OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esteban de Obray

Esteban de Obray (actiu a la primera meitat del segle xvi) va ser un escultor establert a les terres de la Corona d'Aragó i d'origen incert, cunyat del també escultor Juan de Moreto.
Les primeres notícies de la seva estada i activitat en la península Ibèrica el situen a Tudela, Navarra, on treballa en el cor de la Catedral de Santa Maria. Després se sap que va realitzar obres en Cintruénigo i va realitzar, al costat de Juan de Talavera, la portada de la Col·legiata de Santa Maria (Calataiud), una de les seves més importants i destacades obres.
Va realitzar diversos treballs menors a Tarazona i Tafalla, fins que en 1540 se'l localitza treballant en el cor de la Catedral de Pamplona. El 1544 se'l va contractar, al costat del seu cunyat, Juan de Moreto, i Nicolás Lobato, per realitzar el cadiratge complet del cor de la Basílica del Pilar de Saragossa.

## Referències

* Gran Enciclopedia Aragonesa Arxivat 2011-11-17 a Wayback Machine..
# Kali Nadi

«Kali Nadi» té aquests significats:
Nom de dos rius de l'Índia:
* Kali Nadi Occidental
* Kali Nadi Oriental, o simplement Kali Nadi
# Abdurrahman Şeref

Abdurrahman Şeref (Istanbul, Imperi Otomà, 1853 - Istanbul, Turquia, 1925) fou un historiador i home d'estat turc. Diplomat al liceu de Galatasaray en Beyoğlu, el 1873, va fer classes a diversos establiments del Col·legi de Funcionaris Civils (1874-1876) i més tard a la Universitat d'Istanbul; fou 16 anys director d'acadèmia i 14 de liceu. Després de la revolució de 1908 fou senador (1908-1924), ministre d'impostos, per tres vegades ministre d'Educació (va fundar algunes escoles bilingües en turc i francès), i ministre de fundacions pietoses (Evkaf); fou després president del Consell d'Estat. El 1909 fou nomenat cronista oficial de l'imperi i ho va ser fins al 1922. Va acabar la història del seu predecessor Ahmed Lütfi Efendi. Els seus escrits entre 1908 i 1918 no s'han publicat. El 1910 va fundar la Societat d'Història Otomana (Tarikh-i Othmani) de la que fou president perpetu. Va planejar una gran obra històrica en turc sobre l'Imperi que no va veure a la llum, però va publicar la primera revista en turc (1910-1924) i va continuar amb un altre nom (1924-1928). El 1923 fou elegit membre de la Gran Assemblea Nacional de Turquia; va dirigir també la Mitja Lluna Roja turca. Malalt a Istanbul, va morir el 1925, als 72 anys.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, IX, 431
# Castell de Fontova

El castell de Fontova (en aragonès castiello de Fantova) és un castell romànic situat a Fontova, llogaret al nord-est de La Pobla de Fontova, al municipi de Graus de la Baixa Ribagorça.
El castell s'assenta sobre un promontori de roca calcària que utilitza com a fonaments, on també s'han excavat tombes antropomòrfiques i un aljub. Al mateix turó està situada l'ermita de Santa Cecília.
Al nord del castell trobem els llogarets de Bafalui i Erdau, i a l'est Torroella de Ribagorça.

## Història

Ramon III de Ribagorça l'any 960 feu consagrar l'església de Santa Cecília del castell. L'actual construcció data de la XII. L'església és d'una sola nau. Al nord-est de l'absis, hi ha tallades tombes antropomòrfiques.
La torre ja estava construïda l'any 1015. Figuren com a testimonis els germans Apo i Guifré, fills de Languarda; qui podrien haver estat els seus mestres llombards.
Ramon de Montcada i d'Aragó, senescal de Barcelona i pare de Simó de Montcada i de Cervera, es casà amb la pubilla Sibil·la de Cervera. Ambdós vengueren l'any 1252 Albalat de Cinca a Berenguer d'Erill, conseller del rei Jaume I, en canvi de Fontova, Almenar, Capella, Monesma, Calassanç i Perarrua.

