OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Il piccolo Archimede

Il piccolo Archimede (estrenada internacionalment com The Little Archimedes) és una pel·lícula italiana de comèdia dramàtica del 1979 escrita i dirigida per Gianni Amelio. Es tracta de l'adaptació de la novel·la curta d'Aldous Huxley "The Young Archimedes" (1924) i fou produïda per Rai 2.

## Repartiment

El professor Robin Heines, un crític d'art anglès que viu a la Toscana amb la seva família en la dècada del 1930, descobreix la increïble capacitat intel·lectual de Guido, un nen de set anys fill d'un agricultor i orfe de mare. Estimulat per Heines, el noi demostra un gran talent per la música i, sobretot, per les matemàtiques. Quan Heines marxa a Suïssa un curt període, Guido és adoptat per la senyora Bondi, propietària del terreny en el que viu i treballa el seu pare. Quan Heines torna s'assabenta que Guido s'ha suïcidat per una depressió que va agafar quan vivia a la ciutat.

## Repartiment

* Laura Betti: Miss Bondi
* Shirley Corrigan: Elisabeth
* Mark Morganti: Robin Heines
* John Steiner: Alfred
* Aldo Salvi: Guido

## Recepció

Pel seu paper Laura Betti fou guardonada amb el Premi Sant Sebastià d'interpretació femenina al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1979.

## Crítiques

| « | Amelio substitueix la ironia intel·lectual de Huxley per la intensitat d'una escriptura musicalment ritmada, classicista fins a l'abstracció, que contempla el “misteri” del nen prodigi i la seva desaparició dramàtica amb una intensitat vibrant | » |
| — Lino Miccichè. |||

## Referències

* ↑ Gino Moliterno. The A to Z of Italian Cinema. Scarecrow Press, 2009. ISBN 0810868962.
* ↑ Domenico Scalzo. Gianni Amelio: un posto al cinema. Lindau, 2001. ISBN 8871803639.
* ↑ Las últimas proyecciones, ABC, 20 de setembre de 1979
* ↑ Il piccolo Archimede a la Filmoteca de Catalunya

## Enllaços externs

* Il piccolo Archimede a YouTube
# Federació Líbia de Futbol

La Federació Líbia de Futbol, LFF (àrab: الاتحاد الليبي لكرة القدم, al-Ittiḥād al-Lībī li-Kurat al-Qadam, ‘Unió Líbia de Futbol’), és la institució que regeix el futbol a Líbia. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga líbia de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Líbia absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1962.
* Afiliació a la FIFA: 1964
* Afiliació a la CAF: 1965

## Referències

* ↑ Libya Arxivat 2018-06-16 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Libya at CAF Online

## Enllaços externs

* (àrab) Libyan Football Federation
# Comarques d'Extremadura

La comunitat autònoma d'Extremadura està dividida en 24 comarques, 11 de les quals es troben a la província de Badajoz i 13 a la província de Càceres.

## Comarques administratives de la província de Badajoz

* Los Baldíos (En el mapa apareix com Alburquerque)
* Comarca de Badajoz
* Campiña Sur
* Las Vegas Altas (En el mapa apareix com Don Benito)
* Comarca de Jerez de los Caballeros
* La Serena
* La Siberia
* Comarca de Mérida
* Zafra - Río Bodión
* Llanos de Olivenza
* Tentudía
* Tierra de Barros

## Comarques administratives de la província de Càceres

* Vegas de Alagón
* Comarca de Valencia de Alcántara
* Valle del Ambroz
* Llanos de Cáceres
* Campo Arañuelo
* Valle del Jerte
* La Vera
* Las Hurdes
* Las Villuercas
* Los Ibores
* Sierra de Gata
* Trujillo
* Comarca de Alcántara
# Formigueret gorjaesquitxat

El formigueret gorjaesquitxat (Rhopias gularis) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) que viu a la selva pluvial del sud-est del Brasil.
Inclòs freqüentment al gènere Myrmotherula, modernament ha estat ubicat al monotípic gènere Rhopias Cabanis et Heine, 1860, arran estudis recents.

