OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aníbal Otero

Aníbal Otero Álvarez (Barcia, Ribeira de Piquín, 5 de juliol de 1911-1 de març de 1974) va ser un lingüista i escriptor gallec que va participar en les enquestes de l'Atlas Lingüístico de la Península Ibérica.
Va estudiar Filosofía i Lletres a Madrid. Fou un escriptor de certa importància per a la literatura gallega de la república. Tanmateix se'l coneix més aviat com a lingüista i així va tenir un paper destacat a les enquestes als territoris de parla gallega de l'Atlas Lingüístico de la Península Ibérica. Aquesta tasca el portà a fer recerques lingüístiques al nord de Portugal entrevistant els parlants de gallec. Aquella activitat va propiciar la seua detenció pel règim salazarista sota la sospita d'espionatge comunista. Fou posteriorment lliurat a les autoritats espanyoles el 5 d'agost de 1936 i fou sentenciat a mort pel simple fet de no entendre el codi escrit emprat pel filòleg (retranscripcions en alfabet fonètic). Va ser company de captivitat amb el republicà Pampillón Rodríguez Segundo. Fou amnistiat i isqué de presó el 1941. Va ser autor sobretot d'obres lingüístiques sobre el vocabulari gallec però també escrigué una novel·la autobiogràfica que narra la seua detenció. És més desconegut el seu vessant poètic tot i que existeix una obra poètica seua que roman fins ara inèdita.

## Obra
### Lingüística

* "Hipótesis etimológicas referentes al gallego-portugués" in Cuadernos de Estudios Gallegos n°32 (1955)
* Contribución al diccionario gallego (1967).
* Vocabulario de San Jorge de Piquín (1977).

### Literatura

* Esmoriz, novel·la autobiogràfica, publicada pòstumament (1994).

## Referències

* ↑ El filólogo que fue confundido con un espía y condenado por el franquismo, Público 21 de enero de 2021.
* ↑ Santamarina, Antón, "Aníbal Otero (1911-1974)", Verba. Anuario gallego de Filología, vol. nº 2. Universidade de Santiago de Compostela. 1974, p. 7-12.
* ↑ Alonso Montero, X. Na morte de Aníbal Otero, Faro de Vigo, 23-VI-1974, Língua, literatura e sociedade en Galicia: 25 anos de Filoloxía galega, 1951-1976. Akal. 1977, p. 107-110.

## Enllaços externs

* Alguns comentaris i trossos de poesia d'Aníbal Otero Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine.
# Luis y Virginia

Luis y Virgínia és una pel·lícula espanyola de 1982 dirigida per a televisió per Jaime Chávarri. Segon el seu director, vol fer un homenatge als mestres que treballen en situacions adverses. Va representar Espanya al 34è Festival del Premi Itàlia. Fou rodada als pobles de Marrubio i Manzaneda (província de Lleó). La música era del cantautor Luis Eduardo Aute.

## Argument

Narra la història de dos mestres, Luis i Virginia, que són traslladats a un poble de Lleó per tal d'exercir la seva feina, i la diferent repercussió que té aquest destí en ells. Mentre que ella intenta contribuir en la transformació del poble, ell només pensa en marxar.

## Repartiment

* Carme Elias - Virginia
* Luis Ciges
* Joaquín Hinojosa - Luis
* Chema Muñoz

## Premis

Fotogramas de Plata 1982
| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor intèrpret de televisió | Carme Elias | Nominada |

## Referències

* ↑ Estreno de 'Luis y Virginia', de Chávarri, El País, 16 de setembre de 1982
# Palm Beach Shores

Palm Beach Shores és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palm Beach Shores tenia 1.269 habitants, 697 habitatges, i 322 famílies. La densitat de població era de 1.959,9 habitants/km².
Dels 697 habitatges en un 8,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,7% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 53,8% no eren unitats familiars. En el 44,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 11,3% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 33,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.262 $ i la renda mediana per família de 60.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.107 $ mentre que les dones 31.944 $. La renda per capita de la població era de 40.612 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palm Beach Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palm Beach Shores». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Déu del temps

