OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johannes Trithemius

Johannes Trithemius, conegut com a Johann von Heidenberg (nascut el 2 de febrer de 1462 - mort el 13 de desembre de 1516), va ser un monjo alemany nascut a Trittenheim, prop de Trèveris, Alemanya. Va ser el fundador de la societat secreta Sodalita Celtic (Confraria Cèltica) dedicada a l'estudi de les llengües, les matemàtiques, l'astrologia i la màgia dels nombres. És autor de la famosa Steganographia o ciència per amagar missatges.

## Biografia

Nomenat abat de Sponheim a 1483, és autor de nou obres històriques, un tractat de les set causes segones (De septem secundieis, 1515), opuscles ascètics, una obra sobre els miracles de la Mare de Déu, dos llibres d'homilies i exhortacions cenobítiques, una obra contra els maleficis (Antipalus Maleficorum comprehensus, publicat a 1555).
Acusat de ser un gran aficionat a la màgia l'emperador Maximilià I el va comandar el 1505 al castell de Boppart, prop de Coblença, per sotmetre'l a vuit preguntes de fe. Tritemius va respondre amb la publicació del seu Liber octo questionum el 1511. Aquest mateix emperador va demanar els seus coneixements polítics perquè l'ajudés.
Va morir el 15 de desembre de 1516 i va ser enterrat a l'església del monestir de Saint-Jacques de Würzburg, del qual va ser prior els seus últims anys.

## Obra

* Steganographia va ser publicat originalment en 1500. L'edició de l'any 1606, publicada al Frankfurt del Main per Mathias Becker, apareix ja incompleta.
* Polygraphia, 1518, és una complexa obra dedicada a la codificació de missatges.
Segons alguns autors les dues no són sinó una única obra presentada en dues parts diferenciades: la primera és metafísica i teòrica, la segona és pràctica.

## Referències culturals

A l'òpera prima d'Álex de la Iglesia, El día de la bestia, el protagonista utilitza l'obra de Tritemius per a desxifrar un suposat missatge secret existent en l'Apocalipsi de Sant Joan.

## Vegeu també

* Història de la ciència

## Referències

* 1 2 «Johannes Trithemius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cursor (esclau)

Cursor (plural llatí Cursores) era un esclau que tenia el deure de córrer davant del carruatge dels seus amos per marcar i obrir camí. Aquesta mena d'esclaus va aparèixer a la meitat del segle i i els esclaus utilitzats eren generalment númides.
També s'anomena cursor a l'esclau que tenia funcions de córrer d'un lloc a l'altra per exemple l'encarregat de repartir cartes o missatges, de portar avisos, etc. Exercien generalment les seves funcions al cursus publicus. Trobem tombes de cursores del servei de l'administració imperial amb inscripcions epigràfiques al cementiri dels officiales de Cartago.

## Referències

* ↑ Abid, Mohammed. Esclaves et affranchis impériaux en Afrique proconsulaire sous le Haut-Empire romain (en francès), 2017, p. 77-79. ISBN 978-9938-924-92-3.
* ↑ Smith, William (ed.). «Cursores». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 27 febrer 2023].
Viccionari
# Jemtxujni

«Jemtxujni» té aquests significats:
* Jemtxujni (Krasnodar), poble del krai de Krasnodar, a Rússia
* Jemtxujni (Perm), poble del krai de Perm, a Rússia
* Jemtxujni (Khakàssia), poble de Khakàssia, a Rússia
# Premis Nacionals de Cultura 2016

Els Premis Nacionals de Cultura 2016 van ser atorgats pel Consell Nacional de la Cultura i de les Arts d'acord amb el que estableixen la Llei 6/2008, de 13 de maig, del CoNCA i el Decret 148/2013, de 2 d'abril, dels Premis Nacionals de Cultura de la Generalitat de Catalunya. El lliurament dels premis es va fer el 8 de juny del 2016 al Teatre Metropol de Tarragona, i fou presidit pel Molt Hble. Sr. Carles Puigdemont, president de la Generalitat de Catalunya. S'atorgà el màxim permès de distincions, deu, a artistes, acadèmics i entitats culturals catalanes.

