OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Walincourt-Selvigny

Walincourt-Selvigny és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.049 habitants. Limita al nord-oest amb Esnes, al nord amb Haucourt-en-Cambrésis, al nord-est amb Ligny-en-Cambrésis, a l'est amb Caullery, al sud-oest amb Crèvecœur-sur-l'Escaut i Malincourt, al sud amb Dehéries i al sud-est amb Clary i Élincourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 |
| 2.181 | 2.377 | 2.340 | 2.233 | 2.168 | 2.105 | 2.044 | 2.049 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1973-1977 | Simone Galiègue | Divers gauche |
| 1977-1983 | Gaston Bricout | Divers gauche |
| 1983-1995 | Daniel Fievet | PS |
| 1995-2001 | Jean-Louis Plateau | PS |
| 2001-2008 | Gérard Marécaille | |
| 2008- | Daniel Fievet | |
# Seneca Falls

Seneca Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 6.861 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seneca Falls tenia 6.861 habitants, 2.870 habitatges, i 1.813 famílies. La densitat de població era de 598 habitants per km².
Dels 2.870 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.543 $ i la renda mediana per família de 49.280 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.911 $ mentre que les dones 24.268 $. La renda per capita de la població era de 18.520 $. Entorn del 7,5% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Història

El 19 de juliol de 1848 s'hi reuneix la primera Convenció dels Drets de la Dona.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seneca Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seneca Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
* ↑ Miller, Bradford. Returning to Seneca Falls: the First Woman's Rights Convention & its meaning. Hudson Lindisfarne Press, 1995, p.15. ISBN 260178935.
# Seneca Knolls

Seneca Knolls és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.138 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seneca Knolls tenia 2.138 habitants, 833 habitatges, i 593 famílies. La densitat de població era de 676,6 habitants per km².
Dels 833 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.028 $ i la renda mediana per família de 42.617 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.891 $ mentre que les dones 26.848 $. La renda per capita de la població era de 19.107 $. Entorn del 5,1% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seneca Knolls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seneca Knolls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seneca (Missouri)

Seneca és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 2.135 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Seneca tenia 2.135 habitants, 820 habitatges, i 575 famílies. La densitat de població era de 476,5 habitants per km².
Dels 820 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.441 $ i la renda mediana per família de 37.566 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.264 $ mentre que les dones 19.662 $. La renda per capita de la població era de 14.525 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Seneca». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Vincenzo Iaquinta

Vincenzo Iaquinta (nascut el 21 de novembre de 1979 a Cutro) és un exfutbolista italià que va jugar a la Juventus FC de 2007 a 2013.

## Referències

* ↑ «Vincenzo Iaquinta». yahoo.com. [Consulta: 2009].
* ↑ «Perfil i estadístiques de Vincenzo Iaquinta» (en anglès). transfermarkt.de. [Consulta: 29 setembre 2012].
Vincenzo Iaquinta amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2006
1 Buffon •
2 Zaccardo •
3 Grosso •
4 De Rossi •
5 Cannavaro •
6 Barzagli •
7 Del Piero •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 Totti •
11 Gilardino •
12 Peruzzi •
13 Nesta •
14 Amelia •
15 Iaquinta •
16 Camoranesi •
17 Barone •
18 Inzaghi •
19 Zambrotta •
20 Perrotta •
21 Pirlo •
22 Oddo •
23 Materazzi •
Entrenador: Lippi
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa Confederacions 2009
1 Buffon •
2 Santon •
3 Grosso •
4 Chiellini •
5 Cannavaro •
6 Legrottaglie •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 De Rossi •
11 Gilardino •
12 De Sanctis •
13 Gamberini •
14 Amelia •
15 Iaquinta •
16 Camoranesi •
17 Rossi •
18 Palombo •
19 Zambrotta •
20 Montolivo •
21 Pirlo •
22 Dossena •
23 Quagliarella •
Entrenador: Lippi
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2010
1 Buffon •
2 Maggio •
3 Criscito •
4 Chiellini •
5 Cannavaro (c) •
6 De Rossi •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Iaquinta •
10 Di Natale •
11 Gilardino •
12 Marchetti •
13 Bocchetti •
14 De Sanctis •
15 Marchisio •
16 Camoranesi •
17 Palombo •
18 Quagliarella •
19 Zambrotta •
20 Pazzini •
21 Pirlo •
22 Montolivo •
23 Bonucci •
Entrenador: Lippi :
# Serpent (grup musical)