Diverses mitologies tenen una figura coneguda com el déu del temps, una divinitat que regeix el pas de les hores, de les estacions i de la vida humana (com les moires i els seus derivats). Aquests atributs poden estar units en una sola figura o repartits entre diversos déus i dees. A continuació, s'inclouen alguns dels déus del temps més representatius:
* Aah (déu egipci del calendari)
* Aeternitas (divinitat romana)
* Aion (mitologia fenícia)
* Anataboga (divinitat balinesa)
* Anna Perenna (dea llatina)
* Cronos (mitologia grega)
* Geras (déu grec)
* Janus (déu romà)
* Kalachakra (divinitat budista)
* Kali (dea hindú)
* Khonsu (déu egipci)
* Hores (divinitats gregues)
* Huh (déu de l'eternitat egípcia)
* Saturn (mitologia romana)
* Tai-sui Hing (mitologia xinesa)
* Vertumne (déu etrusc)
# Rioja Mitjana

La Rioja Mitjana és la regió central de la comunitat autònoma de La Rioja (Espanya). La comprenen els municipis situats al costat de les lleres dels rius Iregua, Leza i Jubera, és a dir, les comarques de Logronyo i Cameros. Aquests territoris limiten al nord amb el marge dret del riu Ebre, a l'est per la Serra de la Hez on comença la Rioja Baixa, pel sud amb la Sierra de la Hayeda de Santiago i Sierra de Cebollera on comença la província de Sòria i per l'Oest amb la Serra de Moncalvillo i Serra de Camero Nuevo on comença la Rioja Alta.

## Municipis
### Vall
#### Logronyo

* Agoncillo (Recajo, San Martín de Berberana)
* Albelda de Iregua
* Alberite
* Alcanadre
* Arrúbal
* Ausejo
* Cenicero
* Clavijo (La Unión de los Tres Ejércitos)
* Corera
* Daroca de Rioja
* El Redal
* Entrena
* Fuenmayor (Barrio de la Estación)
* Galilea
* Hornos de Moncalvillo
* Lagunilla del Jubera (Ventas Blancas, Villanueva de San Prudencio, Zenzano)
* Lardero
* Logronyo (El cortijo, La Estrella, Varea, Yagüe)
* Medrano
* Murillo de Río Leza
* Nalda (Islallana)
* Navarrete
* Ocón (Aldealobos, Las Ruedas de Ocón, Los Molinos de Ocón, Oteruelo, Pipaona, Santa Lucía)
* Ribafrecha
* Robres del Castillo (Behesillas, Buzarra, Oliván, Valtrujal, San Vicente de Robres)
* Santa Engracia del Jubera (Bucesta, El Collado, Jubera, Reinares, San Bartolomé, San Martín, Santa Cecilia, Santa Marina)
* Sojuela
* Sorzano
* Sotés
* Torremontalbo (Somalo)
* Ventosa
* Villamediana de Iregua (Puente Madre)

### Sierra
#### Tierra de Cameros

* Ajamil (Larriba, Torremuña)
* Almarza de Cameros (Ribavellosa)
* Cabezón de Cameros
* El Rasillo de Cameros
* Gallinero de Cameros
* Hornillos de Cameros
* Jalón de Cameros
* Laguna de Cameros
* Leza de Río Leza
* Lumbreras (El Horcajo, San Andrés, Venta de Piqueras)
* Muro en Cameros
* Nestares
* Nieva de Cameros (Montemediano)
* Ortigosa de Cameros (Peñaloscintos)
* Pinillos
* Pradillo
* Rabanera
* San Román de Cameros (Avellaneda, Montalvo en Cameros, Santa María en Cameros, Vadillos, Valdeosera, Velilla)
* Soto en Cameros (Luezas, Treguajantes, Trevijano)
* Terroba
* Torre en Cameros
* Torrecilla en Cameros
* Viguera (Castañares de las Cuevas, El Puente, Panzares)
* Villanueva de Cameros (Aldeanueva De Cameros)
* Villoslada de Cameros

## Vegeu també

* Comarques de la Rioja
* Rioja Alta
* Rioja Baixa
# Ajanta

* Per a altres significats, vegeu «Serralada d'Ajanta».
Ajanta o Ajantā és el nom donat a la localitat de l'Índia del districte d'Aurangabad, a l'estat federat de Maharashtra, té una població de pocs milers d'habitants i la ciutat important més propera és Jalna a uns 75 km de distància. Aquest indret és cèlebre mundialment per les seves coves que estan formades per un trenat grutes artificials pintades i esculpides inicialment per al culte budista a partir del segle ii aC. Estan inscrites en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1983.