## Guardonats

* Josep Maria Aragonès i Gaya i Maria Rosa Fusté (Antaviana Films)
* Lola Badia i Pàmies
* Centre de Documentació del Patrimoni i la Memòria Carrutxa
* Los Galindos
* Joan Josep Guillén i Zambrano
* Dani Karavan
* Quartet Casals
* Clara Segura i Crespo
* Antònia Vicens i Picornell
* Enrique Vila-Matas

## Referències

* ↑ «El modernismo del Metropol enmarca los Premis Nacionals de Cultura en Tarragona». La Vanguardia, 08-06-2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Premis Nacionals de Cultura Premis 2016». Consell Nacional de la Cultura i de les Arts - CoNCA. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «L'espluguenca Maria Rosa Fusté, Premi Nacional de Cultura 2016». El Far, 16-03-2016. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ Plantada, Esteve «La mediavalista gironina Lola Badia, Premis Nacionals de Cultura». Nació Digital, 14-03-2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «L'entitat Carrutxa, distingida amb el Premi Nacional de Cultura 2016». Reus Digital, 14-03-2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Los Galindos: “Rebre el Premi Nacional de Cultura és un reconeixement pel circ”». VilaWeb, 14-03-2016. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Premis Nacionals de Cultura 2016». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Oca, Jonathan «Dani Karavan, el primer estranger en rebre un Premi Nacional de Cultura». Nació Digital, 08-06-2016. Arxivat de l'original el 20 de novembre 2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Quartet Casals, la "masterclass" d'un Premi Nacional de Cultura». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals - TV3 (Televisió a la Carta), 30-05-2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Premis Nacionals de Cultura 2016». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Premis Nacionals de Cultura 2016». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Geli, Carles «Vila-Matas, Premio Nacional de Cultura de la Generalitat». El País, 14-03-2016 [Consulta: 19 novembre 2016].
# West Stayton

West Stayton és una comunitat no incorporada al Comtat de Marion, Oregon, als Estats Units. És a quatre quilòmetres a l'oest de Stayton, i cinc milles al sud d'Aumsville. El codi postal és 97325. És part de l'Àrea Estadística Metropolitana de Salem.

## Referències

* ↑ «West Stayton Populated Place Profile / Marion County, Oregon Data» (en anglès). [Consulta: 30 juny 2018].
# Fotografia industrial

La fotografia industrial és l'aplicació de la fotografia al sector empresarial e industrial amb l'objectiu de documentar el procés de desenvolupament d'un producte, el resultat del procés de producció, etc. Es diferencia de la fotografia publicitària per la seva finalitat: la industrial no persegueix tant mostrar el producte atractiu per a la venda, com mostrar-ne la concepció, la producció i el resultat final, o bé la imatge de l'empresa (instal·lacions, cadena de producció, etc.).
La fotografia industrial dona servei als més diversos sectors: el científic, el comerç, l'hostaleria i la restauració, la indústria, les arts gràfiques, etc., amb una gran varietat d'estils i destins finals (imatge corporativa, formació, documentació, divulgació, publicitat, etc.).

## Usos i aplicacions

Una foto industrial pot ser utilitzada en pàgines web, anuncis, informes anuals, futlletons, revistes, etc., i per això és important que la imatge comuniqui el missatge que l'empresa vol transmetre.

## Bibliografia

* Rocafull Díaz, Rafael. Tratado práctico de fotografía industrial (en castellà). Madrid: Romo y Füsell, 1900, p. 152 pàgs.
* Duchochois, Peter C. Industrial photography: being a description of the various processes of producing indestructible photographic images on glass, porcelain, metal and many other substances (en anglès). Scovill & Adams, 1898, p. 87 pàgs..
* Neubart, Jack. Industrial photography (en anglès). Amphoto, 1989, p. 144 pàgs..
# Johannes Vares