Serpent és un grup català de música post-hardcore format a Barcelona el 2016, i influït per grups com Hot Snakes, Hüsker Dü i Fugazi. Els seus membres provenen de grups com Cinder, Col·lapse, The Gundown, The Anti-Patiks, Malestar Social o Appraise. La seva música és enèrgica i melòdica i les seves lletres són «una aproximació amarga i cruel a la realitat, inspirades en personatges infortunats i miserables, encara que tristament reals».
L'any 2019, l'àlbum Lluna roja fou considerat el Millor disc de l'any de hardcore/punk per la revista Mondo Sonoro.

## Membres

* Sergi Bertran «Beni»: veu i guitarra
* Èric: bateria
* Fran: guitarra
* Marc: baix

## Discografia

* Demo (Pifia Records, 2017)
* Lluna roja (BCore Disc, La agonia de vivir, Pifia Records, Saltamarges i Navalla Discos, 2019)
* Xoc de mermats (EP, BCore, 2022)
* Amb la rancúnia pròpia d'un lletraferit (EP, BCore, 2021)
* Durícies a l'ànima (EP, BCore, 2022)
* 20212022 (col·lecció dels 3 EP anteriors en 7", La Agonía de Vivir, Bcore, Navalla, Pifia Records, Tropical Riot, H-Records)

## Referències

* ↑ Vila, Albert. «La gente prefiere comprar la entrada de un festival a un año vista sin conocer el cartel, y que alguien decida por ellos que es lo que les mola o no» (en castellà). Science of Noise, 30-06-2018. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Somos tan curativos como romper una tele vieja con un bate», 31-10-2019. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Serpent lanzan “Llepaculs”, una crítica al corporativismo musical» (en castellà). Mondo Sonoro, 19-05-2021. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Los mejores discos nacionales de hardcore / punk de 2019». Mondo Sonoro, 25-12-2019. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Vivimos en un tejido social deshilachado y en descomposición». Mondo Sonoro, 20-12-2019. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Serpent - Lluna roja». Enderrock, 22-11-2019. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «Estrenamos el nuevo single de Serpent, 'Caure En Desgràcia'» (en castellà). Rockzone, 19-01-2022. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Serpent - Amb la rancúnia pròpia d'un lletraferit». Enderrock.cat, 18-06-2021. [Consulta: 10 juliol 2021].
* ↑ «Entrevista Serpent» (en castellà). Insonoro.com, 07-03-2023. [Consulta: 20 abril 2023].
# Serpentari barrat

El serpentari barrat (Circaetus fasciolatus) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita boscos i pantans amb arbres de les terres baixes a la llarga de la costa africana de l'índic, des del sud de Somàlia fins a l'est de Sud-àfrica. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Serpentari barrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 271. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Southern Banded Snake-eagle. Circaetus fasciolatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Barranc del Bosc (Sapeira)

El Barranc del Bosc és un dels barrancs de l'antic terme de Sapeira, actualment inclòs en el terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà. És afluent de la Noguera Ribagorçana.
Es forma a la Solana de la Font d'en Perna, per la unió de diverses llaus de muntanya, entre les quals la llau Fonda. Des d'aquell lloc davalla cap al sud-oest, decantant-se progressivament cap a l'oest. Cap a la meitat del seu recorregut rep per la dreta el barranc de les Fontetes.
El final del seu recorregut és el moment que s'ajunta amb el barranc de les Corts i entre tots dos formen el barranc d'Espills.
# Lieja-Bastogne-Lieja 1923

La Lieja-Bastogne-Lieja 1923 fou la 13a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. Es va disputar el 3 de juny de 1923 sobre un recorregut de 218 km i fou guanyada pel belga René Vermandel, que s'imposà a l'esprint a un nombrós grup. Els també belgues Jean Rossius i Félix Sellier acabaren segon i tercer respectivament. Es desconeix la posició exacte amb què arribaren a partir de la 5a posició.

