OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iruña Oka

Iruña Oka és un municipi d'Àraba o Àlaba, de la Añanako Kuadrila (Quadrilla d'Añana). Es va formar el 1976 de la unió dels pobles d'Iruña i de Langraiz Oka (Nanclares de Oca). El municipi està format per cinc concejos:
* Langraiz Oka (Nanclares de Oca), capital i principal població del municipi.
* Mandaita (Montevite).
* Olabarri (Ollávarre), "la Nova Forja".
* Tresponde (Trespuentes).
* Billoda (Villodas).
# Chatel

«Chatel o Châtel» té aquests significats:
* Le Châtel, municipi al departament de la Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Châtel (Alta Savoia) municipi al departament de l'Alta Savoia (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Châtel-Censoir, municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Chatel-Chéhéry, municipi al departament de les Ardenes (regió de Gran Est, França)
* Châtel-Gérard, municipi al departament del Yonne (Borgonya - Franc Comtat)
* Châtel-Guyon, municipi al departament del Puèi Domat (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Châtel-de-Joux, municipi al departament del Jura (Borgonya - Franc Comtat)
* Châtel-Montagne, municipi al departament de l'Alier (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Châtel-Moron, municipi al departament de Saona i Loira (Borgonya - Franc Comtat)
* Châtel-sur-Moselle, municipi al departament dels Vosges (Gran Est)
* Châtel-de-Neuvre, municipi al departament de l'Alier (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Châtel-Saint-Denis, municipi suís del cantó de Friburg, cap del districte de la Veveyse
* Châtel-Saint-Germain, municipi al departament del Mosel·la (Gran Est)
* Cantó de Châtel-sur-Moselle, cantó al districte d'Épinal (Vosges, França)
* Pierre-Châtel, municipi al departament de la Isèra (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Til-Châtel, municipi al departament de la Costa d'Or (Borgonya - Franc Comtat)
* Villers-Châtel, municipi al departament del Pas de Calais (regió dels Alts de França)
# Ventura y Nieto

Ventura y Nieto va ser un duo de dibuixants de còmic espanyols compost pel guionista Miguel Ángel Nieto (1947-1995) i el dibuixant Enrique Ventura (1946-2024). Després de la defunció del primer, Enrique Ventura va continuar treballant en solitari.
Miguel Ángel Nieto i Enrique Ventura, cosins i residents a Madrid, van abandonar els seus estudis universitaris pels de tècnic en publicitat. Durant aquests, van publicar una historieta titulada Sam i la morsa (1971) en la revista infantil Molinete. A l'any següent estaven treballant ja per la revista Trinca, on van crear la sèrie Es que van como locos i Maremagnum.
Després del tancament de Trinca el 1973, van realitzar la historieta muda King Tongo. Instal·lats a Barcelona, són contractats per la revista satírica El Papus i posteriorment per El Jueves. En aquesta última publicaran, des de 1979, la seva longeva sèrie Grouñidos en el desierto, que va ser recopilada en àlbums.

## Referències

* ↑ Capdevilla, Jaume (10/2003). Entrevista a Enrique Ventura, el hombre orquesta, Tebeosfera.
# Luci Lucili Balb

Luci Lucili Balb (Lucius Lucilius Balbus) va ser un jurista romà.
Era deixeble de Quint Muci Escevola, i va ser mestre de Servi Sulpici Lemònia Ruf. Probablement va ser el pare de Lucília, companya d'Appi Claudi Pulcre a Cilícia, i germà de Quint Lucili Balb, filòsof estoic. Sulpici esmenta algunes de les seves obres, que sembla que es van perdre molt aviat. Es diu que era molt erudit, i que la seva manera de parlar era deliberadament lenta, donant consells i provocant les respostes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 458.
# Mariska Hargitay

Mariska Magdolna Hargitay (/ mərɪʃkə /; Santa Mònica, Califòrnia, 23 de gener del 1964) és una actriu nord-americana més coneguda pel seu paper de capità del departament de policia de Nova York, Olivia Benson, a la sèrie dramàtica Law & Order: Special Victims Unit de la NBC. Hargitay ha protagonitzat el programa des del 1999 i és el membre del repartiment més longeu. Pel seu paper en el programa, Hargitay ha rebut nombrosos premis i nominacions, inclosos un Primetime Emmy i un Globus d'Or. Filla del culturista i actor Mickey Hargitay i de l'actriu Jayne Mansfield, Hargitay va debutar al cinema amb la comèdia de terror del 1985 Ghoulies i el seu debut a la televisió amb la sèrie de drama d'aventures del 1986 Downtown. Va aparèixer en nombrosos papers al cinema i a la televisió al final dels anys vuitanta i noranta abans de ser emesa a Law & Order: Special Victims Unit. El treball de Hargitay en aquell programa la va portar a fundar la Joyful Heart Foundation, una organització que dona suport a les persones que han estat abusades sexualment.

