OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acacia polyacantha

Acacia polyacantha és un arbre que pertany a la família fabàcia. L'epítet específic Polyacantha prové del grec i significa "moltes espines". Aquest arbre pot fer 25 m d'alt. És una planta nativa d'Africa, Índia, les illes de l'Oceà Índic i altres parts d'Àsia, però també s'ha introduït al Carib.

## Usos
### Com a repel·lent

L'arrel de l'Acacia polyacantha subsp. campylacantha (Hochst. ex A.Rich.) Brenan emet compostos químic que actuen com repel·lent d'animals incloent les rates, les serps i els cocodrils.

### Goma

La resina d'aquest arbre es fa servir per fer caramels.

### Medicinal

L'extreacte de les arrels dA. polycantha són útils contra els efectes de les mossegades de les serps i s'aplica també a la pell dels infants que de nit s'agiten. També s'usa l'arrel per al tractament de la gonorrea, venereal diseases, dysentery and gastrointestinal disorders.

### Tanins

Es treuen tanins de la seva escorça.

### Fusta

La fusta és el principal ús d'aquest arbre.

## Subespècies

* Acacia polyacantha subsp. campylacantha(A.Rich.) Brenan
* Acacia polyacantha subsp. polyacantha

## Referències

* 1 2 ILDIS LegumeWeb(ILDIS)
* 1 2 3 4 5 6 «PlantzAfrica». Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ van der Maesen, L. J. G.; van der Burgt, X. M.; van Medenbach de Rooy, J. M.. The Biodiversity of African Plants. Springer Science+Business Media, 1996, p. 254. ISBN 0792340957 [Consulta: 10 novembre 2012].
* 1 2 3 Uhlig, Siegbert. Encyclopaedia Aethiopica: A-C. Harrassowitz Verlag, 2003, p. 66. ISBN 3447047461 [Consulta: 10 novembre 2012].
* ↑ «Food and Agriculture Organization of the United Nations (FAO)». Arxivat de l'original el 2017-11-24. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ ILDIS LegumeWeb Acacia polyacantha subsp. campylacantha
* ↑ ILDIS LegumeWeb Acacia polyacantha subsp. polyacantha
# Union Hall

Union Hall és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 957 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Union Hall tenia 957 habitants, 407 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 25,5 habitants per km².
Dels 407 habitatges en un 20,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,3% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,1% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 40,3% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 51 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.500 $ i la renda mediana per família de 64.653 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.226 $ mentre que les dones 26.797 $. La renda per capita de la població era de 31.670 $. Cap de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Union Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Union Hall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Tottori

Tottori (鳥取市, Tottori-shi) és una ciutat del Japó, capital de la prefectura de Tottori, a la regió de Chūgoku. És un port i centre comercial al sud-oest de l'illa de Honshu.
La ciutat va ser fundada l'1 d'octubre de 1889. Gran part de la ciutat fou destruïda pel Terratrèmol de 1943, on van morir 1.000 persones. El 2004 el territori de la ciutat s'incrementà per la fusió de diverses municipalitats.
La ciutat és coneguda al Japó per posseir unes dunes de sorra que són una atracció turística popular. Altres atraccions són les ruïnes del Castell Tottori, als afores, i el festival de Shan-shan.

## Ciutats agermanades

* Kushiro, Hokkaido, Japó
* Himeji, Hyōgo, Japó
* Iwakuni, Yamaguchi, Japó
* Hanau, Alemanya
* Cheongju, Corea del Sud

## Referències

* ↑ «Tottori». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Saturi

Saturi (Saturio en castellà), va ser un eremita de Sòria que va viure al segle vi. Venerat com a sant, és el patró de la ciutat de Sòria. La seva festivitat se celebra el dia 2 d'octubre.