## Resultats

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | René Vermandel (BEL) | Alcyon | 7h 25' 15" |
| 2 | Jean Rossius (BEL) | La Française | m. t. |
| 3 | Félix Sellier (BEL) | Alcyon | m. t. |
| 4 | Laurent Seret (BEL) | | m. t. |
| 5 | Georges Delcominette (BEL) | | m. t. |
| 5 | Jules-Richard Matton (BEL) | Delage | m. t. |
| 5 | Émile Masson (BEL) | Alcyon | m. t. |
| 5 | Théophile Beeckman (BEL) | Griffon | m. t. |
| 5 | Henri Moerenhout (BEL) | Automoto-Hutchinson | m. t. |
| 5 | Léon Devos (BEL) | JB Louvet | m. t. |
| 5 | Léon Despontin (BEL) | Peugeot | m. t. |
| 5 | Léon Scieur (BEL) | La Française | m. t. |

## Referències

* ↑ «Liège-Bastogne-Liège». memoire-du-cyclisme.eu. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Liège - Bastogne - Liège». sitiodeciclismo.net. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ «Liege - Bastogne - Liege : presentation and medal winners». the-sports.org. [Consulta: 2 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (francès)(anglès)
# Yōko Yaguchi

Yōko Yaguchi (矢口 陽子, Yaguchi Yōko) (27 d'agost de 1921, Xangai – 1 de febrer de 1985, Fukuoka) va ser una actriu japonesa, i durant 39 anys la dona de director de cinema japonès Akira Kurosawa.

## Vida personal

Quan treballava com a actriu en la segona pel·lícula d'Akira Kurosawa, Ichiban utsukushiku (La més bella), Yaguchi es van enfrontar amb ell per la manera com tractava els actors. Tanmateix, la parella van connectar tot i els enfrontaments i es van casar el 1945. Va tenir dos fills: un nen Hisao, i una nena, Kazuko.
A la seva mort el 1985, ja tenien quatre nets: tres de Hisao casat amb Hiroko Hayashi i un de Kazuko.

## Filmografia

* Renga joko (1940)
* Enoken no songokū: songokū zenko-hen (Monkey Sun) (1940)
* Jogakusei-ki (1941)
* Ichiban utsukushiku (La més bella) (1944)

## Referències

* ↑ San Juan, Eric. Akira Kurosawa: A Viewer's Guide. Rowman & Littlefield, 2018, p. 12. ISBN 9781538110904.
* ↑ Kurosawa grandchildren

## Enllaços externs

* ''The New York Times
# Dit del Mont Perdut

El Dit del Mont Perdut és un cim de 3.188 m d'altitud, amb una prominència de 38 m, que es troba a la cresta del NW del Mont Perdut, al massís del Mont Perdut, a la província d'Osca (Aragó).
Per fer l'ascensió es pot fer a través del refugi de Góriz (2.100 m), per la Vall de Pineta també s'accedeix des del refugi de Pineta (1.240 m) i des del refugi de Tucarroya (2.666 m).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Coll, Xavier; Coll, Joan. Ordesa Vignemale Mte Perdido, Esc. 1:40.000. 4a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1976 (E-25). ISBN 84-7011-067-5.
* ↑ «Mont Perdut (3.355 m.) per Pineta | Engarrista». [Consulta: 14 octubre 2017].
# Temps de neu

Temps de neu és un programa dedicat als esports d'hivern.
És un dels programes més antics de Televisió de Catalunya. S'emet els dijous de desembre a maig a les 22:30. Actualment s'emet al Canal Esport3. Antigament s'havia emès al canal 33. El presentador del programa és Antoni Real Martí. El programa està dedicat a la neu, i especialment, a l'alta competició blanca.