## Referències

* ↑ «Focus Forum». The Times-Picayune. Advance Publications, 01-10-1995, p. T14.
* ↑ Inside the Actors Studio: Mariska Hargitay (television production). The Actors Studio. 2014-09-22.
# NSZ

NSZ té els següents significats:
* Forces Armades Nacionals (del seu nom en polonès Narodowe Siły Zbrojne), organització armada de resistència polonesa durant la Segona Guerra Mundial
* nsz també és el codi ISO 639-3 del nisenan, llengua gairebé extinta parlada pels nisenans de Califòrnia
# Australargyria

Australargyria és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Australargyria fulvinotellus, que es troba a l'arxipèlag Louisiade.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 26 gener 2019].
# Jim Davidson

Jim Davidson (Pennsilvània, 18 de gener de 1963) és un actor estatunidenc i model. És conegut pels seus papers a la sèrie de televisió dels 90, Pacific Blue. També ha fet de convidat especial en un cert nombre de drames televisius i en el serial de la CBS Guiding Light, el 2001-2002 i 2005.
El primer paper de televisió de Davidson arribava com a periodista en la sèrie Monster Wars, que es va retransmetre una temporada el 1993 abans de ser suspesa.
Davidson és llicenciat per la Universitat de Lehigh.
El 2003 Jim també treia un CD de cançons pop cristianes, titulat As Long As I Have You. El CD principalment es va vendre a través del seu lloc web així com en espectacles pels EUA i alguns altres països com Portugal, Dinamarca i el Canadà.
Des de 2007 Jim Davidson ha treballat principalment de comptable i de copropietari d'un taller de reparacions de cotxes a Los Angeles.
# Charles Malin

Charles Malin (París, 14 d'agost de 1883 - París, octubre 1955) fou alumne de l'Escola Estienne. Esdevingué un reconegut gravador de punxons tipogràfics d'origen francès. El seu treball acurat provocà que Stanley Morison recomanés el seus serveis en diverses ocasions, com en les tipografies Griffo, Dante i Perpetua.

## Referències

* ↑ «Le Gaulois : littéraire et politique» (en francès), 02-08-1898. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «Charles Malin». Luc Devroye. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ UTD, Redacción. «Grandes maestros de la tipografía: Hans Mardersteig». UnosTiposDuros, 15-11-2002. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ Lawson, Alexander. Anatomy of a typeface. Penguin Group, 1990, p. 100.
* ↑ alib-ms. «Dante - Typography». Microsoft. [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ «Perpetua/Haarlemmer». Fonts.com. [Consulta: 10 gener 2021].
# Marisela Morales Ibáñez

Marisela Morales Ibáñez és exfiscal general de Mèxic.
Va néixer a la Ciutat de Mèxic i es va graduar a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic amb una llicenciatura en dret abans de cursar un màster en ciències penals a l'Institut Nacional de Ciències Penals. El 31 de març de 2011, va ser nomenada pel president Felipe Calderón per reemplaçar a Arturo Chávez com a fiscal general de Mèxic. En ser confirmada pel Senat, es va convertir en el 42 ° Fiscal General, i la primera dona a ocupar el càrrec. Ha estat elogiada pel seu treball per la secretària d'Estat dels Estats Units Hillary Clinton i la primera dama Michelle Obama, i va rebre el Premi Internacional Dona Coratge el 2011.

## Referències

* ↑ Attorney General of Mexico. «Marisela Morales, Titular de la Procuraduría General de la República» (en castellà), 07-04-2011. Arxivat de l'original el 10 d’abril 2011. [Consulta: 7 abril 2011].
* 1 2 Malkin, Elizabeth «Mexico: Woman Picked to Fight Cartels». The New York Times, 31-03-2011 [Consulta: 1r abril 2011].
* ↑ Simonnet, Carole «Alistan ratificación de Morales en PGR» (en spanish). Agencia Reforma, 07-04-2011 [Consulta: 13 abril 2011]. Arxivat 23 August 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-08-23. [Consulta: 16 juliol 2018].
* ↑ Llana, Sara Miller «Mexico, long lagging in gender equality, nominates first female attorney general». The Christian Science Monitor, 01-04-2011 [Consulta: 1r abril 2011].
* ↑ «Secretary Clinton To Host the 2011 International Women of Courage Awards», 30-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-30.
# NSÍ Runavík

El Nes Sóknar Ítróttarfelag (NSÍ Runavík) és un club feroès de futbol de la ciutat de Runavík.

