OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2187 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2187 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 25 de novembre de 2014. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides al Sudan del Sud (UNMISS) durant sis mesos, finn el 30 de maig de 2015.
L'ambaixador del Sudan del Sud, Francis Deng, va dir que el seu govern era optimista sobre la possibilitat d'un acord de pau. Demana, com havia fet el seu president Salva Kiir Mayardit a l'Assemblea General el setembre, restablir l'enfortiment de les institucions estatals del seu país en el mandat de la UNMISS. Aquest mandat va ser canviat en maig de 2014 per centrar-se més en la protecció de la població i menys en qüestions com ara el desarmament, la reforma de l'exèrcit i la policia, la recuperació i el desenvolupament.

## Antecedents

El 2011 Sudan del Sud es va independitzar del Sudan després de diverses dècades de conflicte. A finals de 2013, però, va sorgir una crisi política entre el president Salva Kiir i l'ex vicepresident Riek Machar, que va degenerar en violència ètnica i massacres. A la fi de 2013 unes 45.000 persones havien buscat protecció en les bases de la UNMISS, i funcionaris de l'ONU també van descobrir fosses comunes.

## Contingut

Les violacions dels drets humans i les violacions del dret internacional persisteixen i van ser fortament condemnades: assassinats, violència ètnica, violació i altres formes de violència sexual, instar per ràdio a aquest tipus de violència, ús de nens soldats, desaparicions, detencions arbitràries, campanyes de terror i atacs contra escoles, llocs de culte, hospitals, instal·lacions i empreses petrolieres, treballadors humanitaris i cascs blaus comeses per grups armats i l'exèrcit. Totes les parts en conflicte eren responsables en part del patiment de la població i de la crisi humanitària cada vegada més greu. També continuaven violant l'alto el foc del gener de 2014.
El mandat de la UNMISS es va estendre al 30 de maig de 2015, consistent en protegir la població, vigilar els drets humans, permetre l'assistència humanitària i donar suport a l'aplicació de l'acord d'alto el foc. Els atacs contra la UNMISS i l'IGAD -que havien negociat l'acord- van ser condemnats. Per exemple, a l'agost de 2014, un grup no identificat va derrocar un helicòpter de les Nacions Unides i un equip de detecció IGAD va ser detingut.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC keeps in place peace mission in South Sudan until 30 May 2015 as it calls for immediate implementation of cessation of hostilities accord», 25-11-2014.
* ↑ UNMISS. «UNMISS mandate should include capacity and peace building, says Kiir», 27-09-2014.
* ↑ Belga. «Duizenden doden in Zuid-Soedan». Het Laatste Nieuws, 24-12-2013.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Escut de Großlittgen

La càrrega creuada al cap és de l'escut d'armes de l'antic Electorat de Trèveris. Großlittgen pertanyia a aquest estat des de 1341 fins a finals del s. XVIII.
El lleó de la base és el Lleó de Luxemburg, recordant l'època de Großlittgen com a feu luxemburguesa; la família von Litiche de Luxemburg va ser feu amb Großlittgen al s. XII.
L'espasa i la divisió del camp, que s'assembla a una extensió del mantell obert en el fons, són les referències a Sant Martí de Tours, antic patró del municipi, sent el primer l'atribut i l'últim una referència a la història de Martí que va tallar un tros de la seva capa per donar-la a un captaire.
Els dos anells enllaçats són de l'abadia d'Himmerod.
L'escut va ser aprovat el 31 d'agost de 1987, per l'administració Regierungsbezirk en Trèveris.

## Referències

* ↑ Description and explanation of Großlittgen's arms
# Bandera de Rosselló

La bandera oficial de Rosselló té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb una creu plena blanca de braços de gruix 1/16 de l'alçària del drap i amb la rosa groga de l'escut, de diàmetre 37/64 de la mateixa alçària, sobreposada a l'encreuament.
Va ser aprovada el 5 d'abril de 2006 i publicada en el DOGC el 9 de maig del mateix any amb el número 4629.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Segrià

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/1317/2006, de 5 d'abril, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Rosselló.» (pdf). DOGC num. 4629, 09-05-2006. [Consulta: 30 novembre 2009].
# Brachymyrmex

Brachymyrmex és un gènere de formigues de la subfamília dels formicins (Formicinae), natives d'Àfrica del Nord, però diverses espècies s'han disseminat pel món amb el comerç humà.
El gènere pot ser reconegut per la combinació de tenir 9 segments antenals (menys que la majoria de les formigues) i el pecíol ocult pel gàster en una vista dorsal. De vegades es diuen "formigues robot".

