OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Viking (desambiguació)

«Víking o viking» té aquests significats:
* Vikings, mariners i saquejadors nòrdics provinents d'Escandinàvia
* Toponímia:
** Viking (Canadà), població de la província d'Alberta, al Canadà
** Viking (Minnesota)
* Aeronàutica:
** Programa Viking, programa de sondes d'exploració del planeta Mart
** Viking 1, sonda espacial destinada a l'estudi del planeta Mart llençada el 1975 per la NASA
** Viking 2
** Viking (satèl·lit), primer satèl·lit artificial de Suècia
** S-3 Viking, avió de combat per a la lluita antisubmarina
* Esports:
** Viking F.K., equip de futbol noruec
** Víkingur Reykjavík, equip de futbol islandès
** Minnesota Vikings, equip estatunidenc de futbol americà
* Música:
** Viking metal, subgènere musical del Heavy Metal
* Sèrie de televisió:
** Vikings, sèrie de televisió emesa el 2013 pel canal The History Channel
Viccionari
# Viking 1

La Viking 1 va ser una sonda espacial destinada a l'estudi del planeta Mart. Llançada el 20 d'agost del 1975 per la NASA, va arribar en un any a l'òrbita marciana el 19 de juny del 1976, i va començar a transmetre dades fins que es va fer aterrar el 1980. Dos anys més tard es va perdre tot contacte amb la sonda. Es tractava del primer intent dels EUA de fer un aterratge a Mart.
La missió va ajudar a transmetre imatges i mesures sobre el planeta, a confirmar el fenomen de la dilació del temps segons la gravetat (previst per la teoria de la relativitat) i a estudiar la superfície marciana.

## Mapa de Mart

El següent mapa d'imatge del planeta Mart conté enllaços interns a característiques geogràfiques destacant les ubicacions de Rovers i mòduls de descens. Feu clic en les característiques i us enllaçarà a les pàgines dels articles corresponents. El nord està a la part superior; les elevacions: vermell (més alt), groc (zero), blau (més baix).

## Referències

* ↑ Loff, Sarah. «August 20, 1975, Launch of Viking 1». NASA, 20-08-2015. [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ Williams, David R. Dr. «Viking Mission to Mars». NASA, December 18, 2006. [Consulta: February 2, 2014].
* ↑ Nelson, Jon. «Viking 1». NASA. [Consulta: February 2, 2014].
* ↑ Angelo, Joseph A. Encyclopedia of Space and Astronomy (en anglès). Infobase Publishing, 2014-05-14, p. 641. ISBN 9781438110189.
* ↑ «Chronology of Mars Exploration». history.nasa.gov. Arxivat de l'original el 2000-08-17. [Consulta: 16 agost 2019].
# Eleccions al Parlament Basc de 2001

Les Eleccions al Parlament Basc de 2001 se celebraren el 13 de maig de 2001. Es van elegir els 75 representants del Parlament Basc i es va donar peu a la VII legislatura. Amb un cens d'1.813.356 electors, els votants foren 1.431.996 (78,96%) i 381.360 les abstencions (21,03%).
El PNB es va presentar en coalició amb EA amb un programa obertament sobiranista de superació dels marcs estatutari i constitucional i favorable a l'autodeterminació obtenint el 42,7 % dels vots i 33 escons, i el Partit Popular liderat per Jaime Mayor Oreja, i el Partit Socialista de Nicolás Redondo Terreros van proposar un discurs comú en defensa de la Constitució i de l'Estatut com a marc insubstituïble per acabar amb el problema terrorista creient que podien desallotjar el nacionalisme de la presidència del País Basc, però només van aconseguir 19 i 13 escons. Després de la ruptura de la treva d'ETA, l'esquerra abertzale, representada per Euskal Herritarrok, va perdre 7 dels 14 escon, els pitjors resultats de la història de la esquerra abertzale. Ezker Batua-Berdeak va obtenir tres escons. Unidad Alavesa va presentar un dels seus candidats a les llistes del PP per Àlaba.
El PP no va obtenir tot el suport popular que esperava, i el PNB en coalició amb Eusko Alkartasuna fou la força més votada, i governà en solitari mercè un pacte amb Ezker Batua-Berdeak tornant a ser investit lehendakari Juan José Ibarretxe. Nicolás Redondo Terreros va dimitir dels seus càrrecs pels mals resultats i les obertes discrepàncies amb la línia política del seu partit.

