OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sire Records

Sire Records Company és una discogràfica nord-americana, posseïda pel grup Warner Music i distribuït a través de Warner Bros.

## Història

La discogràfica va ser fundada el 1966 com Sire Productions per Seymour Stein i Richard Gotteher. Els seus primers llançaments com etiqueta de registre van ser publicats el 1968, distribuïts per London Records.
Va ser distribuïda per Polydor Records de 1970 a 1971, temps durant el qual va ser introduït l'ara famós logotip, de 1972 a 1974 va ser distribuïda per Famous Music.
A finals dels anys 70, Sire es va transformar en una discogràfica gran i independent i va atreure artistes del punk, rock i del new wave, incloent: The Ramones, The Dead Boys i Talking Heads.
Després d'un breu període de distribució per ABC, Sire va ser adquirit per Warner Bros. Records el 1978. Durant els anys 80, Sire assoleix obtenir el maneig de les carreres de Madonna i de Ice T, que van signar amb Sire el 1982 i 1986 respectivament. En els anys 90, la discogràfica va arribar una notorietat més comercial, manejant artistes com: Seal, k.d. lang, Tommy Page i Alanis Morissette.

## Enllaços externs

* Web Oficial (anglès)
# Sirena Segura Amaro

Sirena Segura Amaro (Carabanchel, Madrid, 26 de desembre de 2013) és una actriu espanyola. És la germana menor de la també actriu Calma Segura i filla de Santiago Segura i María Amaro.

## Filmografia

| Any | Títol | Personatge | Director |
| 2019 | Padre no hay más que uno | Paula García Loyola | Santiago Segura |
| 2020 | Padre no hay más que uno 2: La llegada de la suegra | Paula García Loyola | Santiago Segura |
| 2021 | A todo tren: Destino Asturias | Diana | Santiago Segura |
| 2022 | Padre no hay más que uno 3 | Paula García Loyola | Santiago Segura |
| 2022 | A todo tren 2: Sí, les ha pasado otra vez | Diana | Inés de León |
| 2023 | Vacaciones de verano | Carmen | Santiago Segura |
| 2024 | Padre no hay más que uno 4 | Paula García Loyola | Santiago Segura |

## Referències

* ↑ Ochoa, Marina. «Divinity - Moda, belleza, celebrities y tendencias» (en castellà), 17-12-2020. [Consulta: 23 agost 2024].
# Província de Tabuk

La província o míntaqa de Tabuk (àrab: منطقة تبوك, minṭaqat Tabūk) és una míntaqa o província de l'Aràbia Saudita a la costa de la mar Roja, al nord-oest del país, just enfront de la costa egípcia. La superfície és de 108.000 km² i la població de 560.200 habitants al cens de 1999 i de 806.929 habitants al de 2010. La seva capital és Tabuk. El seu governador o emir (2001) és Fahd bin Sultan bin Abdul Aziz Al Saüd, nascut a Al-Riyad el 20 d'octubre de 1950 i segon fill del príncep Sultan bin Abdul Aziz Al Saüd.

## Governadors

* Muhammad ibn Abd al-Aziz Al Shahyl de 1926 a 1931
* Abdullah bin Saad de 1931 a1932,
* Abdullah bin Saad bin Abdul Mohsen Al Sudairy de 1932 a 1935,
* Saüd bin Hzlol bin Nasser Al Saüd de 1935 a 1937,
* Msed Saüd bin Abdullah bin Abdul Aziz Al Saüd de 1937 a 1950,
* Suleiman Bin Mohammed Bin Sultan Al-Sultan 1950
* Abdul Rahman bin Mohammed de 1950 a 1961,
* Khalid bin Ahmed bin Mohammed Al Sudairy de 1961 a 1955,
* Ibn Ahmed bin Mohammed Al Sudayri de 1955 a 1972,
* Sulaiman bin Turki bin Suleiman Al Sudairy de 1972 a 1980,
* Abdul Majeed bin Abdul Aziz Al Saüd de 1980 a 1986,
* Al Mamdouh bin Abdul Aziz Al Saüd de 1986 a 1987,
* Fahd bin Sultan Abdul Aziz Al Saüd després de 1987

## Referències

* Llista dels governadors a la pàgina del Ministeri de l'Interior

## Enllaços externs

* (anglès)www.the-saudi.net
* (anglès)www.saudinf.com Arxivat 2004-08-13 a Wayback Machine.
# Ptolemaida (Cirenaica)

