OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iowa Park

Iowa Park és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.431 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Iowa Park tenia 6.431 habitants, 2.460 habitatges, i 1.867 famílies. La densitat de població era de 682,1 habitants/km².
Dels 2.460 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 24,1% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.725 $ i la renda mediana per família de 45.199 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.372 $ mentre que les dones 21.237 $. La renda per capita de la població era de 16.882 $. Aproximadament el 7,1% de les famílies i l'1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Iowa Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Iowa Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Acte de bondat altruista

Un acte de bondat altruista és un acte suposadament altruista fet per una o més persones que desitgen ajudar o fer feliç un individu o fins i tot un animal. Generalment, l'única raó per dur a terme aquest acte és fer feliç l'altra persona o fer-la somriure. Hi ha comunitats que encoratgen els actes de bondat altruista, que siguin espontanis o planejats amb avanç. Un exemple d'acte de bondat altruista és, quan dues persones volen seure una al costat de l'altre en un espectacle, però tenen places separades, canviar-los el lloc perquè puguin seure junts sense que ho hagin de demanar.

## Vegeu també

* Altruisme
* Bondat
* Generositat

## Enllaços externs

* 101 Easy Ideas For Random Acts Of Kindness. BuzzFeed (anglès)
# Cap de la Baga

«Cap de la Baga» té aquests significats:
# Maruina nina

Maruina nina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Charles L. Hogue, 1973. A Taxonomic review of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae). Edició 17 de Science Bulletin. Los Angeles Natural History Museum. Universitat Estatal de Pennsilvània. «Enllaç».
# Musaranya de muntanya vietnamita

La musaranya de muntanya vietnamita (Episoriculus macrurus) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba a Myanmar, la Xina, el Nepal i el Vietnam.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Musaranya de muntanya vietnamita. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 18 desembre 2007 (en anglès).
# Mantua (Ohio)

Mantua és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.046 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mantua tenia 1.046 habitants, 440 habitatges, i 278 famílies. La densitat de població era de 286,4 habitants per km².
Dels 440 habitatges en un 28,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.519 $ i la renda mediana per família de 56.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.288 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 19.472 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mantua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mantua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Acord de Nouméa

L'Acord de Nouméa fou un acord signat el 5 de maig de 1998 a Nouméa sota el patrocini del primer ministre de França Lionel Jospin i que preveu la transferència de determinades competències de França a Nova Caledònia, amb excepció de les de defensa, seguretat, justícia i moneda.
El 8 de novembre del mateix any l'acord va ser ratificat pel poble neocaledonià amb el 72% de vots favorables (la participació fou del 74% amb un 3% de vots nuls). L'acord també inclou un referèndum que decidirà sobre la independència del país o la permanència en la República, que ha de celebrar-se entre 2014 i 2019.

## Referències

* ↑ «Accord sur la Nouvelle-Calédonie signé à Nouméa le 5 mai 1998.» (en francés).
* ↑ «Noumea Accord.» (en anglès).
* ↑ «Décision du 9 novembre 1998 proclamant les résultats de la consultation des populations de la Nouvelle-Calédonie du dimanche 8 novembre 1998.» (en francès).
* ↑ «Una guia breu als referèndums futurs (i coses similars)». Nationalia, 19-12-2012. [Consulta: 22 febrer 2013].
# Vendérevo

Vendérevo (en rus: Вендерево) és un poble de l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal de Kromi.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Орловская область». База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2021-05-11. [Consulta: 9 març 2022].
# Llúdria de coll tacat

La llúdria de coll tacat (Hydrictis maculicollis) és una espècie de mamífer carnívor de la subfamília de les llúdries. És originària de l'Àfrica subsahariana.
Fa una mitjana d'un metre i pesa uns sis quilograms. Com la resta de llúdries, té el cos esvelt i les potes palmades per a nedar. Té el pelatge de color marró fosc amb taques clares al voltant de la gola.
S'alimenta de peixos i crustacis en rius i llacs d'aigua clara, cosa que li permet detectar les preses amb la vista.