## Referències

* ↑ «Temps de neu, 25 anys». Cossetània Edicions, 2010. [Consulta: 21 maig 2013].
# Ivittuut

Ivittuut (antigament escrit: Ivigtût) és una població minera abandonada dins el municipi de Sermersooq al sud-oest de Groenlàndia. S'hi extreia criolita. Té el rècord de temperatura més alta de Groenlàndia amb 30,1 °C. La seva temperatura més baix és -28,9 °C. El nom de l'assentament significa el lloc herbós en groenlandès. Aquest població té una carretera de cinc km que la connecta amb la població de Kangilinnguit. Ivittuut és l'únic poble de Groenlàndia que té carretera que la porta amb un altre poble (les carreteres a Groenlàndia només són a l'interior de les poblacions).
El mes és càlid a Ivittuut és juliol amb temperatures mitjanes de les màximes de 13,9 °C i mitjanes de les mínimes de 5,6 (mitjana de 9,75 °C)

## Història

Ivittuut es troba en el lloc d'assentaments del vikings, en un districte anomenat Assentaament Mitjà pels arqueòlegs moderns pel seu emplaçament entre el més gran Assentament Occidental i el més petit Assentament Oriental. Era el més petit i menys conegut dels tres assentaments, i no hi ha registres escrits dels supervivents, segons es creu perquè de tots tres fou el darrer en se establert i el primer en ser abandonat. Les excavacions mostren una presència des de 985 i amb una ocupació contínua fins almenys el segle xiv, i tenia unes 20 granges.
El 1806 s'hi va trobar criolita i les operacions mineres s'iniciaren el 1865. El material es va exhaurir l'any 1987, i l'assentament va ser abandonat poc després.

## Referències

* ↑ «meteorologyclimate.com». Arxivat de l'original el 2007-10-08. [Consulta: 20 abril 2012].
* ↑ «Sermersooq Municipality». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 20 abril 2012].
* ↑ «GREENLAND -DNK- - IVIGTUT». Centro de Investigaciones Fitosociológicas.
* ↑ «Towards a First Chronology for the Middle Settlement of Norse Greenland». The University of Arizona Libraries. [Consulta: March 25, 2016].
* ↑ arsukfjorden.gl Arxivat 2016-04-30 a Wayback Machine. (danès) − frames required
# Lieja-Bastogne-Lieja 2002

La Lieja-Bastogne-Lieja 2002 fou la 88a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 21 d'abril de 2002, sobre un recorregut de 258 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 2002. L'italià Paolo Bettini (Mapei-Quick Step) va guanyar per davant del seu company d'equip Stefano Garzelli, i d'Ivan Basso (Fassa Bortolo), segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Paolo Bettini | Mapei-Quick Step | 6h 39' 44" |
| 2 | Stefano Garzelli | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 3 | Ivan Basso | Fassa Bortolo | + 15" |
| 4 | Mirko Celestino | Saeco | + 23" |
| 5 | Massimo Codol | Lampre-Daikin | + 28" |
| 6 | Matthias Kessler | Team Telekom | + 35" |
| 7 | Peter Van Petegem | Lotto-Adecco | + 1'03" |
| 8 | Francesco Casagrande | Fassa Bortolo | m. t. |
| 9 | Davide Rebellin | Team Gerolsteiner | m. t. |
| 10 | Aleksandr Vinokúrov | Team Telekom | m. t. |

## Referències

* ↑ «Doblete de Mapei con Bettini y Garzelli». Mundo Deportivo, 22-04-2002 [Consulta: 12 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Jeankempita

La jeankempita és un mineral de la classe dels fosfats. El nom honora a Jean Petermann Kemp Zimmer (1917-2001), comissària del Museu Mineral d'A. E. Seaman entre els anys 1975 i 1986.

## Característiques

La jeankempita és un arsenat de fórmula química Ca₅(AsO₄)₂(HAsO₄)₂·7H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2018. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5. Es deshidrata lentament mitjançant la transició topotàctica de la guerinita, formant una estructura parcialment relacionada amb la ferrarisita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Mineral d'A. E. Seaman, a Houghton (Michigan).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Mohawk, al municipi homònim del comtat de Keweenaw (Michigan, Estats Units), on es troba coma cristalls agrupats en feixos lamel·lars de plaques aplanades en {011}, fent intercreixements amb guerinita. Aquesta mina és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Jeankempite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 juliol 2021].
# Jeanne-Françoise Frémiot de Chantal

Jeanne-Françoise Frémiot de Chantal (Dijon, 28 de gener de 1572 - Moulins-sur-Allier, 13 de desembre de 1641) va ser una religiosa francesa, fundadora, amb Sant Francesc de Sales, de l'Orde de la Visitació de Santa Maria (monges Visitandines o Saleses). Va ser canonitzada en 1767 per Climent XIII.