## Vida i llegenda

Hi ha molt poques dades sobre la seva vida, que va estendre's del 493 al 570, aproximadament.
La llegenda diu que Saturi era d'una noble família visigoda. Quan els seus pares van morir, va repartir-ne els béns entre els pobres i va retirar-se a una cova de la Serralada de Santa Anna, quan tenia uns quaranta anys. Hi va portar una vida de pregària continuada i va construir un oratori en honor de Sant Miquel, de qui era molt devot.
Quan ja era molt gran, va rebre la visita Prudenci d'Àlaba, atret per la fama de santedat que tenia Saturi. S'hi estigué set anys, durant els quals Saturi va ensenyar-li a Prudenci les virtuts evangèliques. Va morir i va ser sebollit a la seva cova per Prudenci, que va tornar a la Rioja, on va continuar predicant.

## Veneració

Anys després de la mort del sant, Prudenci va tornar a Sòria per retre-li homenatge i organitzà un pelegrinatge a la seva ermita per a venerar-ne les relíquies. Des de llavors, va ser tingut per sant, proclamat per aclamació popular, pràctica vàlida llavors per a l'Església.
Hi ha documents a Sòria que testimonien el culte a Saturi d'ençà el segle VII. Va ser proclamat sant patró de la ciutat en 1628. El reconeixement oficial de l'Església es donà el 31 d'agost de 1743, quan Benet XIV el va proclamar patró de la ciutat. Llavors es va reconstruir i decorar l'ermita del sant. La pila on va ser batejat, segons la tradició, es conserva a la Concatedral de San Pedro de Sòria.
El 2 d'octubre, festivitat del sant, la ciutat de Sòria celebra la seva festa major.
* Ermita de Sant Saturi, a Sòria
* Imatge del sant a la processió de Sòria

## Enllaços externs

* Santoral Arxivat 2008-09-26 a Wayback Machine.
* Festes de Sòria Arxivat 2009-09-28 a Wayback Machine.
# Unitat de referència inercial de dades anemobaromètriques

Una unitat de referència inercial de dades anemobaromètriques (ADIRU) és un component clau del sistema de referència inercial de dades anemobaromètriques (ADIRS), que proporciona dades d'aquest tipus (velocitat aerodinàmica, angle d'atac, altitud, posició i actitud) a les pantalles del sistema electrònic d'instruments de vol dels pilots, així com altres sistemes d'un avió, incloent-hi els motors, el pilot automàtic, el sistema de comandament de vol i els sistemes del tren d'aterratge. Un ADIRU és una font única i tolerància a fallades de dades de navegació per als pilots d'un avió.

## Referències

* ↑ «The intricate complexity within an immaculate redundancy concern» (en anglès). Air Safety Week, 14-08-2006. [Consulta: 16 juliol 2008].
* ↑ «Safety concern» (en anglès). Air Safety Week, 05-05-2005. [Consulta: 16 setembre 2009].
# Unitat de procés de visió

Unitat de procés de visió (amb acrònim anglès VPU vision processing unit) és un tipus específic de microprocessador amb l'objectiu d'accelerar l'àmbit de la intel·ligència artificial en el camp de visió. Les VPU és diferent a les unitats de processament de video que estan especialitzades en la codificació i decodificació de video. Les VPU estan especialitzades a executar algorismes de visió artificial tals com xarxes neuronals convolucionals, SIFT, etc

## Característiques

* Una VPU és un tipus específic de microprocessador.
* Una VPU és diferencia d'una GPU en que realitza tasques d'intel·ligència artificial.

## Exemples

| Nom de la plataforma | Fabricant | Prestacions |
| Myriad 2 | Movidius | 12 processadors vectorials VLIW de 128 bits |
| Eyeriss | MIT | Xarxa neuronal |
| NeuFlow | Yann LeCun | FPGA, xarxa neuronal |
| EyeQ | Mobileye | Processador VLIW SIMD |
| Myriad X | Intel | Velocitat de 1 Tops, 16 processadors vectorials VLIW de 128 bits |