## Referències

* ↑ «Ajantha | enciclopèdia.cat». [Consulta: 7 gener 2020].
* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Ajanta Caves» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2020].
# Luis Ángel Duque Mata

Luis Ángel Duque Mata (nascut el 31 d'octubre de 1953) és un entrenador de futbol espanyol.

## Carrera com a entrenador

Nascut a Madrid, Duque va començar la seva carrera com a entrenador amb la formació juvenil del CD Leganés, ascendint a la plantilla del primer equip el 1989. Després de portar el club a Segona Divisió i evitar per poc el descens a la campanya 1994–95, va ser nomenat entrenador del Getafe CF el desembre de 1995.
Posteriorment, Duque va patir el descens amb el Geta el juny de l'any següent, i va ser rellevat del seu càrrec el maig de 1997, amb l'equip ja fora de les zones d'ascens. El 1999 va ser nomenat al capdavant del Reial Àvila CF, i posteriorment va dirigir la SD Compostela i la Cultural y Deportiva Leonesa, tots a Segona Divisió B.
El 2 de febrer de 2004, Duque va ser nomenat entrenador de la UD Almeria. Va ser acomiadat el 5 d'abril, amb el club a prop de les zones de descens.
L'estiu de 2005, Duque va tornar al seu primer club, el Leganés, dirigint el conjunt durant la major part de la campanya 2005-06. Més tard va ser el director esportiu del club, i finalment va tornar-hi com a entrenador el juliol de 2009.
El 22 de març de 2010, Duque va renunciar com a entrenador, tornant al seu càrrec anterior. Va deixar el Lega al final de la temporada.

## Referències

* ↑ Duque, nuevo entrenador del Getafe (Duque, new manager of Getafe); El País, 28 desembre 1995 (castellà)
* ↑ Luis Angel Duque, nuevo entrenador (Luis Angel Duque, new manager); Diari AS, 2 febrer 2004 (castellà)
* ↑ Luis Angel Duque, entrenador del Almería, destituido (Luis Angel Duque, Almería manager, sacked); Nación, 5 abril 2004 (castellà)
* ↑ El Leganés presenta a su nueva presidenta y al técnico Luis Ángel Duque (Leganés presents their president and manager Luis Ángel Duque); La Información, 13 juliol 2009 (castellà)
* ↑ Luis Ángel Duque deja de entrenar al Leganés y vuelve al cargo de director deportivo (Luis Ángel Duque leaves Leganés' manager post and returns to sports director job); Marca, 22 març 2010 (castellà)

## Enllaços externs

* Luis Ángel Duque Mata Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Dipturus garricki

Dipturus garricki és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 100 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i els ous tenen com a banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 275–476 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic occidental central: des del nord del Golf de Mèxic fins a Nicaragua.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Castro-Aguirre, J.L. i H. Espinosa Pérez, 1996. Listados faunísticos de México. VII. Catálogo sistemático de las rayas y especies afines de México. (Chondrichthyes: Elasmobranchii: Rajiformes: Batoideiomorpha). Universidad Nacional Autónoma de Mexico, Mèxic. 75 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Pollock, B.R., 1984. Relations between migration, reproduction and nutrition in yellowfin bream Acanthopagrus australis. Mar. Ecol. Prog. Ser. 19:17-23.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Díaz (Uruguai)

Díaz és una entitat de població de l'Uruguai, a l'oest del departament de Treinta y Tres. És a 128 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada d'un centenar d'habitants.

