OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís Carreras i Aragó

Lluís Carreras i Aragó (Barcelona, 16 de febrer de 1835 – 25 de maig de 1907) fou un metge oftalmòleg català.

## Biografia

Era fill de l'argenter Francesc d'Assís Carreras i Duran (Barcelona 1797 – 1862), joier d'Isabel II d'Espanya i originari de Mataró. També fou oncle de Francesc Carreras i Candi.
Com que els seus germans més grans continuaren el negoci familiar, ell decidí estudiar medicina a la Universitat de Barcelona, on es doctorà el 1859 amb la tesi Influjo de las ciencias naturales sobre la medicina. Després marxà a França a ampliar estudis. El 1862, després de visitar diversos països europeus, torna a Barcelona, on hi funda una Clínica Oftalmològica i és noment catedràtic substitut de Terapèutica i art de receptar de la Facultat de Medicina de la Universitat de Barcelona.
El 1865 va ingressar a la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya, de la que en fou vicepresident en 1887-1888 i 1889-1890, i redactor de la revista El Compilador Médico. També publicaria articles a les revistes La Independencia Médica (1874) i Archivos de Cirugía (1877). El 1877, juntament amb Ramon Coll i Pujol, va establir l'estadística demogràfica sanitària en la província de Barcelona que més endavant seria estesa per tot l'estat espanyol. Va donar classes a l'Institut Mèdic de Barcelona i creà un important laboratori d'anatomia patològica. Entre les seves millores es troba la introducció d'anestèsia amb cocaïna i una modificació del sistema d'exploració de l'agudesa visual. Des de 1880 va col·laborar en la Revista de Ciencias Médicas, fundada el 1875, de la que en serà director i propietari entre el 1885 i el 1890.
El 1883 fou elegit regidor de l'ajuntament de Barcelona pel Partit Liberal, i aquell mateix any formà part de la junta Inspectora d'Higiene Municipal i del laboratori de Ciències Mèdiques de Catalunya. Quan l'epidèmia de còlera de 1883 anà a París a estudiar nous aparells per desinfectar habitacions. També va introduir als ajuntament les ambulàncies per a transportar malalts.
Després de la mort en 1888 del seu fill gran Lluís Carreras i Solà, també oftalmòleg, va abandonar la pràctica de la medicina. Tanmateix, sí que continuà com a polític i fou escollit novament regidor de l'ajuntament de Barcelona pel Partit Liberal en 1893. Fou soci de l'Ateneu Barcelonès.

## Obres

* Estudios oftalmológicos (1875)
* Clínica de Oftalmología (1878)
* Examen y mejora de la visión (1880)

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2015-02-07 a Wayback Machine. al web de la RAMC
* ↑ «Lluís Carreras i Aragó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Notícia bio-bibliogràfica del doctor Lluís Carreras i Aragó per Susanna Rives i Solà, Alfonso Zarzoso Orellana

## Enllaços externs

* Lluís Carreras i Aragó a galeriademetges.cat
# Nitrit de potassi

El nitrit de potassi és el compost inorgànic del grup de les sals constituït per anions nitrit ${\ce {NO2-}}$ i cations potassi ${\ce {K+}}$ la qual fórmula química és ${\ce {KNO2}}$.
Es presenta en forma de pols cristal·lina soluble en aigua. És un oxidant fort i pot accelerar la combustió d'altres matèries. Com altres sals de nitrit és tòxic si s'ingereix, i les tests de laboratori suggereixen que pot ser mutagènic o teratogènic.

## Descobriment

El nitrit és present a nivell de traça en el sòl,les aigües naturals, els teixits de plantes i animals i com fertilitzant. La forma pura de nitrit la va obtenir Scheele a la població de Köping. Els dos compostos (nitrat de potassi i nitrit) van ser caracteritzats per Péligot i la reacció va ser establerta com
2KNO₃→2KNO₂+O₂.