## Referències

Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Awdhali

Awdhali (plural Awadhil) és una tribu del Iemen a la governació d'Abyan.
Va formar un dels estats del Protectorat Occidental d'Aden. El seu territori tenia uns 2000 km². La seva població vers el 1961 era d'uns 10.000 habitants. Limita al sud-oest amb el Baix Yafa, al sud amb Fadli, a l'est amb la Dathina, al nord amb l'Awlaqi i a l'oest amb el Iemen (nord). La frontera es va delimitar el 1934. Al nord es troben els territoris del Dahir o Dahr (capital Al-Baydha) i de Rassas (capital Meswara). Una part del Dahir (centrat a Aryab) i de la Dathina, foren incorporades al territori el 1934. La muntanya d'Al-Kawr al nord, amb uns 2000 metres, fa de barrera entre el Sawr Himyar i el Sawr Madhbidj. A les pendents de la muntanya i a la fèrtil plana de Mukayras i Lodar (respectivament al nord i sud d'Al-Kawr) es cultiven fruites i llegums; la principal producció de la zona és la mel; el clima és quasi tropical. El districte tenia dos escoles i dos dispensaris.
La població estava formada per tribus que només donaven obediència al sultà en cas de guerra però en temps de pau eren de fet independents, especialment a la zona nord i nord-est, tocant a la Dathina
El govern corresponia a un sultà de la tribu dels Awasidj (singular awsadji), branca de la tribu dels Haytham, que dona nom a la dinastia. La residència és a Lodar (Lawdar) també anomenada Al-Ghudr. El tribunal islàmic del sultanat tenia residència a Zara. El 1890 es va signar un primer tractat amb els britànics. La família del sultà va tenir conflictes després del 1900, però els britànics van imposar el seu arbitratge i el 1912 el sultà Salih ben Husain Djibil va signar un tractat definitiu amb el govern britànic. Pistes d'aterratge es van establir a Mukayras i Lodar.
El 1959 el sultà fou membre fundador de la Federació d'Emirats Àrabs del Sud. Va romadre a la Federació d'Aràbia del Sud (1962) fins al 1967. El setembre d'aquest any va caure en mans dels revolucionaris que van abolir el sultanat i passà a formar part de la República Popular del Iemen del Sud, dins la muhafazah III (governació III) i el 1990 de la República del Iemen.

## Sultans

* Salih al-Awdhali ben al-Awsadji, vers 1750-1780
* Jabil ben Salih al-Awsadji, vers 1780-1820
* Ahmad ibn Salih ben al-Awsadji, vers 1820-1870
* Muhammad ben Ahmad ben al-Awsadji, vers 1870-1890
* Hamid ben Jabil ben al-Awsadji, vers 1890-1900
* Qasim ben Hamid ben al-Awsadji 1900-?
* Salih ben Husain Djibil al-Awsaji ?-? (signa el tractat amb els britànics el 1912)
* Muhammad Djibil ?
# Muntanyes des del Montseny. Dia serè al matí

Muntanyes des del Montseny. Dia serè al matí és una pintura (oli sobre tela) de 70,5 × 85,5 cm realitzat per Marià Pidelaserra i Brias a Barcelona el 1903, el qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

El 1902, Pidelaserra, un dels pocs pintors catalans que va assimilar plenament la lliçó impressionista, va celebrar una exposició individual a Barcelona que reunia un important conjunt d'obres, la majoria vistes urbanes pintades a París els anys immediatament anteriors que seguien els postulats de l'impressionisme en el tema i la tècnica, i que acusaven especialment la influència d'Édouard Manet, Alfred Sisley, Camille Pissarro i Gustave Caillebotte. La freda acollida amb què, llevat de la crítica avançada, es va rebre aquesta exposició i especialment el rebuig dispensat al tríptic simbolista La vida, que constituïa l'aportació més innovadora de la mostra, així com el nou rebuig que uns mesos més tard va tindre el seu gran retrat La família Deu (MNAC/MAM 43862), van fer decidir el pintor a recloure's al Montseny, on va consagrar-se al gènere del paisatge. Aleshores va pintar una sèrie de paisatges (entre els quals hi havia Muntanyes des del Montseny. Dia serè al matí), els quals constitueixen el conjunt més personal i coherent de la seua producció. No obstant això, el fracàs que el conjunt d'aquests paisatges va tindre quan va exposar-los a la seua ciutat el 1903 va empènyer l'artista a interrompre durant un llarg període la seua personal carrera artística.
És una adquisició de la col·lecció Plandiura de l'any 1932 i el seu número de catàleg al Museu és el 4086.

## Descripció

Amb gran economia formal, Pidelaserra aconsegueix plasmar en aquesta obra la majestuositat del paisatge, fent servir la seua tècnica particular que combina les pinzellades properes al puntillisme i un tractament pictòric sinuós i diluït en la representació dels celatges.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Cristina Mendoza a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 264-265.

## Enllaços externs

* Alamy (anglès)
# Isseksi

Isseksi (en àrab إسكسي, Isaksī; en amazic ⵉⵙⴽⵙⵉ) és una comuna rural de la província d'Azilal, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 1.674 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mants

Mants (en rus: Манц) és un poble (un possiólok) de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 92 habitants. Pertany al districte municipal de Priiútnoie.