Ptolemais o Ptolemaida fou una de les capitals antigues de la Cirenaica. Probablement prengué el nom de Ptolemeu III. El seu nom llatí en època romana era Tolmeta, del qual deriva el nom de la ciutat líbia actual de Tolmeitha (طلميثة en àrab).
La ciutat fou fundada probablement als s. VII o VI ae per colons de Barca. Aviat es convertí en una de les ciutats estat fundadores de la Pentàpolis. L'any 331 ae la federació es dissolgué, després de lliurar-se totes les ciutats a Alexandre el Gran. Després de la seua mort, l'àrea s'integrà en l'Egipte ptolemaic. Al començament del s. I la zona fou conquistada per tropes romanes i esdevingué una província de l'imperi.
La Tolmeta romana mancava d'aigua, però els arquitectes romans construïren un aqüeducte des dels pujols i l'emmagatzemaren en divuit grans galeries situades sota el fòrum, d'uns catorze peus d'alt i deu peus d'ample. Aquestes galeries han sobreviscut i foren redescobertes durant l'ocupació italiana. Durant les operacions militars contra els rebels, es descobrí que aquests usaven l'espai subterrani com a amagatall; a dins podien ocultar-se fins a tres-centes persones.
Al 365 hi hagué a la zona un terratrèmol de grans proporcions que destruí les cinc ciutats més importants (Cirene, Apol·lònia, Arsínoe, Berenice i Barca). Ptolemaida hi sobrevisqué en condicions relativament bones i les autoritats s'hi mudaren. Funcionà com a capital de la Cirenaica fins al 428, quan els vàndals la destruïren. Durant el regnat de Justinià I, reconstruí la ciutat, però mai recuperaria la importància passada i tornà a ser assolada pels àrabs al s. VII.
Les ruïnes de la ciutat, enterrades a l'arena, s'han conservat molt bé. A l'oest de la ciutat hi ha un mausoleu imponent semblant a una torre, i també un teatre grec excavat al vessant de la muntanya propera. Es tracta probablement de l'única capital romana de província que es conserva en bones condicions. L'any 2001 una missió arqueològica de la Universitat de Varsòvia excavà el lloc. S'estima que la ciutat té 2 km² d'extensió, als quals cal afegir les muralles i la gran necròpoli que l'envolten.

## Referències

* 1 2 Jane Soames Nickerson. A Short History of North Africa, 1961.
* ↑ Kraeling, Carl H. et al. (1962) "Ptolemis, City of the Libyan Pentapolis" The Oriental Instuitute, University of Chicago Press, Chicago, OCLC 1063867

## Enllaços externs

* Ptolemais - Pàgina web (en polonés i anglés).
* Ciutat de Ptolemaida (anglès)
# Punt Rodó

El Punt Rodó és una muntanya de 228 metres que es troba al municipi de Tivenys, a la comarca catalana del Baix Ebre.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sinacroneuria

Sinacroneuria és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels pèrlids.
En els seus estadis immadurs són aquàtics i viuen a l'aigua dolça, mentre que com a adults són terrestres i voladors.
Es troba a Àsia: la Xina i Indoxina.

## Taxonomia

* Sinacroneuria bicornuata (Stark & Sivec, 2008)
* Sinacroneuria biocellata (Stark & Sivec, 2008)
* Sinacroneuria flavata (Navàs, 1933)
* Sinacroneuria longwangshana (Yang, D. & C. Yang, 1998)
* Sinacroneuria orientalis (Yang, C. & D. Yang, 1995)
* Sinacroneuria quadriplagiata (Wu, C.F., 1938)
* Sinacroneuria wui (Yang, D. & C. Yang, 1998)
* Sinacroneuria yiui (Wu, C.F., 1935)

## Referències

* ↑ Yang, C. & D. Yang, 1995. Entomol. J. East China 4(1):1.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Trends in research in Ephemeroptera and Plecoptera (anglès)
* ↑ Stark, B.P. & I. Sivec, 2008. Studies on Sinacroneuria Yang & Yang (Plecoptera: Perlidae) with description of new species from China and Vietnam. Illiesia, 4(15):150-153.
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Arctos (anglès)
# Puig Cornador (les Llosses)