## Taxonomia

Inclou 40 espècies:
* Brachymyrmex admotus Mayr, 1887
* Brachymyrmex antennatus Santschi, 1929
* Brachymyrmex aphidicola Forel, 1909
* Brachymyrmex attenuatus Santschi, 1929
* Brachymyrmex australis Forel, 1901
* Brachymyrmex bahamensis Ortiz et al., 2019
* Brachymyrmex bicolor Ortiz et al., 2019
* Brachymyrmex bonariensis Santschi, 1933
* Brachymyrmex brasiliensis Ortiz & Fernández, 2014
* Brachymyrmex bruchi Forel, 1912
* Brachymyrmex cavernicola Wheeler, 1938
* Brachymyrmex coactus Mayr, 1887
* Brachymyrmex cordemoyi Forel, 1895
* Brachymyrmex degener Emery, 1906
* Brachymyrmex delabiei Ortiz & Fernández, 2014
* Brachymyrmex depilis Emery, 1893
* Brachymyrmex donisthorpei Santschi, 1939
* Brachymyrmex feitosai Ortiz & Fernández, 2014
* Brachymyrmex fiebrigi Forel, 1908
* Brachymyrmex flavidulus (Roger, 1863)
* Brachymyrmex gagates Wheeler, 1934
* Brachymyrmex gaucho Santschi, 1917
* Brachymyrmex giardi Emery, 1895
* Brachymyrmex heeri Forel, 1874
* Brachymyrmex iridiscens Ortiz et al., 2019
* Brachymyrmex micromegas Santschi, 1923
* Brachymyrmex minutus Forel, 1893
* Brachymyrmex modestus Santschi, 1923
* Brachymyrmex musculus Forel, 1899
* Brachymyrmex myops Emery, 1906
* Brachymyrmex nebulosus LaPolla & Longino, 2006
* Brachymyrmex obscurior Forel, 1893
* Brachymyrmex oculatus Santschi, 1919
* Brachymyrmex patagonicus Mayr, 1868
* Brachymyrmex pictus Mayr, 1887
* Brachymyrmex pilipes Mayr, 1887
* Brachymyrmex santschii Menozzi, 1927
* Brachymyrmex sosai Ortiz et al., 2019
* Brachymyrmex termitophilus Forel, 1895
* Brachymyrmex tristis Mayr, 1870

## Referències

* ↑ «Brachymyrmex - AntCat» (en anglès). [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ «BioLib - Brachymyrmex». [Consulta: 26 octubre 2023].
# Rev Theory

Rev Theory (antigament coneguda com a Revelation Theory) és una banda musical estil hard rock nord-americana de North Andover, Massachusetts. Rev Theory es va formar el 1997. Els seus membres són Rich Luzzi, Julien Jorgensen, Dave Agoglia, Matt McCloskey i Rikki Lixx.

## Enllaços externs

* Rev Theory a MySpace (anglès)
# Agost (Els Pets)

Agost és el vuitè disc d'estudi d'Els Pets. Fou enregistrat el setembre del 2003 als estudis Music Lan (Avinyonet de Puigventós, l'Empordà, Catalunya), produït pel nord-americà Brad Jones; mesclat l'octubre del 2003 als estudis Alex The Great (Nashville, Tennessee, EUA); i masteritzat als estudis Nautilus (Milà, Itàlia) per Antonio Baglio.

## Llista de cançons

Cançons compostes per Lluís Gavaldà ('La colla', 'El meu veí de sota' i 'Retirada' coescrites amb Joan Reig).
* "Soroll" – 2:57
* "Agost" – 4:29
* "Pau" – 3:40
* "Per què no véns?" – 5:16
* "La colla" – 4:04
* "Feliç" – 2:34
* "El meu veí de sota" – 3:04
* "Bocins de tu" – 4:08
* "Descafeinat" – 3:46
* "Fàcil" – 2:44
* "Retirada" – 2:42
* "Calafell" – 4:14

## Referències

* ↑ «Els Pets tornen amb "Agost", una casa amb una ambientació diferent a cada habitació». 324, 14-02-2004. [Consulta: 6 desembre 2012].
Viccionari
# Església de Sant Joan de Saldus

L'església de Sant Joan de Saldus, es troba a la ciutat de Saldus a Letònia, va ser dedicada oficialment a Sant Joan Evangelista el 27 d'agost de 1900, després d'una llarga història d'ús i segles de reconstruccions.