## Resultats

* Els resultats foren:
← Eleccions al Parlament Basc, 2001 → :
| Partit | Vots | % | Escons |
| EAJ-PNV – EA | 604.222 | 42,38 | 33 |
| Partit Popular | 326.933 | 23,12 | 19 |
| PSE-EE | 253.195 | 17,90 | 13 |
| Euskal Herritarrok | 143.139 | 10,04 | 7 |
| Ezker Batua-Berdeak | 78.862 | 5,53 | 3 |
| Partido Humanista | 3.708 | 0,26 | |
| Partit del Karma Democràtic | 2.000 | 0,14 | |
| Trabajadores por el Diálogo | 1.017 | 0,07 | |
| Askatasuna | 663 | 0,05 | |
A part, es comptabilitzaren 11.508 (0,63%) vots en blanc.

## Referències

* ↑ Federico Castaño. «El PNV gana las elecciones vascas con 33 escaños, uno más que PP y PSE juntos» (en castellà). Cinco Dias, 14-05-2001. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «Entrevista a Juan Fernando López Aguilar, secretari de Llibertats Públiques i Desenvolupament Autonòmic del Partit Socialista» (en castellà). Telemadrid, 08-03-2007. Arxivat de l'original el 2007-03-08. [Consulta: 19 abril 2024].

## Enllaços externs

* Web dels resultats electorals al País Basc Arxivat 2010-04-07 a Wayback Machine.
# Eleccions al Parlament Escocès de 2003

Les Eleccions al Parlament escocès de 2003 se celebraren l'1 de maig de 2003, i foren les segones que se celebraren des de la seva constitució el 1999. S'hi van imposar els laboristes escocesos de Jack McDonnell, sobre el SNP de John Swinney i es produí un augment de partits radicals petits.
← Eleccions de 1999Resultats al Parlament Escocès del 2003 →Eleccions de 2007 :
| Partit | Vots Constituència | % | Escons | Vots Regionals | % | Escons | Escons totals |
| Partit Laborista Escocès | 659.879 | 34,6 | 46 | 561.379 | 29,3 | 4 | 50 |
| Partit Nacional Escocès | 449.476 | 23,8 | 9 | 399.659 | 20,9 | 18 | 27 |
| Partit Conservador Escocès | 312.598 | 16,6 | 3 | 296.929 | 15,5 | 15 | 18 |
| Liberal Demòcrates Escocesos | 286.150 | 15,3 | 13 | 225.774 | 11,8 | 4 | 17 |
| Partit Verd Escocès | - | - | - | 132.138 | 6,9 | 7 | 7 |
| Partit Socialista Escocès | 117.709 | 6,2 | - | 128.026 | 6,7 | 6 | 6 |
| Altres | 65.523 | 3,4 | 2 | 171.951 | 8,9 | 2 | 4 |
| Total | 1.891.335 | | 73 | 1.915.856 | | 56 | 129 |

## Enllaços externs

* BBC: Vots d'Escòcia 2003
* Resultats de les eleccions escoceses de 1997 fins ara
# Villafranca de la Sierra

Villafranca de la Sierra és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Antigament comprenia també Navacepedilla de Corneja i part de Casas del Puerto.
Límita al nord amb Bonilla de la Sierra i Casas del Puerto, al sud amb San Martín de la Vega del Alberche, a l'est amb Navacepedilla de Corneja i a l'oest amb San Miguel de Corneja i Navaescurial.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Els cavallers (obra de teatre)

Els cavallers (en grec antic: Ἱππεῖς) és una obra satírica d'Aristòfanes escrita en el 424 aC, consistent en una crítica desenfrenada a Cleó, un dels homes més poderosos de l'antiga Atenes.

## Contingut

Una vegada, Cleó havia acusat Aristòfanes d'«avergonyir la ciutat davant d'estrangers» com a resposta a la representació d'una de les seves comèdies (l'obra perduda Els babilonis) en les Dionisíes, a les quals assistien estrangers. Aristòfanes no va perdonar-lo mai, i hi va escriure Els cavallers com a resposta.
La premissa bàsica de l'obra és que hi ha un home anomenat Demos (en grec, 'ciutadania') que no és gaire llest. Els seus esclaus, Nícies i Demòstenes (dos dels generals atenesos més importants de la Guerra del Peloponès), estan enfadats per la forma en la qual el cambrer de Demos, el paflagoni (és a dir, Cleó), ha estat tractant Demos i els altres esclaus. Descobreixen que la manera d'apartar el paflagoni del poder és reemplaçar-lo per un venedor de botifarrons.
Els dos esclaus troben el venedor i li expliquen el seu pla, i aquest es mostra més que disposat a ajudar-los.
L'obra degenera, llavors, amb el venedor de botifarrons amenaçant fer totes les coses terribles que el paflagoni va fer a Demos, i més. Ambdós intercanvien insults, i intenten superar-se l'un a l'altre en idiotesa i grolleria. Al final, Demos decideix que prendrà el venedor de botifarres com a nou cambrer.
El venedor de botifarrons resulta no ser un tirà cruel, i havia dit tals coses només per ser triat; li porta a Demos una Treva (personificada per una bella donzella). El càstig del paflagoni és prendre l'antic treball del venedor de botifarrons: «ha de vendre botifarrons de carn de ruc i gos: perpètuament embriac, intercanviarà obscenitats amb prostitutes i no beurà més que l'aigua bruta dels banys».
A més de la crítica a Cleó, aquesta obra és notable pel seu retrat poc favorable del poble com a ximple, fàcil d'enganyar i inconstant. Al final, no obstant això, mostra una conclusió il·luminadora amb Demos rejovenit, cosa que representa la volta d'Atenes a la seva edat daurada, malgrat tota la corrupció i intriga en l'Àtica durant la Guerra del Peloponès.

## Bibliografia

* Aristófanes. Obra completa. Volumen I: Los Acarnienses. Los Caballeros. Introducció, traducció i notes de Luis Gil Fernández. «Premio Nacional a la obra de un traductor» 1999. Madrid: Editorial Gredos, 1995. ISBN 978-84-249-1678-7.

## Enllaços externs

* Aristòfanes. Comèdies, vol. I: Els acarnesos, p. 49. Fundació Bernat Metge. ISBN 8498590507.
# Yisrael Hopstein

Yisrael Hopstein (1737-1814) (en hebreu: ישראל הופשטיין) també conegut com el Maguid de Kozhnitz, va ser un dels líders hassídics més importants de Polònia durant el segle xviii i principis del segle xix. El rabí Yisrael era un estudiant del Maguid de Mezritch i del Rebe Elimelech de Lizensk. Rabí Yisrael va escriure molts llibres sobre Hasidut i Càbala.

## Biografia

El rabí Yisrael va néixer a Opatów, on el seu pare Shabtay era un enquadernador. Fins i tot sent un nen petit, va ser reconegut com un prodigi. Va estudiar sota la tutela del rabí Shmelke de Nikolsburg, qui finalment va convèncer a rabí Yisrael d'anar a estudiar amb el rabí Dov Ber Ben Avraham, el Maguid de Mezritch. Després que el Maguid va morir, va anar a aprendre amb el Rebe Elimelech de Lizensk. El rabí Yisrael, va ser fundador de la dinastia jasídica polonesa de Kozhnitz.

## Família

El rabí Yisrael estava casat amb Royze. El matrimoni va tenir tres fills: el rabí Moshe Elyakim que va reemplaçar al seu pare com a rebe després que el rabí Yisrael va morir. Leah Perl, l'esposa del rabí Avi Ezra Zelig Shapira, rabí de Grenitz. I finalment, el rabí Motel que va morir en la seva joventut.

## Bibliografia

* Aryeh Kaplan (1984). Els mestres jasídics i els seus ensenyaments. Jerusalem: Moznaim.
# Catedral de Basilea

La catedral de Basilea (en alemany Basler Münster) és un dels edificis més representatius de la ciutat de Basilea, Suïssa. L'església es va construir en estil romànic tardà i va ser parcialment derruïda durant el terratrèmol de Basilea de 1356, essent posteriorment reconstruïda en estil gòtic per Johannes Gmünd, i ampliada el 1421 per l'arquitecte Ulrich von Ensingen. La torre sud es va acabar el 1500 per Hans von Nußdorf.
L'edifici, reconstruït a finals del segle xiv després del terratrèmol, es caracteritza per les seves dues torres de la façana de pedra de gres: la torre nord o Georgsturm (torre de Sant Jordi) de 64,2 m i la torre sud o Martinsturm (torre de Sant Martí) de 62,7 m.
Inicialment catòlica, avui és una església evangèlica des de la Reforma protestant que es va implantar a Basilea en 1529. En el seu interior es troben enterrats Erasme de Rotterdam i Jakob Bernoulli, entre d'altres.

## Història

Es creu que el pujol on se situa la catedral ha estat edificat almenys des del segle I a. C., amb un petit temple que posteriorment va ser suplantat per un campament romà. A principis del s. XI el bisbe Adalbert II ordena la construcció d'una catedral de tres naus. La catedral es va acabar cap al 1225, en estil romànic tardà. Després del terratrèmol es van esfondrar cinc torres i diverses parts de l'edifici, que van ser reconstruïdes en el nou estil gòtic, i en 1363 es consagra l'altar principal de la nova catedral. En 1421 Ulrich von Ensingen —constructor de les torres Ulm i Estrasburg— inicia l'ampliació de la torre nord, finalitzada el 1429 i que es completa el 23 de juliol de 1500, a càrrec d'Hans von Nussdorf. Des de llavors s'han realitzat diverses reformes menors, incloent el tancament de la cripta i la seva reobertura en 1975.
* Catedral de Basilea - Basler Münster

## Referències

* ↑ «Rundgang» (en alemany). Arxivat de l'original el 2012-08-24. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Erasmus Epitaph» (en alemany). Arxivat de l'original el 2012-04-29. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Architektur» (en alemany). Arxivat de l'original el 2012-09-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Chadwickita

La chadwickita és un mineral de la classe dels òxids. Anomenada per Sir James Chadwick un físic anglès de la Universitat de Cambridge; va aconseguir el premi Nobel l'any 1925 pel seu descobriment del neutró.

## Característiques

La chadwickita és un òxid de fórmula química (UO₂)[HAsO₃]. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la chadwickita pertany a «04.JA - Arsenits, antimonits, bismutits; sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: leiteïta, reinerita, karibibita, apuanita, schafarzikita, trippkeïta, versiliaïta, schneiderhöhnita, zimbabweïta, ludlockita, paulmooreïta, estibivanita i kusachiïta.

## Formació i jaciments

Ha estat descrita només a la mina Sophia, la seva localitat tipus, concretament en roques granítiques d'una escombrera de la mina.

## Referències

* ↑ «Chadwickite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Caterino Mazzolà

Caterino Tommaso Mazzolà (Longarone, 18 de gener de 1745 - Venècia, 16 de juliol de 1806) fou un poeta i llibretista italià. Nascut en una família benestant de les illes de Murano, ell i la seva família es va traslladar a Venècia al voltant de 1767, però després d'uns pocs anys es va traslladar a Treviso. Es va casar en 1780 i havent ja conegut Giacomo Casanova i Lorenzo Da Ponte, va començar a treballar com a llibretista.

## Referències

* ↑ Rodney Bolt. Lorenzo da Ponte: The Extraordinary Adventures of the Man Behind Mozart. A & C Black, 2010.
* ↑ Armellini, Mario (2008). "Mazzolà, Caterino Tommaso". Dizionario Biografico degli Italiani, Vol. 72. Treccani. Online version retrieved 3 May 2015 (italià)
# Catervièla

Catervièla (francès Cathervielle) és un municipi occità de Comenge, a Gascunya, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Caterina va in città

Caterina va in città, és una pel·lícula italiana de l'any 2003 dirigida per Paolo Virzì. Ha estat doblada al català

## Argument

Caterina (Alice Teghil) és una noia de 12 anys, filla del senyor Giancarlo Iacovoni (Sergio Castellitto), un novel·lista i professor en un col·legi de Roma.
Iacovoni es trasllada amb la seva filla Caterina i la seva tímida i desgraciada dona Agata (Margherita Buy) a Roma després d'haver aconseguit un nou lloc de treball.
Una vegada allí, Caterina va a classe al seu nou institut. Immediatament es troba entre dos bàndols d'estudiants completament oposats: una noia bohèmia d'esquerres, Margherita Rossi Chaillet, i un grup de noies de dretes encapçalat per Daniela Germano.
La mare de Margherita és una famosa intel·lectual i escriptora de política. El pare de Daniela és un ministre del govern que es va casar amb una família amb molts diners.
Només arribar, Margherita adopta a Caterina com la seva nova millor amiga. Les dues noies surten juntes en multitud d'ocasions, visiten tombes de poetes, i escolten discos de Nick Cave.
Però Caterina té un malentès amb Margherita, la qual cosa la porta a estar cada vegada més propera al grup de Daniela. Daniela convida a Caterina a anar amb elles a unes noces, on Caterina veu un grup de ex-feixistes relacionat amb la màfia pagant al pare de Daniela, Manlio.
Mentrestant, el pare de Caterina tracta de treure profit de les noves amistats de la seva filla. Quan Caterina era amiga de Margherita, Giancarlo li demana a la seva filla que li doni una còpia d'una novel·la a Margherita, perquè la hi passi a la seva mare, una coneguda editora. Una vegada que Caterina és amiga de Daniela, Giancarlo demana una visita a l'oficina del pare de Daniela per demanar-li uns favors.

## Repartiment

* Alice Teghil: Caterina Iacovoni
* Sergio Castellitto: Giancarlo Iacovoni
* Margherita Buy: Agata Iacovoni
* Federica Sbrenna: Daniela Germano
* Claudio Amendola: Manlio Germano
* Carolina Iaquaniello: Margherita Rossi Chaillet
* Zach Wallen: Edward
* Galatea Ranzi: Livia

## Al voltant de la pel·lícula

* Caterina va in città va ser projectada en festivals de cinema el 2003. La seva estrena als Estats Units va ser el 2005 en el Teatre Sunshine dels teatres Landmark a Manhattan.
* És la carta de presentació per a la pantalla gran d'Alice Teghil.
* A la pàgina web Rotten Tomatoes, la pel·lícula té un percentatge de vots del 89 %.
* Crítica: "Reflecteix la incomunicació i l'absurd d'un país atrapat en la banalitat. Amb gràcia, amb empenta, amb ràbia."

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Caterina va in città». [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ «Caterina in the Big City» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2018].
* ↑ Ocaña, Javier «Caterina va in città». El País.
# Cervo (Ligúria)

Cervo (en ligur Sèrvu o Çervo) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2011 tenia 1.204 habitants.

## Geografia

Situat a l'extrem oriental de la província, compta amb una superfície de 3,59 km² i Limita amb les comunes d'Andora i San Bartolomeo al Mare.

