000 | 0,8 | 43 | 29 | 14 | 652 | | 18 | 141 | 6 |
| 1999 | 28.550 | 2.910.900 | 1,0 | 57 | 37 | 20 | 500 | | 25 | 238 | 28 |
| 2000 | 29.000 | 2.915.900 | 1,0 | 58 | 38 | 20 | 500 | | 27 | 240 | 28 |
| 2001 | 29.346 | 2.918.600 | 1,0 | 54 | 38 | 16 | 543 | | 25 | 235 | 30 |
| 2002 | 29.700 | 3.109.000 | 1,0 | 54 | 38 | 16 | 550 | | 23 | 227 | 30 |
| 2003 | 30.010 | 3.241.250 | 0,9 | 55 | 41 | 14 | 545 | | 32 | 227 | 30 |
| 2004 | 30.436 | 4.241.250 | 0,7 | 56 | 42 | 14 | 543 | | 29 | 245 | 30 |
| 2006 | 30.601 | 4.521.350 | 0,7 | 65 | 50 | 15 | 470 | | 37 | 260 | 30 |
| 2013 | 32.250 | 4.555.200 | 0,7 | 67 | 50 | 17 | 481 | | 38 | 283 | 34 |
| 2016 | 36.616 | 4.900.315 | 0,7 | 70 | 52 | 18 | 523 | | 35 | 278 | 34 |

## Bibliografia

* Butlla Apostolico officio, AAS 69 (1977), p. 317 (llatí)

## Fonts

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Khandwa (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Esquema de la diòcesi a la pàgina de la Conferència Episcopal Índia (anglès)
* Esquema de la diòcesi a la pàgina de la UCAN (anglès)
# Bilar

Bilar (nom oficial castellà: Elvillar) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla de Laguardia-Rioja Alabesa.