## Història

* La primera església de fusta va ser construïda el 1461.
* El segon edifici, també de fusta, va ser construït el 1530 i després reformat el 1567.
* L'església de maçoneria va ser edificada entre 1614-1615 i finançada per Wilhelm Duke.
* La quarta església a Saldus va ser aixecada l'any 1737 al turó on es troba l'església actual, va tenir una reforma el 1825, sofrint la seva demolició el 1898.
* La cinquena i actual església va realitzar el seu disseny l'arquitecte Wilhelm Neumann. La construcció es va portar a terme des de 1898 fins a 1899 i va costar 19.700 rubles. Quant es va completar el temple va ser dedicat en honor de Sant Joan Evangelista. Wilhelm Neumann també va dissenyar el Museu d'Art Nacional de Letònia a Riga i la mansió Jaunsvente Manor al municipi de Daugavpils.

### Darreres modificacions

L'església va ser reformada el 1938 per un import de 15.000 lats. L'artista Ansis Bērziņš va dirigir la renovació de l'interior i el mobiliari. L'exèrcit alemany en retirada el 1944 va bombardejar la torre i va danyar el sostre. Es va construir una torre de fusta provisional durant els anys 1945-1946.
La demolició de la torre temporal va començar el 13 de juny de 1981, i la construcció de la nova torre va començar deu dies més tard. L'arquitecte de Saldus Edgars Krūmiņš va dissenyar la torre i V. Krivans va fer el gall del penell a la part superior de la torre. L'església reformada va ser novament dedicada l'1 d'agost de 1982. Les tombes subterrànies es van obrir i es va fer una investigació durant una renovació de 1995, quan es va instal·lar la calefacció radial per terra de l'edifici. La façana de l'església també va ser novament renovellada l'any 2006.

## Referències

* ↑ «Saldus St. John Evangelic Lutheran church and O.Kalpaks square». [Consulta: 22 maig 2022].
# Prefectura d'Ōita

La Prefectura d'Ōita (大分県) és a l'illa de Kyushu al Japó. La capital és la ciutat d'Ōita. Altres ciutats són: Beppu, Bungotakada, Hita, Kitsuki, Nakatsu, Saiki, Taketa, Tsukumi, Usa i Usuki. El turisme a la prefectura d'Oita s'enfoca als seus abundants brolladors d'aigües termals. És famosa nacionalment la ciutat de Beppu ("别府") per les seves onsen (温泉) o aigües termals.

## Fills il·lustres

* Yasuji Kiyose (1900-1981) compositor musical.
# Llista de caps de la Lliga Aquea

La Lliga Aquea (τὸ Ἀχαϊκόν) es va formar l'any 280 aC i tenia al capdavant un estrateg (στρατηγός 'strategós') o general en cap. Era una confederació de diverses ciutats de la costa nord-oest del Peloponès i va tenir dos períodes. El primer, encara que format per a la protecció mútua, era principalment de caràcter religiós, mentre que el segon era una aliança política per protegir les ciutats contra la dominació de Macedònia.
Entre els principals estrategs hi havia:
* Marc de Cerinea 256-255 aC
* Arat I de Sició 245-244 aC
* Diedes 244-243 aC
* Arat I de Sició 243-242 aC
* Agilees 242-241 aC
* Arat I de Sició 241-234 aC, per segona vegada
* Lidíades de Megalòpolis 234-233 aC
* Arat I de Sició 233-232 aC, per tercera vegada
* Lidíades de Megalòpolis 232-231 aC, segona vegada
* Arat I de Sició 231-230 aC, quarta vegada
* Lidíades de Megalòpolis 230-229 aC, tercera vegada
* Aristòmac d'Argos 228-227 aC
* Arat I de Sició 227-226 aC, cinquena vegada
* Hipèrbat 226-225 aC
* Timoxè 226-225 aC
* Arat I de Sició 225-219 aC, sisena vegada
* Arat II de Sició, el Jove 219-218 aC
* Eperat 218-217 aC
* Arat I de Sició 217-216 aC, setena vegada
* Arat II de Sició 216-215 aC, segona vegada
* Arat I de Sició 215-214 aC, vuitena vegada
* Arat II de Sició 214-213 aC, terera vegada
* Cicliades 210-209 aC
* Filopemen 209-208 aC
* Damòcrit de Calidó 201-200 aC
* Cicliades 200-199 aC
* Aristè de Megalòpolis 199-198 aC
* Nicòstrat 198-197 aC
* Aristè de Megalòpolis 195-194 aC, segona vegada
* Filopemen 193-192 aC, segona vegada
* Diòfanes de Megalòpolis 192-191 aC
* Filopemen 191-186 aC, tercera vegada
* Aristè de Megalòpolis 186-185 aC, tercera vegada
* Licortes de Megalòpolis 185-184 aC
* Arcó d'Egira 184-182 aC
* Filopemen 183-182 aC, qurta vegada
* Licortes de Megalòpolis 182-181 aC, segona vegada
* Cal·lícrates de Leòntion 180-179 aC
* Hipèrbat 179-178 aC
* Xenarc d'Acaia 175-174 aC
* Arcó 172-169 aC, per segona vegada
* Menalcides d'Esparta 151-150 aC
* Dieu de Megalòpolis 150-149 aC
* Damòcrit 149-148 aC
* Dieu de Megalòpolis 148-146 aC, segona vegada
* Critolau de Megalòpolis 147-146 aC
Vençut Critolau, el poder va passar a Roma, a partir del 146 aC.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Achaicum Foedus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 7 desembre 2022].
# Barranc del Barri