El Puig Cornador és una muntanya de 1.229 metres que es troba al municipi de Les Llosses, a la comarca catalana del Ripollès. Està situat al sector meridional del terme, a ponent de Santa Margarida de Vinyoles (una hora a peu) i a llevant del Puigdon. Des del capdamunt del cim s'observen unes bones vistes de la contrada, ja que es tracta d'uns dels punts més enlairats del sector. Les vistes a migdia abarquen el Lluçanès, Montserrat i el Montseny, mentre que a l'est es pot intuir el Puigsacalm i les serres transversals. Les principals vies d'accés són des del poble d'Alpens pel GR-1 i el sender de petit recorregut PR-50 o bé des de Les Llosses, pel GR-1 des del Cremat o pel PR-50 des de Santa Maria de les Llosses.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Lluçanès : parc fluvial del Llobregat : Voltreganès. Barcelona: Editorial Alpina, 2013. ISBN 978-84-8090-459-9.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Píla (Žarnovica)

* Per a altres significats, vegeu «Píla».
Píla és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1534.
# Píla

«Píla» té aquests significats:
* Píla (Bratislava), poble del districte de Pezinok, a la regió de Bratislava, a Eslovàquia
* Píla (Žarnovica), poble del districte de Žarnovica, a la regió de Banská Bystrica, a Eslovàquia
* Píla (Lučenec), poble del districte de Lučenec, a la regió de Banská Bystrica, a Eslovàquia
# Sortino

Sortino (sicilià Sciurtinu) és un municipi italià, dins de la província de Siracusa. L'any 2009 tenia 8.970 habitants. Limita amb els municipis de Carlentini, Cassaro, Ferla, Melilli, Palazzolo Acreide, Priolo Gargallo i Solarino.

## Galeria d'imatges

* Església mare
* Església de Santa Sofia
* Església delle Anime del Purgatorio
# Sortint del bany

Sortint del bany és una obra del pintor valencià Joaquim Sorolla i Bastida pintada a l'oli sobre llenç amb unes dimensions de 130 × 150,50 cm. Està datat, segons signatura, l'any 1915 i actualment es conserva en el Museu Sorolla de Madrid.

## Història

El quadre va ser pintat al juny de 1915, a València, en un descans del pintor dels seus treballs per la Hispanic Society of America. A aquest mateix període pertanyen obres tan notables com a Nena entrant en el bany pintat l'estiu d'aquest mateix any.
La sortida del bany a la platja va ser un tema recurrent per Sorolla i existeixen diverses obres de semblant contingut i mateix títol doncs tenien molt bon acolliment per part de crítica i públic. En concret, aquest quadre ha estat exposat en múltiples ocasions:
* Exposició d'art espanyol contemporani; París: 1919.
* Exposició Homenatge a Sorolla; Madrid: Reial Acadèmia de Belles arts de Sant Fernando, 1924.
* Exposició de pintura espanyola en la Royal Academy; Royal Academy of Arts, 1920.
En 1929, a la mort de Sorolla, el quadre formava part del llegat del pintor a la seua esposa Clotilde i hui es conserva en el Museu Sorolla, encara que el quadre ha mantingut aquest caràcter itinerant i ha format part de diverses exposicions en època recent.

## Detalls i descripció

En primer pla i ocupant gairebé per complet la composició apareix una dona gairebé de cos sencer que sosté en els seus braços a un nen recentment sortit de l'aigua i embolicat en una tela blanca. En el fons de la pintura i a excepció d'una petita franja superior de cel i una altra inferior de sorra, el protagonista absolut és el mar. En l'obra predominen brillants tons blanc-i-blaus que han estat aplicats amb una pinzellada carregada, àgil i deixa anar que ens evoca la clara llum del matí valencià.

## Referències

* ↑ «Saliendo del baño (1915)». Arte Historia.. Arxivat de l'original el 2016-07-12. [Consulta: 5 desembre 2015].
* 1 2 «Sortint del bany (1915)» (en castellà). Museu Sorolla. Biblioteca Digital. Fitxa de la obra. [Consulta: 5 desembre 2015].
# Províncies de la República Democràtica del Congo

Les províncies de la República Democràtica del Congo s'estableixen mitjançant la Constitució del 2005, en virtut del seu article 2, que preveu 26 províncies (la ciutat de Kinshasa i 25 províncies). Aquesta divisió provincial havia d'entrar en vigor 36 mesos després d'establir-se les institucions previstes per la constitució del 2005 article 226. Però no es varen instaurar.