## Biografia

De família noble, el seu pare era president del Parlament de la Borgonya. Va casar-se el 1592 amb el baró de Chantal, amb qui tingué sis fills. Va ser àvia paterna de l'escriptora Madame de Sévigné.
Va enviduar el 1600 i el 1604 va trobar el bisbe de Ginebra Francesc de Sales, que predicava la quaresma a Dijon: commoguda pel seu carisma, el feu el seu director espiritual i n'esdevingué deixebla. El 6 de juny de 1610, a la residència del bisbe de Ginebra, a la casa de la Galerie d'Annecy, va fundar, amb Francesc de Sales i Charlotte de Bréchard, la Congregació de Monges de la Visitació, que esdevindria orde religiós el 1618.
Joana Francesca, després d'un any de noviciat, va fer la professió religiosa de mans del bisbe i ingressà a l'institut que havia fundat. En va ser mare superiora al monestir de París entre 1618 i 1622.
El 1641 va morir al convent de l'orde a Moulins-sur-Allier.
* Jeanne de Chantal abans de fer-se religiosa
* Pintura del s. XVII
* Basílica d'Annecy, on és enterrada la santa

## Veneració

Proclamada beata per Benet XIV el 21 de novembre del 1751, Climent XIII la canonitzà el 16 de juliol del 1767. El seu cos és sebollit a l'església de la Visitació d'Annecy, al costat del de Francesc de Sales.
La seva festivitat és el 12 d'agost. Entre 1962 i 2001 s'havia celebrat el 12 de desembre, la vigília de l'aniversari de la seva mort, però va canviar-se perquè coincidia amb la festivitat de la Mare de Déu de Guadalupe, proclamada patrona d'Amèrica. Fins al 1962 s'havia celebrat el 21 d'agost.

## Referències

* ↑ «Sainte Jeanne Françoise Frémiot de Chantal...» (en anglès). Find a Grave. [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ «Saint Jane Frances of Chantal» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 20 gener 2022].

## Bibliografia

* Santa Giovanna Francesca de Chantal
* St. Jane Frances de Chantal, Catholic Encyclopedia
# Ribeirão Vermelho

Ribeirão Vermelho és un municipi brasiler de l'estat de Minas Gerais, situat a la Mesoregió de Campo das Vertentes i a la Microregió de Lavras.

## Història

És un dels municipis més petits de l'estat, amb només 39 km² de territori. La seu té una bona estructura urbana, la regió és muntanyosa i Rio Grande és la seva principal conca hidrogràfica. El creixement, tant poblacional com econòmic, està relacionat amb la implantació del ferrocarril a la regió, ja que el ferrocarril Oeste de Minas hi va construir ponts, va facilitar i augmentar el comerç i va proporcionar oportunitats d'ocupació. La sorra és el seu principal producte mineral i l'agricultura es basa en el cafè i el blat de moro. El Centre Literari dona suport a iniciatives culturals. El poble va néixer el 1886, a la riba oposada a la desembocadura de la Ribeira Vermell amb el Rio Grande, a les terres d'Ana Custòdia do Nascimento. Allà va aterrar l'empresari Antônio Lúcio, que va ajudar a inaugurar la ciutat amb el nom de Porto Alegre. El 1888, amb la construcció de l'estació de ferrocarril Ribeirão Vermelho, la ciutat es va donar a conèixer pel seu nom actual. El 1901 es va crear el districte, elevat a la categoria de municipi el 1948, desmembrat de Lavras. Font: Secretaria de Cultura l'1 d'octubre de 1999

## Turisme

El municipi té una col·lecció ferroviària molt gran que està en fase de restauració, potser una de les més grans del país. Es troba al costat de l'estació de Ribeirão Vermelho, que és la rotonda més gran d'Amèrica Llatina.