## Referències

* ↑ «Formigueret gorjaesquitxat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
* ↑ R Belmonte-Lopes, GA Bravo, MR Bornschein, GN Maurício, MR Pie et RT Brumfield. 2012. Genetic and morphological data support placement of Myrmotherula gularis (Spix) in the monotypic genus Rhopias Cabanis and Heine (Aves: Passeriformes: Thamnophilidae). Zootaxa 3451: 1–16.
# Griend

Griend és un illot sorrenc del mar de Wadden. Està situat entre la costa occidental de la província de Frísia i la cadena d'illes Frisones, de les quals es considera tanmateix que forma part. Administrativament pertany al municipi de Terschelling, situat uns quilòmetres al nord.
Hom creu que Griend és el que resta d'una illa que a l'edat mitjana era habitada i acollia fins i tot amb una petita ciutat. Actualment està deshabitat i és una àrea natural d'especial interès ornitològic. Té una petita caseta emprada durant l'estiu pels biòlegs.
L'illot no compta amb dics que la protegeixin (a diferència de la majoria d'altres illes frisones) o en fixin la posició, de manera que es desplaça lentament cap a l'est (per efecte de l'erosió a un costat i acreció a l'altre).

## Referències

* ↑ Zwier, Gerrit Jan. Mijn wadden (en neerlandès). Atlas Contact, 2010. ISBN 9045018195.
# San Luis (Arizona)

San Luis és una població dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2007 tenia 23.810 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Luis tenia 15.322 habitants, 3.018 habitatges, i 2.876 famílies La densitat de població era de 223,7 habitants/km².
Dels 3.018 habitatges en un 71,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,1% hi vivien parelles casades, en un 18,9% dones solteres, i en un 4,7% no eren unitats familiars. En el 3,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,6% tenia menys de 18 anys, un 12,9% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 13,4% de 45 a 60 i un 4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 144,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.966 $ i la renda mediana per família de 22.368 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.770 $ mentre que les dones 14.149 $. La renda per capita de la població era de 5.377 $. Aproximadament el 36,3% de les famílies i el 35,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Luis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Luis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maurice de Barescut

Maurice de Barescut (Perpinyà, Rosselló, 24 de juny de 1865 - 13 de febrer de 1960) fou un militar nord-català, associat a la Primera Guerra Mundial.

## Biografia

Antic alumne de l'École polytechnique, el 1895 va formar part de la força expedicionària a Madagascar, i va fer campanya a Algèria, per primera vegada en 1896 i després des de 1903 fins al 1905. Després fou professor adjunt a l'École supérieure de guerre, de la que en fou responsable del curs de l'artilleria 1911-1914.
Amb el grau de coronel va exercir com a Cap d'Estat Major del 2n Exèrcit (França) del 22 de març 1915 al 16 de desembre de 1916. El seu èxit, especialment durant els atacs de 4 de desembre 1916, li va valer el grau de Comandant de la Legió d'Honor.
General de brigada a títol temporal i actuant al comandament interí d'una divisió d'infanteria 16 de desembre de 1916, el general Barescut va ser nomenat ajudant major general el 2 de maig de 1917 i va promoure definitivament el 21 de setembre següent.
Els que van treballar al seu costat el descriuen com "petit, bru, prim i animat, afable, amb un lleuger accent del sud" i "poder treballar inusual." El seu lema va ser: "Tothom treballa en comú ". El 16 de juliol de 1937 li fou concedida la gran creu de la Legió d'Honor.

## Escrits

* Pròleg de Les cahiers de la Victoire : La Gloire de Verdun. Les faits. Le commandement. Le Soldat, La Renaissance du Livre, Paris, 1922

## Referències

* ↑ ''Grand quartier général : le quotidien d'un état-major de guerre, 1920, p. 11

## Bibliografia

* « Le général de Barescut », in Le Pays de France, n° 204, 12 septembre 1918, p. 3
* Les armées françaises dans la grande guerre, France Armée, État-Major, Imprimerie nationale, 1932
* Jean de Pierrefeu, Grand quartier général : le quotidien d'un état-major de guerre, L'Harmattan, 2007, 2 vol. (fac-simile de G.Q.G. Secteur 1. Trois ans au Grand quartier général par le rédacteur du "Communiqué", L'Édition française illustrée, 1920)
* Henri Temerson, Biographies des principales personnalités françaises décédées au cours de l'année 1960, Hachette, 1961, p. 18
# Els pobles més bonics d'Itàlia