## Referències

* ↑ «Movidius Vision Processing Unit Enters 2nd Generation | EE Times» (en anglès). http://www.eetimes.com.+[Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «ALWAYS-ON VISION PROCESSING UNIT FOR MOBILE APPLICATIONS» (en anglès). https://pdfs.semanticscholar.org.+[Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «VPU- GPA» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 1r setembre 2017].
# Unió Deportiva Montbau

La Unió Deportiva Montbau és un club de futbol del barri de Montbau de Barcelona. Fou fundat l'any 1961 i el 1968 es federà a la Federació Catalana de Futbol. La màxima categoria assolida és la primera territorial.
El primer president va ser Tirso Suárez. Van començar amb partits amistosos i es va integrar a l'Obra Sindical de Educación y Descanso, de la qual van ser els campions el 1966. El 1976 comptava amb 230 socis i llogaven el camp de futbol dels Salesians d'Horta. Actualment competeix a la lliga de tercera catalana, i s'entrena a les instal·lacions del Recinte Mundet, gestionades per l'Escola de futbol TARR.

## Referències

* ↑ «Unió Deportiva Montbau». Enciclopèdia.cat.
* ↑ Giménez i Compte, Carlota. Montbau 50 anys, Un barri de Collserola. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2011, p. 93. ISBN 978-84-9850-287-9.
* ↑ «Montbau, U.D. A». Federació Catalana de Futbol.
* ↑ «Unión Deportiva Montbau». Ressò de Montbau, 01-09-2017, pàg. 34. ISSN: 2565-1706.
# San Pablo de la Moraleja

San Pablo de la Moraleja és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 195 | 197 | 162 | 167 |
# Sara Gibert

Sara Gibert (Les Fonts de Terrassa, 20 de setembre de 1948) és una pintora catalana.
Llicenciada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona (1971).
Ha exposat a Barcelona, Canadà, Califòrnia, París, Nova York o Suècia i ha treballat entorn del cos de l'artista.
Fou coeditora de la revista Neon de Suro (1975-1982), un dels projectes més significatius i el de major ressò internacional de l'anomenada Nova Plàstica Mallorquina,⁣ juntament amb Andreu Terrades, Steva Terrades i Bartomeu Cabot i participà en totes les exposicions on es va presentar la publicació fins a l'any 1982.
També fou membre del col·lectiu Taller Llunàtic, amb el qual signà els textos i participà en les accions "Avís als monstres i dinosaures de General Mola 3" i "Proposam sortir immediatament" (1976).
Algunes de les seves obres a la publicació 'Neon de Suro' són 'Juego de situaciones i límites' on reflexiona respecte a tota una sèrie de convencionalismes que ens afecten quotidianament per indicar un seguit d'instruccions d'ús, seqüències temporals i marges formals i 'Hand Made' on l'artista deixa que el protagonisme absolut sigui de les empremtes de les mans realitzant diferents jocs i variacions formals. Aquesta obra concreta es pot vincular a una de les branques principals del body art, la dels artistes que s'interessen per l'activitat cinètica de l'ésser humà i que reflexionen entorn de la potencialitat social del cos humà, que s'expressa mitjançant gestos.
Col·laborà amb Antoni Muntadas en la publicació "On Subjectivity (50 Photographs from "The Best of Life")", editada pel Center for Advanced Visual Studies, del Massachusetts Institute of Technology, EUA. (1978)

## Referències

* ↑ Reus, Jaume. Art i conjuntura : la jove plàstica a Mallorca 1970-1978. 1a. ed. Binissalem: Di7, 1999. ISBN 84-89754-47-0.
* 1 2 Transformacions : literatura i canvi social dels anys setante en-ca. València: Universitat de València, 2010. ISBN 978-84-370-7838-0.
* 1 2 Gran enciclopèdia de la pintura i l'escultura a les balears. Vólum 4.
* ↑ «Dissentir al Paradís». El País, 2008. [Consulta: 7 març 2021].
* 1 2 A l'entorn de Neon de Suro 1975-1982, p. 26.
* ↑ Amon, Santiago «El último experimento de Antonio Muntadas» (en castellà). El País [Madrid], 21-09-1977. ISSN: 1134-6582.
# Vagina dentata