## Províncies actuals

| Nº | Nom | Estatus | Capital |
| 1 | Bandundu | Província | Bandundu |
| 2 | Baix Congo | Província | Matadi |
| 3 | Equador | Província | Mbandaka |
| 4 | Kasai Occidental | Província | Kananga |
| 5 | Kasai Oriental | Província | Mbuji-Mayi |
| 6 | Katanga | Província | Lubumbashi |
| 7 | Kinshasa | Ciutat | Kinshasa |
| 8 | Maniema | Província | Kindu |
| 9 | Kivu Nord | Província | Goma |
| 10 | Oriental | Província | Kisangani |
| 11 | Kivu del Sud | Província | Bukavu |

## Províncies proposades

| Nº | Nom | Capital | Antiga província |
| 1 | Kinshasa | Kinshasa | Sense canvis |
| 2 | Kongo central | Matadi | Baix Congo |
| 3 | Kwango | Kenge | Bandundu |
| 4 | Kwilu | Kikwit | Bandundu |
| 5 | Mai-Ndombe | Inongo | Bandundu |
| 6 | Kasai | Luebo | Kasai Occidental |
| 7 | Lulua | Kananga | Kasai Occidental |
| 8 | Kasai Oriental | Mbuji-Mayi | Kasai Oriental |
| 9 | Lomami | Kabinda | Kasai Oriental |
| 10 | Sankuru | Lodja | Kasai Oriental |
| 11 | Maniema | Kindu | Sense canvis |
| 12 | Kivu del Sud | Bukavu | Sense canvis |
| 13 | Kivu Nord | Goma | Sense canvis |
| 14 | Ituri | Bunia | Oriental |
| 15 | Alt Uele | Isiro | Oriental |
| 16 | Tshopo | Kisangani | Oriental |
| 17 | Baix Uele | Buta | Oriental |
| 18 | Ubangi del Nord | Gbadolite | Equador |
| 19 | Mongala | Lisala | Equador |
| 20 | Ubangi del Sud | Gemena | Equador |
| 21 | Equador | Mbandaka | Equador |
| 22 | Tshuapa | Boende | Equador |
| 23 | Tanganyika | Kalemie | Katanga |
| 24 | Alt Lomami | Kamina | Katanga |
| 25 | Lualaba | Kolwezi | Katanga |
| 26 | Alt Katanga | Lubumbashi | Katanga |

## Referències

* ↑ http://fr.wikisource.org/wiki/Constitution_de_la_République_démocratique_du_Congo en francès
* ↑ http://fr.wikisource.org/wiki/Constitution_de_la_République_démocratique_du_Congo#Article_2
* ↑ http://fr.wikisource.org/wiki/Constitution_de_la_République_démocratique_du_Congo#Article_226
# Sibil·la de Mataplana

Sibil·la de Mataplana (?, ? - Ripollès, segle xii), muller de Guilhèm VI de Montpeller. Els seus orígens familiars són desconeguts.

## Matrimoni i descendents

* 1. ∞ 1129, Guilhèm VI de Montpeller. Fills:
* Guilhèm VII de Montpeller
* Guiu Guerrejat

## Bibliografia

* «Sibil·la de Mataplana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Quadrangle Beta Regio

El quadrangle Beta Regio és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-17) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 25º a 50° N, i longitud entre 270° a 300° E.
Deu el seu nom a la Beta Regio.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Beta Regio, V-17
# Puig Capell

«Puig Capell» té aquests significats:
* Mont Capell, muntanya del terme municipal de Sant Llorenç de Cerdans, del Vallespir
* Puig de Capell, muntanya del límit dels termes comunals d'Arles i de Cortsaví, tots dos del Vallespir
* Puig Capell (Costoja), muntanya del terme comunal de Costoja, del Vallespir
* Puig Capell (Mieres), muntanya del límit dels termes municipals de Mieres i de Sant Aniol de Finestres, tots dos de la Garrotxa, i de Sant Martí de Llémena, del Gironès
# Puig d'Alpara