## Referències

* ↑ Mapa, localització, clima i altres dades (anglès)
# Riojà precastellà

El riojà precastellà o precastellà de La Rioja —històricament anomenat riojà— era la varietat més occidental del romanç navarrès-aragonès. Representa l'evolució del llatí vulgar a la Rioja i al nord de l'actual municipi de Sòria. En tenim testimoni escrit a les Glosas Emilianenses del segle x i en alguns topònims medievals escrits en llatí.
Les Glosas Emilianenses no representen els primers texts castellans —com es creia al principi— ja que, després d'estudis més profunds, ha quedat demostrat que utilitzen normes fonètiques aragoneses: feito, muito, get (ye), etc.; i amb el detall que, quan es van escriure, La Rioja no havia estat annexionada encara al Regne de Castella, sinó que pertanyia al de Navarra. Per tant, el text que figura en les Glosas Emilianenses és navarrès-aragonès en la seva varietat de la Rioja.
Segons els lingüistes Claudio García Turza i Miguel Ángel Muro, aquesta parla té més característiques que la unirien al grup de llengües relacionades amb l'aragonès que no pas amb el castellà, a més de tenir altres característiques coincidents amb l'asturlleonès; i trets bascos i moltes d'altres que, pel fet que manquen coincidències, es consideren pròpiament de la Rioja. Seria una de les llengües històriques que formarien part del conglomerat dialectal que posteriorment donaria lloc a l'idioma castellà.
Després de la incorporació al Regne de Castella, la Rioja es va castellanitzar entre els segles xi i xiii. D'aquesta època, data la col·lecció documental anomenada Llibre Becerro del Monestir de Valvanera, que té encara caràcters precastellans, com l'article "lo".
Malgrat aquesta castellanització, actualment es conserven característiques d'aquesta llengua en el dialecte de la Rioja —dialecto riojano— del castellà.

## Característiques

* Diftongació de la o tònica, també davant de yod: uamne/uemne (lat. tard. hómine, cat. home), uello (llatí oculu(m)).
* Diftongació de la e tònica: sieculos (cat. segles).
* Conserva g- inicial (perduda en català): geitar (lat. eiectare, cat. tirar, fr. jeter).
* Conserva -ns-: ansa (cast. asa, fr. anse) i també en català: ansa.
* Conserva -mb-: lombo (cat. llom).
* En els grups llatins -lt-, -ct- adopta -it- i no -ch- com el castellà: muito (cast. mucho, port. muito), feito (cast. hecho, port. feito).
* En l'escriptura utilitza grafemes navarresos: quoatro (u muda), yn/ynn (per ñ, cat. ny).

## Referències

* ↑ http://www.vallenajerilla.com/berceo/turzamuro/glosasemilianenses.htm

## Bibliografia

* Alvar, Manuel. Manual de dialectologia hispànica. Barcelona. Ariel, 1996. ISBN 8434482177

## Enllaços externs

* Riojà pre-castellà
# Deixeu que el riu flueixi

Deixeu que el riu flueixi (Let the river flow, en versió original Ellos eatnu – La elva leve) és un llargmetratge noruec del 2023 dirigit per Ole Giæver. S'ha subtitulat al català.
Entre d'altres premis, va obtenir el Premi de l'Audiència dels Premis Dragon a la Millor pel·lícula nòrdica.

## Argument

És un drama sobre la lluita d'una jove pels drets dels samis. L'Ester es trasllada a Alta la tardor de 1979, on aconsegueix una feina com a mestra suplent. Per a ser acceptada pels seus companys, decideix (com molts altres abans) mantenir en secret els seus antecedents sami, perquè dècades d'opressió i racisme completament ocult han fet que molts samis s'adaptin a la cultura noruega. Però quan el cosí de l'Ester, que és un activista sami, la porta a manifestacions contra la central hidroelèctrica prevista al riu Alta, comença el seu propi despertar i el viatge de la vergonya. L'Ester es llança a la batalla plena de conflictes per la preservació del riu i pel dret a ser ella mateixa. La pel·lícula està basada en fets reals.

## Repartiment

* Ella Marie Hætta Isaksen – Ester
* Ivar Beddari – Gøran
* Gard Emil – Mihkkal
* Anitta Suikkari – Asta
* Marie Kvernmo – Máret
* Mary Sarre – Esters farmor
* Sofia Jannok
* Mikkel Gaup
* Beaska Niillas
* Finn Arve Sørbøe

## Referències

* ↑ «Ellos eatnu - Låt älven leva (2023) - SFdb» (en suec). [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ «Deixeu que el riu flueixi». Goita què fan, ara!. [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ Wallengren, Ann-Kristin. Powered by Music: Contemporary Film Musicals, Nordic Style. Edinburgh University Press, 2015-06-01, p. 173–186.
# Aminda Valls i Sabaté

Aminda Valls i Sabaté (Cassà de la Selva, 14 d'agost de 1905 - 1960) va ser una atleta i dirigent esportiva catalana. Practicant de gimnàstica, fou membre fundadora del Club Femení i d'Esports de Barcelona, entitat esportiva i feminista dels Països Catalans que va promoure l'esport femení durant el període de preguerra. Entre 1935 i 1938 va presidir l'entitat i va impulsar la pràctica del bàsquet femení durant la dècada del 1930, on el Club Femení i d'Esports fou el dominador absolut a Catalunya. També va ser la primera dona membre del Comitè Català pro Esport Popular (1936), l'organitzador de l'Olimpíada Popular de Barcelona.