## Ús mèdic

Té interes en el tractament de l'angina de pit des de 1860 però ha estat substituït per altres medicaments.

## Altres usos

Com additiu alimentari codi E E249. És un conservant similar al nitrit de sodi i aprovat per la UE, USA, Austràlia i Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ Santa Cruz Biotechnology. Potassium Nitrite Materials and Safety Sheet [Consulta: 5 abril 2012].
* 1 2 Butler, Anthony; Feelisch, Martin «Therapeutic Uses of Inorganic Nitrite and Nitrate». Journal of American Heart Association, 1524-4539, 22-04-2008, pàg. 2151–2159 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ UK Food Standards Agency: «Current EU approved additives and their E Numbers». [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ US Food and Drug Administration: «Listing of Food Additives Status Part II». [Consulta: 27 octubre 2011].
* ↑ Australia New Zealand Food Standards Code«Standard 1.2.4 - Labelling of ingredients». [Consulta: 27 octubre 2011].

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 1069
# Oakland (Mississipi)

Oakland és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 586 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oakland tenia 586 habitants, 222 habitatges, i 132 famílies. La densitat de població era de 158,2 habitants per km².
Dels 222 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 28,4% hi vivien parelles casades, en un 24,8% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 36,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,57.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.431 $ i la renda mediana per família de 19.286 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.222 $ mentre que les dones 17.083 $. La renda per capita de la població era de 7.898 $. Entorn del 49,2% de les famílies i el 53,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oakland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oakland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nao Deguchi

Nao Deguchi (actual Fukuchiyama, Prefectura de Kyoto, 22 de gener de 1837 - 6 de novembre de 1918), va ser la fundadora de la religió Omoto-Kyo al Japó.
Nao Deguchi era una pagesa amb poca formació i escassos recursos, que va patir la mort del seu home i diversos fills. El 1896, als 56 anys, a punt de la desesperació, va ser posseïda per un esperit benvolent. Analfabeta, va començar a escriure textos que era incapaç de llegir. Aquests escrits feien referència a la vida espiritual i a un nou ordre social. El 1898, quan ja havia reunit un cert nombre de seguidors, va conèixer n'Onisaburo, que després es va casar amb la seva filla Sumiko. Com a gendre, va adoptar el nom d'Onisaburo Deguchi, essent el gran difusor de les seves creences.

## Referències

* ↑ Biografia al web d'Oomoto
* ↑ Budo y Religión: NAO DEGUCHI.- al blog roninsilencio
# Nisànida

La dinastia Nisànida (o dels Nisànides o dels Banu Nisan) fou una rica família local d'Amida (Diyarbekir) que va governar a la ciutat al segle xii sota sobirania (esdevinguda nominal) dels inàlides. Muayyid al-Dibn Abu Ali al-Hasan ibn Ahmad ibn Nisan fou visir dels inàlides als que va arribar dominar a partir de 1142; va morir el 1156 i el va succeir el seu fill Djamal al-Dawla Kamal al-Din Abu l-Kasim Ali ibn al-Hasan. La nissaga va arribar a encunyar moneda pròpia sota Izz al-Dawla Abu Nasr (1156-1169), germà de l'anterior, que havia rebut la fortalesa d'Egil, a 30 km al nord-oest d'Amida (on el 1169 el va succeir el seu fill Asad al-Din. El 1163 l'ortúquida Kara Arsland d'Hisn Kayfa i Kharpert va atacar Amida, però va fracassar a causa d'un atac danixmendita. Djamal al-Dawla era viu encara el 1177, però era molt vell i devia morir pocs anys després, abans de 1180; el va succeir el seu fill Baha al-Din Masud. El 1183 la ciutat va ser conquerida per Saladí i la dinastia fou suprimida acusada d'haver pactat amb els nizàrides (la secta ismaïlita dels assassins).

## Llista de sobirans

* Muayyid al-Dibn Abu Ali al-Hasan ibn Ahmad ibn Nisan 1142-1156
* Djamal al-Dawla Kamal al-Din Abu l-Kasim Ali ibn al-Hasan 1156-vers 1179 (a Amida)
* Izz al-Dawla Abu Nasr 1156-1169 (a Egil)
* Asad al-Din 1169-1183 (a Egil)
* Baha al-Din Masud 1179-1183 (a Amida)

## Enllaços externs

* Materiaux pour l'épigraphie et l'histoire musulmanes du Diyar-Bekr, Heidelberg, 1910
# Nisuheqet

Nisuheqet (ni-sw-Hqt, "Ell, que pertany a Heqet") va ser un príncep egipci de la II Dinastia. Només se'l coneix per la seva estela trobada a la tomba 964.H.8 a Helwan.
Nisuheqet en jeroglífic :
L'únic títol que porta en aquest monument és el de "Fill del Rei". L'estela és de pedra calcària i mostra el príncep a l'esquerra, assegut en una cadira amb una taula d'ofrenes i ofrenes davant seu. L'estela va ser descoberta durant les excavacions realitzades per . a Helwan, entre 1952 i 1954.
El seu pare continua sent desconegut.

## Referències

* ↑ Köhler i Jones, 2009, p. 168-169.

## Bibliografia

* Köhler, E. Christiana; Jones, Jana. Helwan II, The Early Dynastic and Old Kingdom Funerary Relief Slabs (en anglès). vol. 25. Rahden: Studien zur Archäologie und Geschichte Altägyptens, 2009. ISBN 978-3-86757-971-1.
# Nariño

Nariño és un departament de Colòmbia, anomenat així en honor d'Antonio Nariño, una persona considerada precursora de la independència en traduir i divulgar la Declaració Universal dels Drets Humans a Colòmbia. El departament és ubicat al sud-oest del país, a la frontera amb Equador i a l'oceà Pacífic. La seva capital és San Juan de Pasto.
Nariño consta de tres grands regions: La plana del Pacífic, la serralada andina (conformada per les subregions conca del Juanambú - Patía, Valle de Atriz - Galeras i les planures d'Ipiales i Túquerres) tocant el vessant amazònic. El clima varia segons les altituds: calorós a la riba del Pacífic i fred a la banda muntanyosa, on hi viu la major part de la poblcació, situació que es repeteix en sentit Nord-Sud. El departament és essencialment agrícola i ramader.

## Municipis

* Albán
* Aldana
* Ancuya
* Arboleda
* Barbacoas
* Belén
* Buesaco
* Chachagüí
* Colón (Génova)
* Consaca
* Contadero
* Córdoba
* Cuaspud
* Cumbal
* Cumbitara
* El Charco
* El Rosario
* El Tablón
* El Tambo
* Francisco Pizarro
* Funes
* Guachucal
* Guaitarilla
* Gualmatán
* Iles
* Imues
* Ipiales
* La Cruz (Colòmbia)
* La Florida
* La Llanada
* La Tola
* La Unión, Nariño
* Leiva (Colòmbia)
* Linares
* Los Andes
* Magui
* Mallama
* Mosquera (Colòmbia)
* Olaya Herrera
* Ospina
* San Juan de Pasto
* Policarpa
* Potosí
* Providencia
* Puerres
* Pupiales
* Ricaurte
* Roberto Payán
* Samaniego (Colòmbia)
* San Bernardo
* Sandona
* San Lorenzo
* San Pablo
* San Pedro de Cartago
* Santa Barbara
* Santacruz
* Sapuyes
* Taminango
* Tangua
* Tumaco
* Tuquerres
* Yacuanquer
# Lomas

«Lomas» té aquests significats:
* Lomas de Campos, municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).
* Lomas de Solymar, localitat balneària, part de la Ciudad de la Costa, ubicada al departament de Canelones, al sud de l'Uruguai
* Lomas de Zamora, ciutat argentina situada a la zona centre-est de la província de Buenos Aires
* Lomas Athletic Club, club de esportiu argentí de la ciutat de Lomas de Zamora
* Bruno Lomas (Xàtiva, 1940 - Pobla de Farnals, 1990), cantant de rock valencià
# Neoperla schmidiana