Els pobles més bonics d'Itàlia és una associació privada que promou els petits centres habitats italians qualificats amb un "gran interès històric i artístic".
Neix el març de 2001 gràcies a l'impuls de l'Àrea de Turisme de l'Associació Nacional d'Ajuntaments Italians (ANCI) i amb l'objectiu de contribuir a salvaguardar, conservar i revitalitzar no només petits nuclis i municipis, sinó també elements aïllats que, en trobar-se fora dels principals circuits turístics, corren perill tot i el seu gran valor de ser oblidats amb la conseqüent degradació, despoblació i abandonament.
Inicialment, el grup estava format per un centenar de municipis, que han anat augmentant fins als 281 (2019).

## Referències

* 1 2 «The Association» (en anglès). I Borghi più Belli d'Italia. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* Els pobles més bonics d'Itàlia - Lloc web oficial (italià)(anglès)
# Feng Liao

Feng Liao (馮嫽) va ser la primera diplomàtica-oficial de la història xinesa, que va representar a la Dinastia Han a Wu-suen (烏孫), que es trobava en les Regions Occidentals. Era una pràctica de la Cort Imperial per fomentar aliances amb les tribus del nord a través del matrimoni, i dues princeses Han s'havien casat amb reis Wu-suen.
Feng Liao era la serventa de la Princesa Jieyou (解憂公主), que s'havia casat amb un rei Wusun. La mateixa Feng més tard es va casar amb un influent general Wusun, que era en bona estima del Príncep Wujiutu (烏就屠) del regne, cosa que després es provaria com beneficiosa per la Dinastia Han.
Quan el príncep Wujiutu es va apoderar del tron de Wusun en el 64 aEC, després que el seu pare morí, existia la por a la Cort Imperial de Han que Wujiutu, la mare del qual era xiongnu, permetria als wusun esdevenir vassalls dels xiongnu.

## Bibliografia

* Llibre de Han, vol. 96B.
* Evoking Past Glories in the Desert Arxivat 2011-07-07 a Wayback Machine.. (2001).
* Feng Menglong. (2000). Gujin Xiaoshuo ("Stories Old and New"). (S. H. Yang & Y. Q. Yang, Trans.) Stories Old and New: A Ming Dynasty Collection. Seattle: University of Washington Press. (1620).
* Peterson, Barbara Bennett (Ed.). (2000). Notable women of China: Shang dynasty to the early twentieth century. New York: M. E. Sharpe, Inc.
* Yu, Taishan. (2006). A Study of the History of the Relationship Between the Western and Eastern Han, Wei, Jin, Northern and Southern Dynasties and the Western Regions. Retrieved from.
# Frances Bilas Spence

Frances Bilas Spence (2 de març de 1922 - 18 de juliol del 2012) va ser una de les programadores originals de l'ordinador ENIAC.
Va néixer a Filadèlfia el 1922 i va assistir a la Universitat Temple, on va guanyar una beca per al Chestnut Hill College. Es va graduar en Matemàtica amb orientació cap a física l'any 1942. Mentre estudiava va conèixer a Kathleen McNulty, qui també es va convertir després en una de les sis dones que van programar l'ENIAC. McNulty i Spence van ser contractades en la Moore School of Engineering per treballar en càlcul de trajectòries balístiques. Ambdues van ser seleccionades per ser part del primer equip de programadors de l'ENIAC, una màquina que fou dissenyada especialment per realitzar aquest tipus de càlculs.
El 1947, un any després de la presentació en societat de la Màquina ENIAC, Bilas es va casar amb Homer Spence, un enginyer electrònic de l'armada que provenia de l'Aberdeen Proving Grounds, qui després va començar a treballar també en el projecte ENIAC. Poc temps després de casar-se, Bilas Spence va renunciar al seu lloc per dedicar-se a formar una família.

## Referències

* ↑ «Finding the forgotten women who programmed the world's first electronic computer» (en anglès). Public Radio International.