El puig d'Alpara és una muntanya de 487 m d'altitud situada a Mallorca entre els termes d'Artà i de Sant Llorenç des Cardassar. Es troba dins les possessions de Carrossa, a Artà, i sa Carbonera, a Sant Llorenç. Té vista sobre la Colònia de Sant Pere, el bec de Ferrutx i les platges de sa Canova i de Son Serra. Té dues pujades principals, una per sa Carbonera, al terme de Sant Llorenç, i l'altra per Carrossa, al terme d'Artà.
El seu nom sembla que procedeix del d'una possessió desapareguda que apareix ja al Llibre del Repartiment de Mallorca com a nom d'una alqueria i es troba també al terme de Ciutadella de Menorca.
Pel que fa a la vegetació, hi ha boscos d’Olea i Ceratonia, brugueres oromediterrànies endèmiques amb ginestes espinoses, pendents rocosos calcícoles amb vegetació casmofítica i zones subestepàries de gramínies i anuals de Thero-Brachypodietea. La fauna és formada per aus rapinyaires, microquiròpters i la tortuga mediterrània (Testudo hermanni).
La localització de núvols, anomenats capell, damunt aquest puig serveix als habitants de la contrada i de poblacions més llunyanes per predir el temps: "El puig d'Alpara du capell, ens banyarem fins a la pell" (Ariany, Petra); "Si al matí el puig d'Alpara du capell, aigua fins a la pell" (Artà).
S'ha demanat que el puig d'Alpara formi part del parc de Llevant amb l'enllaç amb el puig de Calicant. El 2006, la comissió balear de medi ambient sobre l'Avaluació d'Impacte Ambiental informà desfavorablement un projecte d'instal·lació d'un parc eòlic en aquest puig.
Salvador Galmés situa el puig d'Alpara a la segona part de la seva obra El garriguer d'Infern (1925). En aquesta part el protagonista, cercant uns caçadors sense permís, puja al puig i hom narra l'ascensió. Aquesta pujada s'oposa simbòlicament a la davallada a Infern i a la revenja dels transgressors. L'obra comença definint l'escenari, que té com un punt de referència el puig d'Alpara («Entre el massís de Calicant i el puig d'Alpara, s'obre una petita vall que llenega suaument vers la vila. Els vessants fronterers de les dues muntanyes ...").
Rafel Ginard i Bauçà dedicà un dels seus Croquis artanencs puig d'Alpara: "El puig no és gaire costerut, però és altíssim i costa de trepitjar-li la cuculla. Ell és, com si diguéssim, la darrera fita d'Artà, un enorme balcó sobre la Mallorca de ponent. Els horitzonts s'esbadellen com una flor immensa; els turons i les cordilleres que ens circumden són els pètals d'aquesta flor. [...] Un porquerol que du varques i pellissa ens diu el nom de les muntanyes properes: les de Sos Llulls i Sos Ferrers, sa Carbonera, el Tresor de s'Auma, el puig de ses Fites. Just baix de nosaltres hi ha un cap serral espantós i, després, garriga rasa i l'entorn nostre, la possessió de Carrossa, Son Fortè, Morell, sa Canova, s'Ametlerar, Infern... que no és un lloc tan tirat com sembla el nom voler donar entenent." (Llevant, 30 d'agost de 1929)

## Enllaços externs

* Mapa del terme d'Artà de la revisió de les normes subsidiàries d'Artà Arxivat 2007-12-19 a Wayback Machine.
* Al·legacions del GOB al projecte de Parc de Llevant (2001) Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# R-7

R7 o R-7 té els següents significats:
* R7 o Línia 7 (Rodalia de Barcelona), servei ferroviari de rodalia que forma part de Rodalies de Catalunya
* R-7 (família de coets), família de coets fabricats pels russos
* R-7 Semiorka, míssil balístic intercontinental de la Unió Soviètica
# R.E.M. at the BBC

R.E.M. at the BBC és una caixa recopilatòria de directe de la banda estatunidenca R.E.M. publicat el 19 d'octubre de 2018. La compilació està format per vuit discs i presenta sessions enregistrades entre els anys 1984 i 2008 junt a un DVD de videoclips extra.
Les cançons provenen d'actuacions realitzades per la banda en diversos programes de televisió com Sessions into the Night, Mark and Lard, Drivetime i Radio 1 Live Lounge, John Peel Studio Session, tots ells programes de la BBC, i addicionalment un directe realitzat a Milton Keynes l'any 1995.
Van publicar un videoclip promocional per la cançó «Orange Crush» al setembre de 2018, i la setmana següent van fer el mateix per «E-Bow the Letter» amb la col·laboració de Thom Yorke, líder de la banda Radiohead.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills i Michael Stipe, excepte les indicades.