La vagina dentata és un mite present en diverses cultures que indica que la dona primordial (o a vegades, una dea) té dents a la vagina, de manera que castra l'home que intenta tenir-hi relacions sexuals. La simbologia d'aquest mite és múltiple: d'una banda, és un avís contra la violació o la promiscuïtat però, de l'altra, situa la dona com a ésser perillós i fins i tot demoníac.
En aquest sentit, s'assimila a altres mites negatius sobre la dona, que tempta amb el sexe amb fatals conseqüències per a l'home, com la gorgona grega, l'Eva bíblica i d'altres. És un precedent d'altres estereotips femenins com la femme fatale i una sublimació de la por masculina a la castració. De fet, neix d'atribuir poders perversos a la dona lligats a la seducció: si la dona té capacitat per seduir l'home amb la promesa de relacions sexuals, pot anul·lar la seva voluntat o treure-li (simbòlicament o física) els atributs que el fan home. En aquesta concepció es basen alguns tabús sobre la sexualitat femenina, lligats sovint a la religió.
La imatge gràfica pot tenir relació també amb l'analogia amb certes espècies animals, que sacrifiquen el mascle després de l'apariament, com la mantis religiosa o algunes espècies d'aranyes (per això, en els mites, les dents vaginals apareixen com a pròpies d'animals, i en són les més freqüents les d'insectes i peixos, lligats a la humitat i al sexe). També ve del fet que, en contacte amb la vagina, el penis esdevé flàccid, en perd la força, i per analogia es parlava de l'afebliment i manca de masculinitat postcoital (les cites medievals sobre la tristesa en acabar l'acte sexual anirien en aquesta línia).
Ressons del mite es troben en la comparació dels genitals femenins amb la boca; per això, es parla de llavis, per exemple i perquè té una certa obertura i tancament, a diferència d'altres orificis del cos. Està a més humida, i la bava de la boca i els colors rosats de l'entrada s'assimilen a la carn labial.
La vagina dentata apareix en diverses obres de la cultura popular, incloent-hi l'Hyperion de Dan Simmons, American Gods de Neil Gaiman i d'altres. També s'ha produït una revisió del mite per part d'alguns corrents del postfeminisme, com Riot Grrrl.

## Referències

* ↑ Neumann, Erich; Translated by Ralph Manheim (1955). The Great Mother. Princeton: Princeton University Press, pp. 168.
# Verjux

Verjux és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 508 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2009- | Jean-François Morin | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 464 | 490 | 451 | 495 | 476 | 514 | 186 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Valldolig

Valldolig és un mas al nord de la vila de Blanes (la Selva) a la urbanització del mateix nom a tocar del termenal amb Lloret.

## Arquitectura

Es tracta d'un immoble de dos pisos; en la planta baixa, s'hi ubiquen tres obertures, com són el portal adovellat i dues finestres rectangulars de dimensions petites, una a cada banda respectivament. Pel que fa al primer pis, hi ha tres obertures interessants i treballades amb encert, com són: la central trevolada i geminada i les dues laterals d'arc conopial lobulat. Entre la finestra central i la lateral s'ha ubicat un element molt recurrent en totes les masies d'aquesta contrada, com és un rellotge de sol de dimensions importants.
Finalment, pel que fa a la coberta, ens trobem amb una teulada a vessants laterals o a dues aigües. La planta baixa presenta capes concretes focalitzades bastant deteriorades, en què l'arrebossat i de calç s'ha desprès de la capa d'emprimació, per culpa de diversos motius, però sobretot per l'edat avançada de la construcció, i també té un paper determinant els problemes d'humitat.
A nivell interior, ens trobem que la casa ha experimentat pocs canvis i remodelacions i intervencions. Ha conservat gran part del seu aspecte original de masia. Aquesta situació la confirmen i la corroboren diversos elements: des dels sostres alts amb les bigues de fusta rústiques originàries, passant pels paviments originals fins a arribar a les portes interiors, moltes de les quals han conservat l'emmarcament adovellat.