Johannes Vares (12 de gener de 1890 (segons versions, 31 de desembre de 1891) - 29 de novembre de 1946), conegut com a Johannes Vares Barbarus, va ser un poeta, metge i polític estonià.
Vares va néixer a Heimtali, actualment la parròquia de Pärsti, al comtat de Viljandi, i estudià a Pärnu. Més tard va estudiar medicina a la Universitat de Kíiv, a l'actual Ucraïna.
Vares va servir com a metge militar en la Primera Guerra Mundial, i després com a metge militar per a l'exèrcit d'Estònia durant la Guerra de l'alliberament d'Estònia (1918-1920), va ser guardonat amb la Creu de la Llibertat per la seva participació, però Vares va declinar l'oferta.
Més tard va treballar com a metge a Pärnu, i va esdevenir un poeta molt conegut d'Estònia, així com socialista radical, utilitzant el pseudònim de Johannes barbarus.
Quan les tropes soviètiques van ocupar la República d'Estònia el juny de 1940, es va instal·lar Vares (per Andrei Djanov) per encapçalar el govern titella comunista com a primer ministre fins a agost de 1940, quan Estònia va ser annexionada per la Unió Soviètica. Es va convertir en un membre del Comitè Central de la reestructuració d'Estònia Comunista (bolxevic) el 12 de setembre de 1940.
Després de la invasió alemanya d'Estònia el 1941, Vares va fugir a Rússia, on va viure en l'exili des de 1941 fins a 1944, fins que els soviètics van reconquerir Estònia.
El 20 d'abril de 1944, la Comissió Electoral de la República d'Estònia (la institució de les enumerades en la Constitució per a l'elecció del president interí de la República) va celebrar una reunió clandestina a Tallinn. Entre els participants hi ha Jüri Uluots, l'últim primer ministre d'Estònia abans de l'ocupació soviètica, el substitut del comandant en cap de les Forces Armades Johan Holberg, el president de la Cambra de Diputats Pukka Otto, el segon vicepresident adjunt de la Consell Nacional Alfred Maurer, i el jutge Mihkel Klaassen. El comitè va determinar que el nomenament de l'era soviètica de Johannes Vares com a primer ministre per Konstantin Päts havia estat il·legal i que Uluots havia assumit les funcions del president el 21 de juny del 1940 en endavant.
Després de tornar a Estònia, Vares va començar a ser investigat per la NKVD soviètica per les seves activitats en la Guerra de la Independència d'Estònia. Es va suïcidar al palau de Kadriorg a Tallinn, el novembre de 1946.
# Còssifa bicolor

El còssifa bicolor (Cossypha dichroa) és una espècie d'ocell paseriforme de la família dels muscicàpids. Es troba a Sud-àfrica i Eswatini. El seu hàbitat principal són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació és considerat de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còssifa bicolor». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 701. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Chorister Robin-chat. Cossypha dichroa» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 7 gener 2021].
# Jemtxujni (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Jemtxujni».
Jemtxujni (en rus: Жемчужный) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 240 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Jonqueres

«Jonqueres» té aquests significats:
* Jonquera o jonqueres, lloc poblat de joncs
* Jonqueres (Maià de Montcal), entitat de població de Maià de Montcal
* Monestir de Jonqueres, monestir de monges de la ciutat de Barcelona
* Sant Vicenç de Jonqueres, església romànica situada al rodal de Sabadell
* Pere Jonqueres d'Oriola (Cornellà del Bèrcol, 1920 - 2011), genet nord-català
# Pombero

El pombero (segons algunes fonts, Kuarahy Jára en guaraní, encara que segons altres el pombero i el cuarahí yará serien éssers diferents; pombero ve del verb "pomberiar", 'espiar') és una criatura de la mitologia guaraní, molt popular a les regions del Paraguai, sud de Brasil i les províncies argentines de Corrientes, Chaco i Misiones. Segons Carlos Mártinez Gamba, l'origen del pombero estaria al Brasil, car no és present a la mitologia mbya. És el geni protector dels ocells.