## Enllaços externs

* Women Proto - Programmers Get Their Just Reward
* Witi Hall of Fame
* ENIAC Programmers Project
* The World's First Programmers, the Women of the ENIAC, to come to NYC
# Gàgrino

Gàgrino (en rus: Гагрино) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, pertany al districte rural de Boksitogorski. El 2017 no tenia cap habitant.
# San Luis Obispo

San Luis Obispo és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 census tenia 44.174 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Luis Obispo tenia 44.174 habitants, 18.639 habitatges, i 7.697 famílies. La densitat de població era de 1.600 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,2% tenia menys de 18 anys, un 33,6% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.926 $ i la renda mediana per família de 56.319 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.915 $ mentre que les dones 27.407 $. La renda per capita de la població era de 20.386 $. Entorn del 7,1% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- San Luis Obispo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Luis Obispo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Mas del Gironet

El Mas del Gironet és una masia de Santa Bàrbara (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una gran masada rectangular de gruixudes parets de maçoneria ordinària amb algun carreu als buits i cobertes de teula a doble vessant amb petit ràfec fent canaló i curiosos pilons coronant-la.
Consta d'un edifici principal, amb porta d'arc rebaixat, una gran sala amb pilastra al mig que era ocupada pel molí de "giny", i premses, amb la gran llar de campana al fons i una planta a sobre que serveix d'algorfa.
A la dreta de les construccions dels corrals i a l'esquerra, tocant a la carretera, s'alcen la planta baixa i dos pisos d'habitació. Hi ha un pou al davant i grans basses per a regular l'aigua.

## Història

Inscripció a un piló de pedra encastat a l'interior: «Dia … any 1807». Enfront aquesta masada hi ha actualment els edificis de la fàbrica de la Sansa, i antigament, al segle xviii i principis del XIX hi havia l'Hostal dels Frares, regentat per frares mercedaris.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas del Gironet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Beauchemin (Alt Marne)

Beauchemin és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beauchemin era de 106 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. Tots els 45 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beauchemin el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 16 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 16 | 5 a 9 | 4 |
| 16 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 56 eren actives i 9 eren inactives. De les 56 persones actives 55 estaven ocupades (32 homes i 23 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Beauchemin hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beauchemin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beauchemin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Sent Alban (Alta Garona)

Sent Alban (francès Saint-Alban)és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Fibrosi

La fibrosi és la formació o desenvolupament en excés de teixit connectiu fibrós en un òrgan o teixit com a conseqüència d'un procés reparatiu o reactiu, en contraposició a la formació de teixit fibrós com constituent normal d'un òrgan o teixit.

## Malalties amb fibrosi

* Fibrosi quística del pàncrees i pulmons.
* Fibrosi endomiocàrdica, Miocardiopatia idiopàtica.
* Cirrosi és una fibrosi de fetge.
* Fibrosi pulmonar idiopàtica del pulmó.
* Fibrosi mediastínica.
* Fibrosi massiva progressiva, una complicació de la pneumoconiosis en treballadors en mines de carbó.
* Fibrosis proliferativa.
* Tuberculosi (TB) pot causar fibrosi al pulmó.
# Pray (Piemont)

Pray és un municipi situat al territori de la província de Biella, a la regió de Piemont, (Itàlia).
Pray limita amb els municipis de Caprile, Coggiola, Crevacuore, Curino, Portula i Trivero.
# Francolí de Hildebrandt

El francolí de Hildebrandt (Pternistis hildebrandti) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita praderies, sabanes, boscos i vegetació de ribera de l'Àfrica oriental, des d'Uganda i Kenya cap al sud, fins a Zàmbia, Malawi i nord de Moçambic.
# Alosno

Alosno és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca d'El Andévalo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 5.054 | 4.861 | 4.843 | 4.834 | 4.792 | 4.670 | 4.514 | 4.419 | 4.514 |

## Monuments

* Ermita del Senyor de la Columna
* Església Parroquial de Nostra Senyora de Gràcia
* Convent de la Congregació de Santa Ana

## Personatges cèlebres

* Pedro Carrasco (Boxador)
* Paco Toronjo (Cantant de flamenc)
# Mas del Gil

«Mas del Gil» té aquests significats:
# Hitoshi Sasaki

Hitoshi Sasaki (japonès: 佐々木等) (prefectura de Fukushima, 1891 - Suginami, 23 de juliol de 1982) fou un futbolista i entrenador japonès. Va dirigir la selecció japonesa, els Far Eastern Championship Games 1921.