## Història

La nissaga de propietaris rurals Valldolig, a la primeria del segle xix, van casar a la pubilla Margarida Valldolig, amb l'hereu Mateu del Vilar.
La propietària actual de la masia és Maria del Vilar Bóta, la qual també posseeix la masia del Vilar i la casa de Joaquim Ruya, coneguda popularment com a "Can Creus".

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas de Valldolig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].

## Bibliografia

* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: Inventari històric artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998

## Enllaços externs

* «Mas de Valldolig». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
# Verkhni Baskuntxak

Verkhni Baskuntxak (en rus: Верхний Баскунчак) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 7.435 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Sant Bertran

Sant Bertran és el nom dels següents personatges:
* Sant Bertran de Comenge, bisbe de Comenge.
* Sant Bertran de Le Mans, bisbe de Le Mans.
* Beat Bertran de Garrigues, dominic del segle xiii.
* Beat Bertran de la Gran Selva, abat de la Gran Selva al s. XII.
# Vankanasika Tissa

Vankanasika Tissa (Wankaanasika) fou un rei d'Anuradhapura (110-113) a Sri Lanka, fill i successor del seu pare i fundador de la dinastia Lambakana, Vasabha.
Durant el regnat del seu pare es va casar amb Mahamatta, l'única filla de Subharaja, una dona de gran bellesa que havia estat criada secretament en la humil casa d'un paleta al que el seu pare li havia encarregat la seva custodia i salvació just abans de perdre el tron. La seva identitat fou després descoberta quan es van identificar les robes i ornaments reials del seu pare que feia servir el paleta, al qual se li havien entregat junt amb la noia. El príncep s'hi va casar i va tenir en ella un fill de nom Gajabahu (braç fort).
Durant el regnat de Vankanasika Tissa el país fou envaït amb èxit per una força tàmil de Tanjore dirigida pel rei cola en persona; van desembarcar al nord-oest de l'illa, van assolar la regió arribant fins a la vista d'Anuradhapura; llavors es van retirar amb un botí immens i 12.000 presoners de guerra.
Va construir el temple Maharaangala Vihara a la vora d'Anuradhapura.
Wankaanasika va morir després de tres anys de regnat i el va succeir el seu fill Gajabahu I (Gamani).

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Vanløse Idræts Forening

El Vanløse Idræts Forening és un club de futbol danès de la ciutat de Copenhaguen, al barri de Vanløse.

## Història

El club va néixer l'any 1921. Guanyà la copa de Dinamarca l'any 1974. Al club han jugat homes com Preben Elkjær i Michael Laudrup.

## Palmarès

* Copa danesa de futbol:
** 1974

## Referències

* ↑ (danès) Referat fra General Forsamling 2013, 20 February 2013: http://vanloeseif.dk/data/1588/filedb/30794.pdf
* ↑ «Denmark - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Vanløse IF (danès)
* Avarta - Vanløse a YouTube.com
# Vernuelh

«Vernuelh» té aquests significats:
* Vernuelh (Alier), municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Vernuelh (Charanta), municipi al departament de la Charanta (regió de Nova Aquitània, França)
* Vernuelh d'Aissa, municipi al departament de l'Alta Viena (Nova Aquitània)
* Vernuelh d'Asac, municipi al departament de l'Alta Viena (Nova Aquitània)
# Schizothorax rotundimaxillaris

Schizothorax rotundimaxillaris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schizothorax sinensis

Schizothorax sinensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hubei (Xina).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schizothorax skarduensis

Schizothorax skarduensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al Pakistan.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1838. Fische aus Caschmir gesammelt und herausgegeben von Carl Freiherrn von Hügel, beschrieben von J. J. Heckel. Wien. Fische Caschmir. 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)