## Descripcions

Segons les diferents versions, l'aspecte del pombero pot variar. Les més antigues, el presenten com un home alt i prim, el qual duu un barret de palla al cap i una canya a la mà. Les versions més modernes, i predominants avui en dia, el descriuen com un home gros, negre, pelut i lleig, el qual duu un barret d'ala ampla. A part d'aquestes versions més esteses, s'han recollit testimonis que el descriuen com un nan corpulent amb els peus girats 180 graus, i també com un vell amb barba llarga i blanca, barret d'ala ampla i un bastó d'or que li serveix per xiular, cosa que fa a tota hora. De tota manera, hi ha més versions encara, les quals l'afegeixen o canvien petits detalls a la seva descripció, com ara que duu una borsa en comptes d'un bastó, que a la distància sembla un capibara, etc.

## Poders

El pombero té la capacitat de transformar-se en un indi, en un tronc o en una eicòrnia. També té la possibilitat de tornar-se invisible, la qual cosa el serveix per travessar els ulls dels panys. Demanant-li un favor amb una promesa ritual de donar-li tabac, té la capacitat de tornar objectes perduts als seus amos, els quals no han d'oblidar la promesa feta si no volen ser víctimes de la venjança del pombero. No fa cap so en caminar, per la qual cosa sol anomenar-se'l Py-ragüé (peus peluts o peus emplomallats).

## Activitats malignes

Els nens els quals s'aventuren per la selva durant l'hora de la migdiada o que cacen cicàdids per la nit poden ser segrestats pel Pombero. Els nens, morts o atontats, són abandonats lluny del lloc en el qual van ser segrestats. Hi ha versions les quals atribuïxen al Pombero una predilecció per la sang dels nens els quals segresta, xuclant-los la sang fins a matar-los, abandonant-los en troncs secs. Aquesta versió sol ser explicada als nens i sembla molt efectiva perquè no s'allunyin molt de les seves cases.
Té la capacitat d'hipnotitzar les dones per tal de jeure's-hi. Per aquest motiu, els fills de pare desconegut es consideren fills del Pombero.

## Activitats benignes

El pombero a més a més de protector dels ocells, és protector de les dones embarassades d'altres dones, per les quals sent especial predilecció, arribant fins i tot a enamorar-s'hi. Les protegeix romanent sota els seus llits durant la gestació, xiulant en forma gairebé imperceptible i acompanyant-les quan caminen per la selva.

## Fonts

* Barrera, Rosita. El folclore en la educación (en castellà). Ediciones Colihue SRL, 1997, p. 173/175. ISBN 9505816553.
* Colombres, Adolfo; Scafati, Luis. Seres mitológicos argentinos (en castellà). Buenos Aires: Ediciones Colihue SRL, 2008, p. 221/226. ISBN 9505634749.

## Vegeu també

* Ka'a Póra
# Vol 626 de Yemenia

El vol 626 de Yemenia fou un vol internacional entre l'Aeroport Internacional de Sanaà, al Iemen, i l'Aeroport Internacional Príncep Said Ibrahim, de Moroni, les Comores. El 30 de juny de 2009, l'avió, un Airbus A310-300, registrat com a 70-ADJ va estavellar-se a l'oceà Índic, trenta minuts abans d'arribar al seu destí.
De moment ja s'han trobat els primers cadàvers del sinistre que probablement va ser causat pel mal temps. Poc temps després, es trobà l'única supervivent entre els 153 passatgers que viatjaven a l'avio. Bakari Bahiya, l'única supervivent, tenia 14 anys quan patí l'accident i perdé la seva mare en aquell viatge.