### Best of
## Crèdits
### R.E.M.

* Bill Berry – bateria, percussió, harmonia vocal
* Peter Buck – guitarra acústica i elèctrica
* Mike Mills – baix, teclats, veus addicionals
* Michael Stipe – cantant

### Músics addicionals

* B. J. Cole – guitarra d'acer, guitarra d'acer amb pedal
* Nathan December – guitarra rítmica, guitarra principal
* Brian Harris – baix
* Jools Holland – piano
* Peter Holsapple – guitarra rítmica, teclats
* Scott McCaughey – baix, guitarra, teclats, veus addicionals
* Bill Rieflin – bateria, percussió
* Duane Saetveit – trompa
* Ken Stringfellow – baix, guitarra, teclats, veus addicionals
* Joey Waronker – bateria, percussió
* Thom Yorke – cantant

### Altres

* Tom Doyle – nota d'àlbum
* Mark Hagen – nota d'àlbum
* Jo Whiley – nota d'àlbum

## Referències

* ↑ Lifton, Dave. «R.E.M. to Release ‘At the BBC’ Box Set» (en anglès). UltimateClassicRock.com, 05-09-2018. [Consulta: 23 juliol 2022].
* ↑ Jones, Damian. «R.E.M. share unreleased version of ‘E-Bow The Letter’ featuring Thom Yorke» (en anglès). NME, 27-09-2018. [Consulta: 27 juliol 2022].
# Stari Kurlak

Stari Kurlak (en rus: Старый Курлак) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 361 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Stari Kurinski

Stari Kurinski - Старый Куринский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la vora del riu Kura, a 26 km a l'oest d'Apxeronsk i a 79 km al sud-est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Kurínskaia.
# Púlpit

Un púlpit o trona és una plataforma elevada que hi ha als temples catòlics i als refetors dels monestirs i convents que servia per a la predicació o per a la lectura en veu alta. A les esglésies s'acostumen a trobar adossades a una columna o pilar de la nau central, prop del presbiteri. Poden ser construïdes en fusta o bé d'obra i s'hi acostuma a accedir per una escala que pot ser, igualment de fusta o bé obrada. Sovint disposen d'una peça superior anomenada tornaveu que com el seu nom indica servia per a millorar l'acústica de la predicació quan es feia sense amplificació.
Les trones o púlpits sorgeixen com una evolució dels ambons i comencen a adquirir un gran desenvolupament a partir de la Baixa Edat Mitjana, en paral·lel a la importància creixent de la predicació. Algunes d'elles són notables obres d'art.
La reforma litúrgica derivada del Concili Vaticà II i la introducció d'altaveus a les esglésies va fer caure en desús la predicació dels dels púlpits.
Els púlpits dels refetors de convents i monestirs s'acostumen a trobar en una paret lateral i des d'allí es llegeix la Bíblia o altres textos mentre la comunitat fa els seus àpats.
* Púlpit de l'església de Sant Roch, de Montpeller
* Púlpit de la catedral de Besiers
* Púlpit de la Cartoixa de Granada

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.195. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 7 desembre 2014].
# Starobéixeve

Starobéixeve (en ucraïnès Старобешеве i en rus Старобешево, Starobéixevo) és una ciutat situada al districte de Starobéixeve de l'óblast de Donetsk a Ucraïna, actualment a la zona de l'anomenada República Popular de Donetsk a Russia.

## Història

Fundada 1779, amb el nom de Béixeve (del tàtar beş ev "cinc cases"). Els primers habitants van ser colons d'origen grec, procedents de Crimea. A partir de 1886 va ser inclosa amb altres colònies gregues en el vólost de Bogatyrska, de la província de Mariupol. Des de 1896 se li va conèixer com a Starobéixeve, per diferenciar-la de Novobéixeve. En 1918 va ser ocupada pels exèrcits alemany i austrohongarès i després per l'exèrcit blanc. Des de 1920 va ser part de la República Socialista Soviètica d'Ucraïna i des de desembre 1991 de la República d'Ucraïna independent.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 | 2014 |
| 5.762 | 6.906 | 7.986 | 7.649 | 7.184 | 6.293 |
Segons el cens de 2001, la llengua materna és el rus pel 93,59% de la població i l'ucraïnès pel 5,90%.

## Referències

* ↑ Bespyatov, Tim (2008-2014) Cities & town of Ukraine.
* ↑ 19A050501_02_014. Розподіл населення за рідною мовою, Донецька область 2001 Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.