## Referències

* ↑ «Климат: Амтя Уста». Arxivat de l'original el 2015-02-27.
* ↑ «усн». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
* ↑ «L-38 карты Генштаба СССР. Элиста, Черкесск, Пятигорск, Волгодонск». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
# Lionello I Pio

Lionello I Pio de Savoia era fill d'Alberto II Pio de Savoia i fou senyor de Carpi a la mort del pare el 1464 essent investit formalment el 1470. Fou privat de la senyoria el 1477, però sense afectar la successió.
Es va casar amb Caterina Pico, filla de Francesco I comte de Concòrdia i senyor de Mirandola i va tenir dos fills; Alberto III Pio i Lionello II Pio, i dos fills naturals Teodoro (frare) i Angelo.
Va morir a Carpi el 1480.
# Casa Pujol (Vilafranca del Penedès)

La Casa Pujol és un edifici del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La Casa Pujol es troba en la zona d'eixample formada als costats de la carretera de Sant Martí Sarroca, BV-2121, inaugurada el 1881. És una zona interessant pel que fa a l'arquitectura eclèctica i modernista. L'encàrrec de l'obra el va fer Pere Pujol al mestre d'obres Miquel Elias i Güell. El projecte, conservat a l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès, porta la data de 19 de febrer del 1886, any en què també es va aprovar.

## Descripció

L'edifici està situat al carrer de Clascar. És una casa entre mitgeres, de planta baixa, entresòl i dos pisos, amb terrat i una torratxa. Hi ha una portalada principal de gran altura. L'interès de la Casa Pujol és fonamentalment tipològic. Presenta elements neoclassicistes de l'arquitectura de l'eclecticisme.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Llúdria costanera sud-americana

La llúdria costanera sud-americana (Lontra felina) és una espècie de llúdria que viu al litoral del Perú i Xile. Antigament també vivia a parts de l'Argentina, però s'extingí en aquest país. Viu principalment en costes rocalloses, a vegades puja pels rius i intenta evitar les platges sorrenques. S'alimenta de peixos, crustacis i mol·luscs.

## Referències

Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Bakenrenef

Uahkara-Bakenrenef va ser un rei de la dinastia XXIV,de l'antic Egipte que va regnar de ca. 718 a 712 aC. (von Beckerath).
Manetó el considera l'únic membre de la dinastia vint-i-quatrena. Sext Juli Africà citant Manetó indica que Bojjoris va governar durant sis anys, encara que Eusebi de Cesarea comenta que Bojjoris (versió de Jordi Sincel·le) o Bokkoris (versió armènia) va regnar 44 anys.
Manetó és la font de dos esdeveniments del regnat de Bakenrenef. El primer és el relat que un anyell va profetitzar que Egipte seria conquerit pels assiris, un relat posteriorment repetit per altres autors clàssics com Claudi Aeliano (De Natura Animalis 12,3). El segon era que Bakenrenef va ser capturat per Shabaka, un rei de la dinastia XXV, i que el va executar cremant-lo viu.
Diodor de Sicília, escrivint prop de tres segles més tard que Manetó, afegeix alguns detalls diferents. Diodor indica que encara que Bakenrenef va ser "menyspreable en aparença", era més savi que els seus predecessors (1.65). Els egipcis li van atribuir una llei respecte dels contractes, que va proporcionar una manera de pagar els deutes quan no se signés document, i va ser observat fins als temps de Diodor (1.79). Per això, i per altres fets, Diodor va incloure Bakenrenef com un dels sis legisladors més importants de l'antic Egipte.
Malgrat la importància donada per aquests escriptors, pocs registres contemporanis de Bakenrenef han perdurat. La principal inscripció del seu regnat concerneix a la mort i enterro d'un bou Apis a l'Any 5è i 6è del seu regnat; la resta són algunes esteles que Auguste Mariette va descobrir en excavar el Serapeum de Saqqara. Shabaka el va deposar i va enterrar el bou en el seu 2n any, en realitzar una campanya al Baix Egipte. Amb ell acaba l'efímera dinastia vint-i-quatrena d'Egipte, amb una potència rival, la dinastia vint-i-cinquena Kushita (Núbia).

## Referències

* ↑ Manetho, frags. 64, 65; translation in W.G. Waddell, Manetho (Cambridge: Harvard University, 1997), p. 165
* ↑ Markiewicz, Tomasz «Security for debt in the demotic papyri». Journal of Juristic Papyrology, 35, 2005, pàg. 141–167.
* ↑ Markiewicz, Tomasz «Bocchoris the Lawgiver—or was He Really?». Journal of Egyptian History, 1, 2008, pàg. 309–330. DOI: 10.1163/187416608786121293.
| Predecessor: Tefnajt | Faraó Dinastia XXIV | Successor: (Alara - Kashta - Piankhi) Shabaka |
# Mordechai Spiegler

Mordechai Spiegler (hebreu: מרדכי שפיגלר) (Asbest, 19 d'agost de 1944) fou un futbolista israelià de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou 83 cops internacional amb la selecció israeliana amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Paris Saint-Germain, Maccabi Netanya FC i New York Cosmos entre d'altres.