## Referències

* 1 2 3 Europa Press «L'adolescent que va sobreviure a l'accident del vol de Yemenia va ser projectada per l'aparell». Vilaweb. Europa Press [Consulta: 20 setembre 2020].
# Francolí de Finsch

El francolí de Finsch (Scleroptila finschi) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita al bosc miombo de la República del Congo, sud-oest de la República Democràtica del Congo, sud-est de Gabon i nord-oest d'Angola.
# Hanna Hammarström

Hanna Hammarström (Estocolm, 4 de novembre de 1829 - 1909), va ser una inventora sueca. Va ser la primera persona a Suècia a produir cables de telèfon de manera comercial.
Hanna va fabricar els cables per a la primera xarxa telefònica sueca. També va exportar cable a Finlàndia.
Hanna Hammarström va ser filla del comerciant de cotó i seda en Per Hammarström (m. 1868) i de na Christina Holmberg. El seu pare va voler que tots els seus fills aprenguessin una professió; així que ella va aprendre a fabricar diversos tipus de guarniments i ornaments. Encara que els cables de telèfon ja estaven inventats, la manera com es feien no es coneixia a Suècia, per la qual cosa la xarxa telefònica sueca depenia de fabricants estrangers. Hammarström va aconseguir desenvolupar un mètode de fabricació de cables de telèfon gràcies a la destresa que tenia fent guarniments de cordes de metall. Va muntar la seva pròpia fàbrica; i es va fer càrrec de proveir cables de telèfon a la companyia telefònica sueca el 1883. Va tindre el monopoli de la producció entre els anys 1880 i 1890. A la seva fàbrica a Estocolm només va contractar a dones, a les quals va ensenyar personalment. El 1886 va ser guardonada amb el primer premi pel seu invent, en una exposició de maquinària a Estocolm.

## Referències

* 1 2 3 Hellander, Adolf «Hanna Hammarström» (en suec). IDUN, 29-04-1898, pàg. 129-130. Arxivat de l'original el 4 de març 2016 [Consulta: 30 maig 2017].
# Cal Puntaire

Cal Puntaire és una obra eclèctica de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de notables dimensions amb façana de composició simètrica segons l'eix que marca el cos central, dividit en dues franges. Una cornisa de divisió limita els dos cossos laterals. A destacar l'estuc de les franges verticals del cos central que reforça la composició vertical, i el capcer sinuós del coronament rematat amb un pinacles a cada un dels extrems de la façana.

## Referències

* ↑ «Cal Puntaire». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Jemtxújino

Jemtxújino (en rus: Жемчужино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 45 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Juan Mari Bengoetxea

Juan Mari Bengoetxea (Ezkurra, Navarra, 1953), més conegut com a Bengoetxea III, fou un jugador professional de pilota basca a mà, en la posició de davanter.
Va debutar el 1973 i es retirà el 1991.
És germà del també pilotari Bengoetxea IV, i oncle de Bengoetxea VI.

## Palmarés

* Campió individual: 1978 i 1979.
* Campió per parelles: 1979.
# Pont de la Carretera Vella d'Osor

El Pont de la Carretera Vella d'Osor és una obra d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquest pont es pot datar del segle xix. Era un dels ponts que existien a la carretera vella d'Anglés a Osor.

## Descripció

És un pont antic sobre la riera d'Osor, de grans dimensions i un sol arc de mig punt, situat aproximadament al km. 5 de la Carretera d'Anglès a Osor. Està fet de pedra ben desbastada i morter i no té baranes. Té una llargada aproximada d'uns 50 metres i una alçada d'uns 10 metres sobre la riera. El seu estat de conservació és bo, malgrat que està parcialment en desús.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de la Carretera Vella d'Osor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Via Georgiana

Via Georgiana (georgià საქართველოს გზა Sakartvelos Gsa) és un partit polític de Geòrgia fundat el 2006 per l'ex Ministre de Relacions Exteriors Salome Zourabichvili, qui va ser destituïda pel primer ministre Zurab Nogaideli l'octubre de 2005. L'antiga ambaixadora a França havia participat en una sèrie de conflictes amb els membres del Parlament i havia estat durament criticada per diversos ambaixadors de Geòrgia.