## Referències

* ↑ Busquets Ros, Gemma «Aminda, a peu de pàgina» (web). El Punt Avui, 27-04-2022 [Consulta: 16 octubre 2022].
* ↑ «Aminda Valls: una cassanenca il·lustre de les Olimpíades del 1936». Ràdio Cassà.
* ↑ «Aminda Valls i Sabaté». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Real Mercadal, Neus. El club femení i d'esports de Barcelona, plataforma d'acció cultural. L'Abadia de Montserrat, 1998. ISBN 978-84-7826-952-5.
* ↑ Closa Salinas, Francesc. Pujalt i la base d'instrucció del XVIII cos d'exèrcit (1936-1939). Canvis, ruptures i continuïtats. Universitat de Lleida, 2018. ISBN 978-84-9144-113-7.
# Lo Malasiu

Lo Malasiu (en francès Le Malzieu-Ville) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Catena Mendeleev

La Catena Mendeleev es una estructura geològica de tipus catena de la superfície de la Lluna situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 8.54 ° de latitud N i 140.01 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 125.22 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1976 i pren el nom del cràter proper Mendeléiev.

## Referències

* ↑ "Catena Mendeleev". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Riolita

La riolita (del grec ῥεῖν ‘escolar-se, fluir’ i λίθος ‘pedra’), també coneguda amb el nom de liparita, és una roca ígnia volcànica que es produeix per la violenta sortida a l'exterior de la Terra de magma. El ràpid refredament que suporta fa que la roca cristal·litzi de tal manera que els seus cristalls no es distingeixin a simple vista. Per tant, aquesta roca té una textura afanítica.
Es forma quan un magma de la mateixa estructura química que el granit, magma àcid o fèlsic, arriba a la superfície terrestre. Aquest magma és ric en sílice, la qual cosa el fa viscós.
La riolita de ratlles consta de remolins de cristall i substàncies cristal·lines. Els cristall són de gra fi i contenen quars, feldespat i mica (com el granit). Aquestes roques presenten franges que es van formar en recórrer la lava distàncies curtes, després de l'erupció que la va portar a la superfície terrestre.
La major concentració de riolita es troba a North Island (Nova Zelanda). N'hi ha uns jaciments rics en sofre que són les restes d'una gran erupció volcànica. Es va escampar per l'aire un núvol de gas que va llançar lava per tota la zona. La lava es va endurir formant la riolita.
A Catalunya hi ha riolita a Gréixer (Berguedà).

## Usos

Pel seu alt contingut de sílice no sol usar-se en la indústria de la construcció. A vegades, per falta d'una altra mena de roques, les riolitaes s'usen com a farcit l llastri de carreteres.
Antigues cultures, la usaven per a fabricar eines (ganivets, llances) només si tenen alt contingut de matriu vítria o components vitris, similar a l'obsidiana.
L'ús més important radica en el fet que a vegades les riolites poden emmagatzemar en els seus orificis minerals a manera de gemma.
Minerals com el beril vermell, topazi, àgata, jaspi i òpal, s'han format en les textures tipus geoda (vuggy o cavitats) que a vegades es formen en les riolites a causa de la fuita de gasos durant el refredament.

## Referències

* ↑ Tarbuck, E. J. & Lutgens, F. K. 2005. Ciències de la Terra, 8a edició. Pearson Educación S.A., Madrid. Isbn 84-205-4400-0

## Enllaços externs

* «Riolita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. https://geologiaweb.com/rocas-igneas/riolita/#
# Africanus Horton (cràter)

Africanus Horton és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 140 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor de Sierra Leona Africanus Horton (1835-1883), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Africanus Horton». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 3 març 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri