# Sedasser

Un sedasser o sedassaire era la persona que fabricava o venia sedassos.
En algunes contrades els sedassers, a més de sedassos, fabricaven manxes petites per a focs casolans, galledes de fusta, mesuradors d'àrids i altres peces petites de fusta.

## Història

L'ús de sedassos és molt antic i pot remuntar-se a èpoques prehistòriques. Una de les aplicacions principals dels garbells fou el tamissat de les farines de cereals. En la Roma clàssica hi havia la “criba excussoria” i la “criba pollinaria”. Els gals empraren crins de cavall per a fer tamissos i els hispans fibres de lli. Els egipcis usaven papir.

## Productes fabricats

Els sedassos per a porgar materials granulats o pólvores poden presentar-se en formes diferents, adoptant dimensions variades i emprant materials diversos.
Els sedassos més populars en èpoques preindustrials acostumaven a ser de forma circular i estaven constituïts per un cèrcol de fusta prima i corbada que subjectava (i mantenia en forma plana) un sedàs pròpiament dit. En forma resumida: un sedàs estava format per una riscla circular de fusta i una malla més o menys atapeïda.

### Sinònims

Al costat de sedàs, hi ha alguns termes sinònims o relacionats: erer garbell, porgador, crivell, cernedor, cernedora, juller, passador, passadora, tamís, triapedres...
* Garbell al museu Etnològic del Castell de Guadalest

## Documents

* 1292. “Saacier” francès antic. Livre de la taille de Paris.
* 1378. Data de l'obra anomenada La Sedacina, de Guillem Sedacer. En aquest cas el que es documenta és el cognom Sedacer o Sedasser, que indica l'existència prèvia de l'ofici. (Vegeu Vidre català).
* 1399. " Un triapedres de gerp...".
* 1402. Un sedasser, Pasqual, és esmentat en la compra-venda de dos sedassos a València.
* 1415. "Sedacer".
* 1495. Garbell en una metàfora.
* 1557. “Setaccio”, sedàs en italià.
* 1585. Obligació de vendre els cereals porgats per dos sedassos, a Barcelona.
* 1702. Garbells per pólvora a Anglaterra.
* 1857. Porgat de la farina mineral per a obtenir plata.

## Referències

* ↑ Librería Española. Diccionario de artes y manufacturas, de agricultura, de minas, etc: B-E. en la Librería Española, 1857, p. 3–.
* ↑ Johann Beckmann. A History of Inventions, Discoveries, and Origins. H.G. Bohn, 1846, p. 161–.
* ↑ Diario curioso, erudito, economico y comercial. Imp. de Manuel Gonzalez, 1786, p. 253–.
* ↑ Johann Hering. De Molendinis, eorumque jure, quem ex jure publico ac privato. Typis Wechelianis apud Danielem & Davidem, 1625, p. 1–.
* ↑ Rafael Rodriguez Mohedano; Pedro Rodriguez Moehedano Historia literaria de Espana, por R. y P. Rodriguez Mohedano. [With] Apologia del, 1772, p. 311–.
* ↑ DCVB: Riscla.
* ↑ Butlletí de dialectologia catalana / publicat per les Oficines del Diccionari de la Llengua Catalana. Vol. 16. Institut d'Estudis Catalans, p. 24–. GGKEY:LYT8K32XHPD.
* ↑ DCVB: Erer.
* ↑ Ramón Cabrera. Diccionario de etimologías de la lengua castellana, publ, por J.P. Ayegui, 1837, p. 332–.
* ↑ Núria Vilà. Estudi del vocabulari de les eines agrícoles a la comarca del Baix Camp. Institut d'Estudis Catalans, 1991, p. 133–. ISBN 978-84-7283-184-1.
* ↑ Capitols per lo exercici de la jurisdicció del Magnifich Mostesaph decretats per Su Illustrissima del Señor Virrey á XXXI agost de MDCLXXVIII a petició de Su Señoria dels Ilustres ... Jurats de la Universidat, Ciutat y Regne de Mallorca: van añadits á la fi varios autos del Real Acuerdo y altres providencias. corregits y reimpresos en la Imprenta Real, 1796, p. 40–.
* ↑ Nouvelle revue d'onomastique. Société française d'onomastique, 1999.
* ↑ Fèlix Torres Amat. Memorias para ayudar a formar un diccionario critico de los escritores catalanes: y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña. Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 596–.
* ↑ Aguiló: Volum 8. Lletres T a Z. Institut d'Estudis Catalans, p. 135–. GGKEY:BRJ7TQUTRGL.
* ↑ Joan Aliaga Morell. Documents de la pintura valenciana medieval i moderna II.: Llibre de l'entrada del rei Martí I. Universitat de València, 28 novembre 2011, p. 53–. ISBN 978-84-370-8713-9.
* ↑ Josep Martines. L'anomenat lo neutre: l'expressió de l'abstracció en català, una aproximació diacrònica. L'Abadia de Montserrat, 2010, p. 168–. ISBN 978-84-9883-288-4.
* ↑ Ludolf. Lo Quart del Cartoxa. P. Hagenbach i L. Hutz, 1495, p. 82–.
* ↑ Girolamo Ruscelli. I secreti ...; opera in questa seconda editione dall'autor ricorretta e migliorata (etc.). Comin da Trino, 1557, p. 1–.
* ↑ Antonio de Capmany y de Montpalau. Memorias Históricas Sobre La Marina Comercio Y Artes De La Antigua Ciudad De Barcelona. De Sancha, 1779, p. 1–.
* ↑ The History of the Royal Society of London for the Improving of Natural Knowledge. 2. Ed. Scot, 1702, p. 282–.
* ↑ Mariano Eduardo de Rivero y Ustáriz. Colección de memorias científicas, agrícolas é industriales, publ. en distintas épocas, 1857, p. 16–.