## Història

Va ser fundat el 24 de març de 1957. L'any 2003 participà per primer cop en una competició europea. El 2007 guanyà la seva primera lliga feroesa. Prèviament havia guanyat dues copes, els anys 1986 i 2002.

## Palmarès

* Lliga feroesa de futbol:
** 2007
* Copa feroesa de futbol:
** 1986, 2002, 2017
* Supercopa feroesa de futbol:
** 2008
* Segona Divisió:
** 1978, 1983, 1990, 1993, 1996

## Referències

* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Champions, RSSSF
* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Cup Finals, RSSSF

## Vegeu també

* Futbol a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Guliganz Fan Club Arxivat 2007-02-22 a Wayback Machine.
# Mas del Ganso

El Mas del Ganso també dit Mas del Gandó, és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida de la Grassa, al nord del camí de Constantí i del Camp d'Aviació, tocant al límit del terme de Constantí, sota el Mas del Nadal. Hi arriba el Rec de la Grassa.

## Descripció

El mas és una construcció de planta rectangular i volum senzill, amb un cos central de tres plantes d'alçada, en el seu origen de coberta de teula a dues aigües. Els cossos laterals són de dues plantes i es repeteixen amb la mateixa volumetria a tots dos costats. La façana principal té la porta d'accés a la dreta i les finestres de les plantes superiors s'ordenen amb la simetria d'un eix central. És una façana bastant cega. L'estat actual del mas, és bo. S'han fet reformes als annexos de la dreta i de l'esquerra del mas. També s'ha fet una ampliació a la part del darrere, sense gaire interès.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 254. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 111-112.
# Afàcia

El terme afàcia s'utilitza en medicina per designar l'absència de cristal·lí a l'ull.

## Explicació

El cristal·lí és una part de l'ull que en circumstàncies normals es troba per darrere de l'iris i es comporta com una lent. La seva presència és necessària per a una correcta visió, ja que la seva capacitat de refracció és imprescindible perquè els raigs de llum que penetren a l'ull convergeixin exactament sobre la retina. Per tant, l'absència de cristal·lí disminueix l'agudesa visual i causa un alt grau d'hipermetropia.

## Causes

És estrany que l'afàcia sigui congènita, és a dir, que sigui present des del naixement per un defecte en el desenvolupament embrionari. És més freqüent que s'adquireix en l'edat adulta a conseqüència d'una operació de cataractes. La cataracta és una opacitat del cristal·lí que impedeix la visió i, per corregir-la, el cirurgià extirpa el cristal·lí de l'ull afectat.
Una altra causa freqüent de la manca de cristal·lí en adults és la presència d'errors fisiològics del cristal·lí, siguin congènits o no, i que en una cirurgia posterior no es pot substituir el cristal·lí amb deficiències per una lent intraocular per motius diversos, com ara que la fisiologia interna de l'ull no és la idònia per aquesta, sigui encaixant-la o cosint-la, o pel rebuig d'aquesta.

## Tractament

La utilització generalitzada de lents intraoculars en les intervencions de cataracta, les quals tenen un índex de refracció semblant al del cristal·lí, ha constituït un important avenç en aquest camp de la medicina. Quan se substitueix el cristal·lí per una lent intraocular, el terme que s'utilitza per expressar la situació d'aquest ull és pseudofàquic.

## Vegeu també

* Pseudofàquia

## Referències

* ↑ «Afàcia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Online Mendelian Inheritance in Man: Aphakia, congenital primary . Consultat el 2010.01.13
* ↑ Demetrio Pita Salorio: Diccionari terminològic d'oftalmologia, 2009. Consultat el 2010.01.13
# Joan Gaspar de Bothmer

Joan Gaspar de Bothmer (en alemany Hans Caspar von Bothmer) va néixer a Lauenbrück (Alemanya) el 31 de març de 1656 i va morir a Londres el 6 de febrer de 1732. Era un membre de la noblesa de la Baixa Saxònia, fill de Juli August de Bothmer (1620-1703) i de Margarida de Petersdorff (1638-1705).
Va començar la seva carrera a la cort del ducat de Brunswick-Lüneburg, del principat de Calenberg a Hannover. Diplomàtic al servei de Hannover va exercir com a tal a Viena, Berlín, La Haia, París, i finalment a Londres, des d'on va contribuir decisivament a què l'Elector de Hannover es convertís finalment en el rei Jordi I de la Gran Bretanya. Bothmer va romandre fins a la seva mort el 1732 a Londres i va ser el principal assessor del rei, i també Ministre dels assumptes alemanys. Des de 1720 tenia el seu despatx a Downing Street.