## Referències

* ↑ "Spiegler 60 Sporting Heroes for 60 Years: No.2 Mordechai Spiegler" - Jerusalem Post
* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-12-15. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ Spiegler the scoring sensation UEFA, 21 June 2004
* ↑ "Israel – Player of the Year" Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation
* ↑ Mordechai Spiegler a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Mordechaï Spiegler : « J’espère une finale France-Brésil le 15 juillet » - Actualité Juive». Arxivat de l'original el 2019-04-18. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Agulles de Travessani

Les Agulles de Travessani, la més alta de 2.733,0 metres d'altura, són un conjunt de roques agudes, d'aquí el nom d'agulles, que es troben en el terme municipal de la Vall de Boí (Alta Ribagorça), i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«Travessani deriva del basc "ata-be-atz-andi", la gran penya sota el port (referint-se al port de Colomers), o bé de "arte-baso-andi", entre grans precipicis».
Es tracta d'una successió de dents de granit: 2536'3, 2588'2, 2599'1, 2636'3, 2659'0, 2684'1 i 2.733'0 metres, que s'aixequen sobtadament conformant la carena que, en direcció nord-nord-est, separa l'oriental Vall de Colieto de la Capçalera de Caldes. Estan situades sobre l'Estany de Travessani, al sud del Pic de Travessani (2754,7 m), que podria ser considerat com la darrera agulla i punt culminant. La proximitat del Refugi Joan Ventosa i Calvell fa que sigui un lloc molt visitat pels practicants de l'escalada.
«La primera ascensió a les crestes meridionals la realitzà en 1919 W.Illges del CEC; les agulles superiors foren superades per primera vegada per A.Oliveras, I.Folch i I.Bultó, del CEC, en 1926».

## Referències

* 1 2 ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla Septentrional de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 6 novembre 2009].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla Meridional de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulla de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ COLL, Pep; ANIZ, Mercè; LUENGO, Víctor. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici. Lleida: Pagès Editors, S.L., 2002, pàgina 174. ISBN 84-7935-983-8.

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Coves de Ses Arnaules - Sementer de ses Figueres

Les coves de Ses Arnaules - Sementer de ses Figueres és un jaciment arqueològic prehistòric format per quatre coves artificials d'enterrament, al lloc anomenat sementer de ses Figueres, a la possessió de ses Arnaules, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
Tres d'aquestes coves es troben l'una arran de l'altra, mentre que la quarta cova està més allunyada. Totes elles es practiquen en un aflorament de marès situat arran del camí de Son Boscana, dins zona de secà.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 51. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom I» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 1. Arxivat de l'original el 7 de gener 2014 [Consulta: 13 novembre 2012]. Arxivat 7 de gener 2014 a Wayback Machine.
# Vanves

Vanves és un municipi francès, situat al departament dels Alts del Sena i a la regió de l'Illa de França. L'any 2010 tenia 27.002 habitants.
Forma part del cantó de Clamart i del districte de Boulogne-Billancourt. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Seine Ouest de la Metròpolis del Gran París.
# Atamània

Atamània (en grec antic Ἀθαμανιά) era un districte al sud-est de la regió de l'Epir entre les muntanyes Pindos i el riu Aractos.
Les ciutats principals eren Argitea (capital), Ethòpia, Tetrafília i Heraclea. Els seus habitants es deien atamans o athamans, un poble considerat bàrbar. Estrabó els classifica entre els tessalis però dubta de considerar-los hel·lens. Athamània es menciona poques vegades a la història de Grècia, i a la decadència del regne de Molòssia van aparèixer com a regne independent. Va ser la darrera tribu de l'Epir que va obtenir la independència.
Els athamans van ser els més poderosos amb el rei Aminandre als voltants de l'any 200 aC, que va tenir un paper important a la Primera Guerra Macedònica, on van canviar de bàndol, primer recolzant Filip V de Macedònia, que els va recompensar donant-los-hi l'illa de Zacint, i després lluitant a favor dels romans. Posteriorment van ser sotmesos pel Regne de Macedònia i en temps d'Estrabó ja no existien com a regne independent. Plini el Vell situa Atamània dins del territori d'Etòlia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Athamania». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 desembre 2020].
# NRW

NRW té els següents significats:
* Rin del Nord-Westfàlia (del seu nom en alemany Nordrhein-Westfalen), estat federat d'Alemanya
* .nrw també és l'extensió dels fitxers de format RAW creats per dispositius Nikon