## Ciutats agermanades

* Cervo, des del 2008

## Referències

* ↑ DD.AA.. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: Garzanti, 1996, p. 197.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 22 agost 2015].
# Catoira

Catoira és un municipi de la província de Pontevedra, a Galícia, pertanyent a la Comarca de Caldas. Té 4 parròquies -Dimo, Catoira, Abalo i Oeste-. Limita amb els ajuntaments de Rianxo, Valga, Caldas de Reis, Vilagarcía de Arousa i amb el riu Ulla.
Les Festes més importants són: El Romiatge Viking (declarada d'interès turístic internacional) i les Festes Patronals-locals de San Antonio de Pàdua, dintre de les quals se celebra la popular Festa gastronòmica "de la Solla".

## Ciutats agermanades

* Frederikssund, Dinamarca

## Enllaços externs

* Catoira
# Chiho Aoshima

Chiho Aoshima (青島千穂, nascuda el 1974 a Tòquio, Japó) és una artista de pop japonès i membre del col·lectiu Kaikai Kiki fundat per Takashi Murakami. A partir de tècniques digitals, superposa elements iconogràfics de les estampes tradicionals japoneses, des de fantasmes, dimonis i altres elements onírics fins a escenaris urbans hipertecnològics o paisatges imaginaris entre el manga i l'estètica de l'art nouveau.
Aoshima es va graduar al Departament d'Economia de la Universitat Hosei, Tòquio. Aquesta jove artista gràfica va començar a treballar a la factoria Murakami sense cap formació d'art prèvia. L'obra d'Aoshima sovint implica escenes i paisatges surreals, normalment incloent fantasmes, dimonis, naturalesa i dones joves. Aoshima majoritàriament imprimeix imatges a papers de gran escala amb impressores industrials, però també sobre altres materials com ara pell o superfícies de plàstic per donar a les seves imatges textures diferents.
Aoshima també ha fet obres d'escultura i animació, i recentment ha exposat la seva imatge de més gran escala, que mesura 32,5.5 metres d'ample i 4,8 metres d'alçada. Aoshima també ha exposat la seva obra a les parets del servei de transport de la ciutat de Nova York, part de la seva sèrie Fulgor de la Ciutat. També ha exposat la seva obra a estacions de metro de Londres. El 2008 va exposar a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró.

## Referències

* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS
# Chihuahua (municipi)

Chihuahua és un municipi de l'estat de Chihuahua. Ciutat de Chihuahua és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Guerrero. Limita al nord amb els municipis de Cuautemoc, al sud amb Delicias, a l'oest amb Riva Palacio i a l'est amb Ojinaga.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Chihuahua Arxivat 2015-11-25 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Catostomus discobolus

Catostomus discobolus és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes. Es troba als Estats Units d'Amèrica, a la part alta del Riu Colorado (de Gran Canyó en amunt) a Wyoming, Colorado, Utah, Nou Mèxic i Arizona, al sistema del Riu Snake a Wyoming i Idaho i a la conca del Llac Bonneville a Idaho, Wyoming i Utah.
Viu en ràpids rocosos i corrents en rius petits o grans, rarament en llacs. En general ocupa un gran rang d'hàbitats, des de rierols de muntanya d'agües fredes a corrents càlides i tèrboles. Els adults viuen en fluxos d'aigua moderats o forts sobre el substrat rocós; els joves prefereixen zones poc profundes prop dels marges del riu. La fresa es produeix sobre la grava de rierols petits.

## Referències

* 1 2 «Catostomus discobolus» (en anglès). IUCN Red List. NatureServe. 2013. [Consulta: 30 agost 2014].

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Châtillon-en-Vendelais

Châtillon-en-Vendelais (en bretó Kastellan-Gwennel, en gal·ló Balazæ) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.649 habitants. Limita al nord-oest amb Montreuil-des-Landes, al nord amb Parcé, a l'nord-est amb Dompierre-du-Chemin, a l'oest amb Saint-Christophe-des-Bois a l'est amb Princé, al sud-oest amb Taillis, al sud amb Balazé i al sud-est amb Montautour.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.114 | 1.168 | 1.249 | 1.394 | 1.526 | 1.551 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1966-2001 | André Férard | RPR |
| 2001-2008 | Christian Sacher | |
| 2008- | Jean-Yves Taligot | |