El barranc del Barri, en algun mapa anomenat, per error, barranc de la Viella, és un barranc de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent actualment al de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. És en terres del poble de Rivert.
Es forma a 1.124 m. alt. al vessant meridional de la Serra de Sant Salvador, a ponent del Tossal la Salve, des d'on davalla de dret cap al sud. Abans d'arribar a Rivert s'ajunta al barranc de Ruganyers.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ognes (Marne)

Ognes és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 70 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ognes era de 70 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 5 estaven desocupats. Tots els 34 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ognes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 36 eren actives i 4 eren inactives. De les 36 persones actives 35 estaven ocupades (17 homes i 18 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 4 persones inactives 1 estava jubilada i 3 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Ognes hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 808 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ognes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ognes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Brachypelma smithi

Brachypelma smithi és una espècie d'aranya migalomorfa de la família Theraphosidae que habiten la zona oest del Pacífic de Mèxic. És una de les batejades amb el nom de taràntula d'anells o de genolls vermells.
Aquestes taràntules són populars entre els amants dels aràcnids i està mundialment sol·licitada com a mascota; destaquen en ella els seus bells colors (negra amb anells vermells i groguencs sobre les seves potes) i la seva forma de comportar-se (molt dòcil). Aquestes taràntules, igual que totes les altres, té verí, però del que un deu preocupar-se comunament de les taràntules Brachypelma són dels seus pèls urticants, ja que si són inhalats, aquests poden causar inflamació de les mucoses.
# Riu Bomu

El riu Bomu o Mbomou és un llarg riu de l'Àfrica central, una de les fonts del riu Ubangui, al seu torn afluent del riu Congo, que forma durant tot el seu curs la frontera entre el nord de la República Democràtica del Congo i el sud de la República Centreafricana (on s'anomena Mbomou).
Naix a la trifrontera entre Sudan del Sud, la República Democràtica del Congo i la República Centreafricana i discorre en general en direcció oest, descrivint una lleugera corba de 966 km de longitud per les sabanes per reunir-se a Yakoma al riu Uele, i donar naixement a l'Ubangui.
Les aigües del riu Bomu són més clares que les del Uele, i ambdues romanen amb les seues tonalitats diferents sense barrejar-se del tot al llarg d'alguns quilòmetres del riu Ubangui.
El riu dona nom a les prefectures d'Haut-Mbomou i Mbomou.
Els seus principals afluents arriben quasi tots de la República Centreafricana, pel marge dret, com els rius Mbokou, Ouara, Chinko (420 km) i Mbari; i pel marge esquerre, hi arriben el riu Asa, quasi en la desembocadura el riu Bili.
El riu Bomu forma el límit de la Reserva de fauna de Bomu (amb dues seccions, oriental i occidental) de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 3 J. Callede, Y. Boulvert, J-P. Thiebaux: Le bassin de l'Oubangui
# Mongeta azuki