## Formació del partit

L'endemà de la seva destitucií, Zourabichvili va fer una crida als georgians a reunir-se a l'Hipòdrom de Tbilisi per expressar la seva solidaritat amb ella. Adreçant-se a la multitud l'ex ministre de govern va dir: "Això no és una reunió política ... això no significa una crida a la revolució. Geòrgia ja ha patit una revolució [de la Revolució Rosada de 2003], i aquesta és la forma correcta, però lamentablement [les autoritats] s'han allunyat d'aquest camí ... La gent, que necessita la democràcia, que volen un sistema europeu civilitzat, és aquí. Avui, vaig a començar una nova vida, juntament amb vosaltres - per a vosaltres i els vostres fills, amb calma, com ha de ser en un país civilitzat ".
Via Georgiana va celebrar la seva assemblea inaugural el 12 de març de 2006, davant al voltant de 2.000 simpatitzants reunits a la Sala de la Filharmònica de Tbilisi. Zourabichvili va dir que Geòrgia s'enfrontava actualment a dues amenaces principals: la tornada de nou als temps anteriors a la Revolució Rosada i, com ella mateixa va dir, 'revolucionària'. Gia Tortladze es va convertir en el president del consell polític del partit, però posteriorment va dimitir. Tortladze és membre de la facció del Front Democràtic, que aplega els parlamentaris de l'oposició del Partit Republicà de Geòrgia i del Partit Conservador de Geòrgia.

## Participació electoral

A les eleccions d'ajuntament a Tbilisi el 5 d'octubre de 2006 només va obtenir el 2,77% dels vots. A les eleccions presidencials georgianes de 2008 va donar suport al candidat opositor Levan Gachechiladze. A les eleccions legislatives georgianes de 2008 es va presentar com a part de l'Oposició Unida.

## Enllaços externs

* Constitució de Via Georgiana a civil.ge
# Frontera entre Barbados i Trinitat i Tobago

La frontera entre Barbados i Trinitat i Tobago és la frontera, íntegrament marítima, que separa Trinitat i Tobago de Barbados, a les Petites Antilles (mar Carib).

## Història

En 1990, Trinitat i Tobago i Veneçuela signaren un tractat delimitant llur frontera. El tractat pretenia atribuir a Trinitat i Tobago un territori oceànic que Barbados reivindicava com a seu.
Ambdós foren incapaços de resoldre llurs demandes durant 14 anys. El 2004, Barbados va decidir sotmetre la qüestió a arbitratge obligatori en virtut de la Convenció de les Nacions Unides sobre el Dret de la Mar.
La decisió del Tribunal Internacional del Dret de la Mar es va fer pública l'11 d'abril 2006. La frontera està situada a mig camí entre les terres d'ambdós països insulars. Bé que la frontera reivindicada pel paí no havia estat adoptada pel tribunal, la frontera establerta estava més propera que la reivindicada per Trinitat i Tobago. Ambdós estats han reivindicat la victòria després d'anunciar la sentència arbitral.

## Característiques

Els espais marítims de cadascun dels dos estats són delimitats per una línia situada a la mateixa distància de llur línia de base respectiva ; són juntades pels arcs geodèsics els punts dins les coordenades geogràfiques són les següents (en el sistema geodèsic WGS84) :
* Punt A : 12°38'53.80651"N, 60°54'22.44157"W
* Punt B : 12° 9'33.70864"N, 60°16'33.00194"W
* Punt C : 12°13'09.28660"N, 60°03'52.68858"W
* Punt D : 12°10'57.11540"N, 59°59'31.68810"W
* Punt E : 12°09'12.13386"N, 59°56'06.33455"W
* Punt F : 12°07'19.07138"N, 59°52"45.59547'W
* Punt G : 12°05'41.88429"N, 59°49'54.18423"W
* Punt H : 11°48'07.35321"N, 59°19'00.16556"W
* Punt I : 11°45'48.23439"N, 59°14'56.37611"W
* Punt J : 11°43'38.75334"N, 59°11'11.23435"W
* Punt K : 11°32'53.69120"N, 58°51"26.05872"W
* Punt L : 11°08'37.26750"N, 58°07'34.14883"W
* Punt M : 10°59'42.54270"N, 57°51'32.71969"W

## Referències

* ↑ PDF Arbitrage entre la Barbade et la République de Trinité-et-Tobago, relatif à la délimitation de la zone économique exclusive et du plateau continental entre ces deux pays