## Matrimoni i fills

El 28 de desembre de 1696 es va casar a Dresden amb Gisela Erdmuda de Hoym (1669-1741), filla de Lluís de Hoym (1631-1711) i de Sofia Caterina de Schonfeld (1644-1681). Fruit d'aquest matrimoni en nasqué Carlota Sofia de Bothmer (1697-1748), casada amb Enric II de Reuss-Obergreiz (1696-1722).

## Bibliografia

* Browning, Reed. The Duke of Newcastle. Yale University Press, 1975.
* Pearce, Eward. The Great Man: Sir Robert Walpole. Pimlico, 2008.
* Simms, Brendan. Three Victories and a Defeat: The Rise and Fall of the First British Empire. Penguin Books, 2008.

## Enllaços externs

* www.landesbibliographie-mv.de
* ancestrylibrary.com
# Charleston (Missouri)

Charleston és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 4.732 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charleston tenia 4.732 habitants, 1.834 habitatges, i 1.228 famílies. La densitat de població era de 390,4 habitants per km².
Dels 1.834 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39% hi vivien parelles casades, en un 24,8% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.812 $ i la renda mediana per família de 28.178 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.908 $ mentre que les dones 17.292 $. La renda per capita de la població era de 12.876 $. Entorn del 21,2% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ventura Álvarez Sala

Ventura Álvarez-Sala Vigil (Gijón, 1869 - 1919) va ser un pintor asturià.

## Biografia

Va fer els estudis primaris i va ser aprenent de pintor d'ofici en el taller d'El Vizcaíno. Va marxar a Madrid cap a 1890, on per poder subsistir dibuixava retrats al carbó. Va ser deixeble de Manuel Ojeda i alumne de l'Escola Superior de Belles arts. Es va donar a conèixer assistint a les Exposicions Nacionals celebrades a Madrid. En la de 1892 va presentar el seu quadre Naufragi en les costes de Gijón; en la de 1895 aconsegueix un esment honorífic pel seu autoretrat En l'estudi; en la de 1897 és tercera medalla per la seva obra Tot a babord!; en la de 1899 és també tercera medalla pel seu treball La rifa de la vedella, i el seu quadre El contrast és proposat per a una condecoració en la de 1901. Va col·laborar també com a il·lustrador en la revista Blanco y Negro.
El Casino de Gijón li va concedir una beca. Va marxar a Roma, on va enviar al concurs de pensionats per l'Escola Superior de Belles arts de Madrid, un quadre sota el lema obligat de la família d'un anarquista el dia abans de l'execució, considerat entre els dos millors presentats a la convocatòria, però no és premiat. Va tornar a Gijón i va establir un estudi a Somió. Amb el quadre La promesa (una escena d'un grup de pescadors en acció de gràcies dibuixant-se, al fons l'ermita de la Providència, de Gijón) va concórrer a l'Exposició Nacional de Belles arts de 1904, i va ser adquirit per Aureliano de Beruete per al Museu d'Art Modern, aconsegueix una medalla d'or en l'Exposició Internacional de Múnic, en 1905. Aquesta obra va romandre en el Museu d'Art Modern fins a 1932, any en el qual va ser enviada a la Diputació Provincial d'Oviedo per emmagatzemar-la, podent veure's avui dia en el Museu de Belles arts d'Astúries. Amb quadres d'assumpte asturià concorre a les exposicions nacionals de 1906, 1908 (en la qual el seu llenç Emigrants és segona medalla), 1910, també segona medalla amb Astúries, 1912 i 1915, en la qual se li concedeix primera medalla per Guanyaràs el pa.
Va destacar especialment com a retratista, i per la seva data de naixement pot ser considerat al seu torn generació de Nicanor Piñole i Evaristo Valle.
A Astúries és possible veure l'obra de Ventura Álvarez Sala en els museus de Belles arts d'Oviedo i el Jovellanos de Gijón (on s'exposa una de la seva obres més populars, Pescadores de marisc, de 1912).