Neoperla schmidiana és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia: Kerala.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1981. Orient. Ins. 15(2):119.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Sartori, Membiela Iglesia, C. Ravizza, Sánchez-Ortega & P. Zwick, 1990. Bull. Soc. Vaud. Sci. Nat. 80(2):171.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Neoperla seriespinosa

Neoperla seriespinosa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia: Borneo.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1986. Aquatic Insects 8(1):43.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Bornean species of the stonefly genus Neoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Oberuzwil

Oberuzwil és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de Wil.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Lotanga

Lotanga és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Lotanga milvinalis, que es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 25 desembre 2018].
# Orange (Texas)

Orange és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 18.643 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orange tenia 18.643 habitants, 7.310 habitatges, i 5.021 famílies. La densitat de població era de 358,5 habitants/km².
Dels 7.310 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.519 $ i la renda mediana per família de 37.473 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.238 $ mentre que les dones 21.445 $. La renda per capita de la població era de 16.535 $. Aproximadament el 20,5% de les famílies i el 22,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
Viccionari
# Luci Antoni

Luci Antoni (en llatí: Lucius Antonius M. F. M. N.), anomenat Pietas, va ser fill de Marc Antoni Crètic i germà petit del triumvir Marc Antoni.
Va ser tribú de la plebs l'any 44 aC i després de l'assassinat de Juli Cèsar va procurar afavorir els interessos dels seus dos germans grans, Marc Antoni i Gai Antoni el Jove, i va introduir una llei agrària que afavoria els veterans de Cèsar. Tot seguit va acompanyar son germà a la Gàl·lia. El 41 aC va ser nomenat cònsol i va obtenir un triomf sobre algunes tribus alpines.
La disputa pel repartiment de les terres als veterans de Cèsar va portar a l'anomenada guerra de Perusa, en la que va prendre part a petició de Fúlvia, l'esposa del seu germà. Finalment Luci va obtenir el control de Roma en absència d'August, però quan aquest es va acostar es va retirar a Perusa on va ser assetjat i es va haver de rendir l'any 40 aC. Després de la reconciliació amb August va ser enviat com a governador a Hispània. Després d'aquests fets no torna a ser esmentat.
Luci Antoni va obtenir el cognomen de Pietas perquè volia lluitar contra Cèsar per defensar els interessos del seu germà. És cert que quan es va apoderar de Roma durant el seu consolat, va proposar l'abolició del triumvirat, però això no demostra, com diuen alguns autors moderns, que s'oposés als interessos del seu germà. Ciceró dibuixa una imatge espantosa del personatge de Luci. El tracta de gladiador i de lladre, i li manifesta el seu menyspreu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 216.
# Luci Antoni (fill de Jul·lus Antoni)

Luci Antoni (en llatí: Lucius Antonius; 20 aC - 25 dC) va ser el fill gran de Jul·lus Antoni i Clàudia Marcel·la la Major. Era net del triumvir Marc Antoni i d'Octàvia, germana d'August. No se sap que tingués altres germans, però algunes evidències epigràfiques suggereixen que tenia una germana o una filla, Júlia Antònia. Una mitja germana de la seva mare era Vipsània Marcel·la.
El seu pare va ser acusat l'any 2 aC de cometre adulteri amb Júlia, la filla d'August, i es va veure obligat a suïcidar-se. Luci Antoni va ser enviat, després de la mort del seu pare, a un exili honorable a Massília, on va morir l'any 25.