L'azuki (Vigna angularis) アズキ en japonès, també transliterat com adzuki o aduki, és una espècie de planta anual enfiladissa dins la família fabàcia però no del gènere Phaseolus de les mongetes comunes sinó del gènere Vigna. Es cultiva molt a l'Àsia oriental i l'Himàlaia per les seves llavors que fan uns 5mm de llargada. En la gastronomia asiàtica aquesta mongeta es menja endolcida, la pasta bullida amb sucre es diu an i és un ingredient comú. En xinès els noms populars hongdou i chidou signifiquen mongeta vermella, ja que aquest és el color que predomina en les varietats xineses. Les mongetes azuki tenen molta fibra i són altes en proteïna, carbohidrats complexos i ferro. Per les proves genètiques es creu que aquesta espècie primer va ser domesticada a l'Himàlaia. A Corea i nord-est de la Xina es va conrear després de l'any 1000 de la nostra era. Més tard va ser portada al Japó on s'ha acabat convertint en el segon llegum més popular després de la soia. L'anpan, una pasta dolça farcida amb pasta de mongeta azuki, és molt popular al Japó.

## Referències

* ↑ Mixed Bean Salad (information and recipe) from The Mayo Clinic Healthy Recipes. Accessed February 2010.
* ↑ http://infomag.eucck.org/storage/contentsfiles/0_99/48/infomag110.pdf
* ↑ «NICS Online Crop Information Center». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 5 gener 2011].

## Enllaços externs

* Alternative Field Crop Manual
* Illustrated Plant Genetic Resources Database
# Esclusa Nou

Esclusa Nou és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 583.
# Aumatell

Aumatell és una obra de Sobremunt (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil orientat a migdia i situat a mà esquerra de la riera del Sorreig.
L' accés a la masia és pel cantó nord passant per un pati interior. Gran Casal que havia tingut un ús primordialment agrícola. S' hi observen moltes reformes i diferents èpoques d' edificació.
El cantó de ponent és totalment nou i en la paret de pedra s' hi troba gravada la data de 1950.

## Història

En una paret de pedra, s' hi observa una gran esquerda produïda pel terratrèmol de l'any 1428.
A finals del segle passat, es va perdre el nom de la casa al passar a propietat d'un capellà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Aumatell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Modest Capell

Modest Capell (Torregrossa, 8 d'abril de 1996 - Santa Pau, 4 d'octubre de 2019) va ser un ciclista català que va córrer als equips Bicis Esteve (2016), Cicles Vic (2017) i Compak (2018 i 2019). Va guanyar la general del calendari de la Copa Critèrium de la Federació Catalana de Ciclisme i el títol de campió de Catalunya de contrarellotge individual, ambdós en categoria sub-23 l'any 2018. L'any 2019 es va endur també la general de la Copa Critèrium i la medalla de bronze als Campionats de Catalunya de contrarellotge individual de Súria, en el seu debut en categoria elit.
Va morir en un accident de trànsit mentre entrenava el 4 d'octubre de 2019 la carretera GI-524, a l'alçada de Santa Pau. En el moment de la seva mort havia iniciat la seva feina com a entrenador esportiu, i era una de les grans promeses del ciclisme català.
L'any 2020, i en el primer aniversari de la seva mort, els seus amics i el Club Ciclista Torregrossa organitzen la primera edició de la Gran Clàssica Modest Capell, que forma part del calendari de Grans Clàssiques - Trofeu Joan Casadevall de la Federació Catalana de Ciclisme.

## Referències

* 1 2 esport3. «Mor atropellat Modest Capell, una de les grans promeses del ciclisme català», 04-10-2019. [Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «Tragedia en el ciclismo tras la muerte del joven Modest Capell», 04-10-2019. [Consulta: 5 octubre 2019].
* ↑ «David Gómez venç a Tarragona i Modest Capell guanya la Copa Critèrium». [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ «Gerard Armillas i Maria Banlles, nous campions de Catalunya de CRI». [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ «Modest Capell mor accidentalment». [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ «La primera Gran Clàssica Modest Capell de carretera es disputarà el 3 d'octubre». [Consulta: 25 setembre 2020].
# Riu Blackwater

* Per a altres significats, vegeu «Riu Blackwater (Kerry)».
El riu Blackwater del sud-est de Virgínia flueix des de la seua capçalera a prop de la ciutat de Petersburg (Virgínia) fent 105 milles (170 km) a través de la regió Planúria Costera Interior de Virgínia (part de la Planúria Costera Atlàntica). El Blackwater conflueix amb el riu Nottoway sent els dos afluents del riu Chowan, que desemboca en l'ansa Albemarle. La confluència Blackwater-Nottoway forma el termenal entre Virginia i Carolina del Nord.