## Referències

* Diccionari Enciclopèdic del Principat d'Astúries (2004).- Ed. Nobel, Oviedo.- ISBN 84-8459-266-9
# Càncer d'orofaringe

El càncer d'orofaringe (COF) és un càncer de cap i coll en que s'afecta l'orofaringe que inclou base de la llengua, les amígdales, el paladar tou i les parets de la faringe. Els dos tipus de càncers orofaringis són el càncer orofaringi positiu al VPH, causat per una infecció oral del papil·lomavirus humà; i el càncer orofaringi negatiu al VPH, que es relaciona amb l'ús d'alcohol, tabac o ambdós.
El COF es diagnostica per biòpsia de teixit anormal observat a la gola. El COF s'estadifica pel tipus de cèl·lules anormals trobades a la biòpsia juntament amb les dimensions i la seva extensió. El tractament es fa amb cirurgia, quimioteràpia o radioteràpia; o alguna combinació d'aquests tractaments.

## Referències

* ↑ «Oropharyngeal Cancer Overview». Cleveland Clinic, 07-09-2007.
* ↑ Nordqvist, Christian. «HPV Linked Oropharyngeal Cancer Rates Rise Dramatically». Medical News Today, 04-10-2011. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 21 setembre 2020].
# Neil Martin

Neil Martin (Birmingham, 1 d'abril de 1960) va ser un ciclista anglès, que fou professional entre 1984 i 1987. Va participar en els Jocs Olímpics de Moscou de 1980 i als de Los Angeles de 1984. Actualment exerceix funcions de director esportiu.
És el pare del també ciclista Dan Martin, i cunyat de Stephen Roche.

## Palmarès

* 1980
** Vencedor d'una etapa a la FBD Insurance Rás
* 1982
** 1r a la Fletxa del sud
* 1983
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race
** Vencedor d'una etapa a la Fletxa del sud
* 1984
** Campió del Regne Unit amateur en ruta
** 1r al Lincoln Grand Prix
* 1986
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Les dones i els dies

Les dones i els dies és un llibre de versos de Gabriel Ferrater i Soler publicat l'any 1968 que es presenta com «una reimpressió, corregida, dels tres llibres anteriors de l'autor: Da nuces pueris (1960), Menja’t una cama (1962) i Teoria dels cossos (1966)». Conté 114 poemes generalment breus, a excepció de «Poema inacabat» i «In memoriam».
Les composicions estan estructurades en cinc seccions: les dues primeres corresponen al llibre primer i al segon de l'autor, i les tres últimes al seu tercer llibre. La correcció, l'eliminació i la incorporació de poemes, i la restitució de fragments prèviament censurats, d'una banda, i de l'altra, la desaparició dels paratextos (epígrafs, subtítols, epílegs), i també la reordenació dels textos dins de cada secció, fan de Les dones i els dies un llibre nou en el qual es recull una trajectòria creativa molt breu però també molt intensa (quasi tots els poemes van ser escrits entre 1958 i 1963).
Els temes tractats són principalment els que defineix el títol del volum, irònicament manllevat d'Hesíode (Treballs i dies): les complexes relacions humanes i la dimensió moral de les seves experiències (les dones) i el marc contextual –les variants espacial i temporal- en el qual tenen lloc (els dies). Per tant, l'erotisme franc i el pas del temps són tractats amb un èmfasi espacial que captiva especialment al lector. També, en els poemes «In memoriam» i «Poema inacabat» es reflecteix la seva experiència com a infant que va viure la guerra civil espanyola mitjançant reflexions que parlen de les conseqüències morals del conflicte.

## Llegat

Dona nom a un programa homònim de Catalunya Ràdio.

## Referències

* ↑ Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Enciclopèdia catalana, 2008, p. 1242. ISBN 9788441218239.
* ↑ «LletrA "Gabriel Ferrater i Soler"». [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ «Les dones i els dies». Catalunya Ràdio, 2024. [Consulta: 9 gener 2024].
# Charleston (Illinois)

Charleston és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 21.039 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charleston tenia 21.039 habitants, 7.672 habitatges, i 3.329 famílies. La densitat de població era de 1.016,7 habitants/km².
Dels 7.672 habitatges en un 20,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,9% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 56,6% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,8% tenia menys de 18 anys, un 44,1% entre 18 i 24, un 18,7% entre 25 i 44, un 13,7% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.140 $ i la renda mediana per família de 44.312 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.906 $ mentre que les dones 21.822 $. La renda per capita de la població era de 14.522 $. Aproximadament el 10,3% de les famílies i el 30,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.