## Referències

* ↑ Tàcit. Annals IV, 44
* ↑ Suetoni. "August". A: Vides dels dotze cèsars
* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 217.
# Luci Antoni Saturní

Luci Antoni Saturní (en llatí Lucius Antonius Saturninus) va ser un usurpador del tron imperial romà.
Era governador de la Germània Superior en el regnat de Domicià i es va revoltar per motius personals l'any 91. Una sobtada pujada del nivell del Rin va impedir a Saturní de rebre ajut dels germànics, amb els que s'havia aliat, i Luci Appi Màxim, general de Domicià, el va derrotar fàcilment. El general vencedor va cremar les cartes de Saturní per no implicar a ningú més a la revolta, però Domicià no va ser tan magnànim i va fer executat a diversos sospitosos i, segons algunes fonts, al mateix Saturní, i va exhibir els seus caps a la Rostra de Roma.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Saturninus L. Antonius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 agost 2022].
# Neurociència cognitiva

La neurociència cognitiva és una àrea acadèmica que s'ocupa de l'estudi científic dels mecanismes biològics subjacents a la cognició. Així doncs s'enfoca a les estructures neuronals (entre altres cèl·lules) i els processos mentals que provoquen manifestacions conductuals.
Es pregunta sobre com les funcions psicològiques i cognitives són produïdes pel circuit neural. La neurociència cognitiva és una branca tant de la psicologia així com de la neurociència, unificant i interconnectant amb diverses subdisciplines com ara psicologia cognitiva, psicobiologia i neurobiologia. Abans de l'adveniment de la tecnologia de ressonància magnètica funcional, aquesta branca de la ciència era anomenada psicobiologia cognitiva. Els científics que es dediquen a aquesta àrea normalment tenen estudis de base en psicologia experimental o neurobiologia, però poden provenir de diverses disciplines, com ara la psiquiatria, neurologia, física, matemàtica, lingüística, i filosofia.

## Referències

* ↑ Gazzaniga, Ivry i Mangun. Cognitive Neuroscience: The biology of the mind. Nova York: W.W.Norton., 2002. ISBN 978-0393913484.

## Enllaços externs

* Cognitiva Lectoescritura
* Descubre la Neurociencia Cognitiva: Grupo de Neurociencia Cognitiva.
* Ciencia Cognitiva. Revista Electrónica de Divulgación.
* BCBL - Basque Center on Cognition, Brain and Language. Centro de Investigación sobre Neurociencia Cognitiva del Lenguaje
Viccionari
# Nothobranchius fuscotaeniatus

Nothobranchius fuscotaeniatus és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius fuscotaeniatus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Seegers, L. 1997. Killifishes of the World. Old World Killis II. Aqualog. Verlag: A.C.S. GmbH, Germany. Old World Killis II: 1-112.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Orékhovo-Zúievo

Orékhovo-Zúievo (en rus: Оре́хово-Зу́ево) és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia.

## Història

Orékhovo-Zúievo nasqué a mitjan segle xix per la fusió dels pobles d'Orékhovo, Zúievo, Nikólskoie i Dubrovka.
És un dels centres industrials tèxtils de Rússia més antics, ja s'hi treballava la seda i a partir del 1797 i el cotó. El 1890 la vila tenia ja 17 fàbriques i més de 30.000 obrers. Esdevingué ràpidament un dels centres industrials tèxtils més importants de la regió de Moscou durant el segle xix.
El 1885 hi hagué una gran vaga a la fàbrica tèxtil de Nikólskoie, on hi havia 8.000 treballadors, que pertanyia a l'empresari Savva Morózov. Aquella vaga tingué com a conseqüències les primeres mesures de legislació laboral de Rússia.
La vila fou seu també de diversos moviments revolucionaris importants durant la primera revolució russa de 1905. Un comitè regional del POSDR existia a la vila d'ençà del 1901, dirigit per Ivan Bàbuixkin.
Finalment la vila aconseguí l'estatus de ciutat el 21 de setembre de 1917.

## Fills il·lustres

* Yakov Flier (1912-1977), pianista i pedagog musical.
# Orékhovo (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Orékhovo».
Orékhovo (en rus: Орехово) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 2 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].