## Referències

* ↑ (japonès)Japan Football Association
* ↑ (japonès)Japan Football Association
# Eleccions municipals de València de 1960

Les eleccions municipals de València de 1960 van ser unes eleccions municipals durant el règim franquista i les primeres durant l'alcaldia d'Adolfo Rincón de Arellano. Es van celebrar el 27 de novembre de 1960. En aquestes eleccions es van triar per a renovar la meitat dels regidors de l'Ajuntament de València dels tres terços (familiar, sindical i corporatiu) que no s'havien renovat l'any 1957.

## Sistema electoral

El sistema electoral durant el règim franquista, d'acord amb la llei de bases de règim local de 1945 va disposar que els regidors (concejales) havien de ser designats per terceres parts (tercios) d'aquesta manera:
* Per elecció entre els veïns que fossin caps de família (pràcticament tots els homes, i també les dones vídues), cosa que va donar lloc al «terç familiar».
* Per elecció del Sindicat Vertical del municipi, és a dir el «terç sindical».
* Per elecció entre les entitats econòmiques, culturals i professionals del municipi, amb una llista de candidats que proposava el governador civil a l'ajuntament, cosa que seria el «terç d'entitats».
Finalment, l'alcalde era nomenat directament pel governador civil com a delegat seu al municipi, totalment al marge del sistema electoral descrit.

## Resultats

Els candidats electes per cada terç figuren en verd.

### Regidors en representació del Terç Familiar

Candidats i vots :
| Luis Maria Ilzarbe Navarro | 53.042 |
| Maximiliano Lloret Gómez | 47.588 |
| Javier Mompó Aliño | 34.889 |
| José Luis Vilar Hueso | 34.383 |
| Joaquín Adrián Igual | 25.431 |
| Manuel Zaplana Fuentes | 19.904 |
| José María Arce Alamar | 18.418 |
| Carmen Caruana Tomás | 15.915 |
| Fernando Mateu Ros | 13.533 |
| José María Blasco Fonfría | 13.167 |
| Miguel Cuenca Tramoyeres | 12.403 |
| Miguel Benet Pons | 11.337 |
| Enrique Gastaldi Albiol | 11.182 |
| Jaime González Vidal | 10.810 |
| José Oliver Pascual | 8.170 |
| Emilio García Castillejos | 4.921 |
| Miguel Catalá Gomis | 4.604 |
| Fernando Segovia Aparicio | 4.544 |
| Enrique Osset Esteve | 3.977 |
| Jorge Pons Planells | 3.898 |
| Juan María Buigues Galarza | 2.019 |
| Ángel Serrate Martín | 1.968 |
| José Lledó Calabuig | 1.742 |
| Vicente Aleixandre Pelechano | ??? |
| Antonio Romero Padilla | ??? |

### Regidors en representació del Terç Sindical

Candidats i vots :
| Marcelino Alamar Benlloch | ??? |
| Luis Belenguer Salcedo | ??? |
| José Duato Gómez-Novella | ??? |
| Fernando García-Berlanga Martí | ??? |
| Federico Lis Ballester | ??? |

### Regidors en representació del Terç Corporatiu

Candidats i vots :
| José Fuenmayor Champín | ??? |
| Antonio Grau Penadés | ??? |
| Álvaro Pons Ibáñez | ??? |
| Manuel Vilar Sancho | ??? |

## Referències

* ↑ «Ley de Bases del Régimen Local» (en castellà). El País, 20-06-2010. [Consulta: 27 desembre 2012].
* ↑ Els resultats es presenten per candidat més votat en la totalitat del municipi i no per districtes, ja que no es disposa d'aquesta informació.
* Colomer Rubio, Juan Carlos: Gobernar la ciudad. Alcaldes y poder local en Valencia (1958-1979), Universitat de València, p. 162 i 163
* Diari Levante, Las Provincias i Hoja del lunes