## Imatges del Castell de Fontova

* Aljub
* Muralla
* Tomba antropomorfa
* Tauler informatiu

## Imatges de l'església de Santa Cecília

* Campana, situada al sud de l'ermita
* Església de Santa Cecília
* Escut a l'església.

## Referències

* 1 2 «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Romànic Aragonés, Sant Martí de Torroella
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Romànic Aragonés, Ermita de Santa Cecília
* ↑ Romànic Aragonés, Castell de Fontova
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* «Castell de Fontova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ca l'Escura

Ca l'Escura és una obra de Calonge de Segarra (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pairalia de gran tradició, situada dalt d'un puig, a l'extrem sud-oest del terme municipal de Calonge de Segarra.
Al voltant d'un era central hi troben el gran casal, rodejat d'una sèrie d'edificacions annexes de caràcter auxiliar.
Cal dir que tant la casa principal com la resta dels edificis estan totalment desfigurats i gairebé no es pot apreciar la primitiva estructura.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Escura». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Colombier (Neuchâtel)

Colombier és un antic municipi suís del cantó de Neuchâtel, situat al districte de Boudry. A partir de l'1 de gener de 2013, es fusiona amb Auvernier i Bôle en el municipi nou Milvignes.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].

## Enllaços externs

* Article sobre Colombier al Diccionari històric de Suïssa: en alemany, en francès i en italià
# Mitjana Industrial Dow Jones

L'índex Mitjana Industrial Dow Jones, també conegut com a Dow Jones Industrial Average (DJIA), Dow-30 o informalment Dow Jones o Dow, és el principal índex borsari creat per Charles Henry Dow, editor del diari The Wall Street Journal durant el segle xix, i cofundador de l'empresa Dow Jones & Company.
És el segon índex més antic dels Estats Units, després de la Mitjana de Transports Dow Jones o Dow Jones Transportation Average, també creada per Dow. Mesura com s'han comportat les cotitzacions de les 30 majors empreses que cotitzen a la Borsa de Nova York.
Encara que va néixer amb el nom «industrial», el cert és que en l'actualitat no tots els seus components tenen relació amb la indústria pesant, ja que s'hi han incorporat companyies financeres, farmacèutiques i d'informàtica.
Per compensar els efectes de divisions d'accions i altres ajusts, la mitjana és calculada a escala en relació amb la mesura i importància d'una empresa.
L'índex arribà als 10.000 punts per primer cop, tancant amb 10.006,78 el 29 de març de 1999 .

## Referències

* ↑ «Dow-Jones». Arxivat de l'original el 2013-09-25. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ «The Dow tops 10.000» (en anglès). Black enterprise. Earl G. Graves, Ltd., Vol. 29, Núm. 11, 01-06-1999, p.69. ISSN: 0006-4165 [Consulta: 3 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Mitjana Industrial Dow Jones - Lloc web oficial (anglès)
# Publi Furi (tribú)

Publi Furi (en llatí Publius Furius) era el fill d'un llibert romà i partidari de Saturní i Glàucia. El seu pare va ser adoptat per algun membre de la branca plebea de la gens Fúria.
Va ser tribú de la plebs l'any 100 aC. Després de la mort de Saturní, quan el senat volia fer tornar Quint Cecili Metel Numídic del seu exili, Furi s'hi va oposar i es va negar a escoltar al fill de Metel que de genolls va implorar al tribú aquesta gràcia. Acabat el seu període va ser acusat davant el senat per les seves accions com a tribú i la multitud enfurismada el va linxar al fòrum.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 190.
# Esteban Yáñez Pazos

Esteban Yáñez, nascut com a Esteban Yáñez Pazos (Ferrol, 1984 - Santiago de Compostel·la, 21 d'abril de 2020) va ser un actor, músic i bloguer gallec.
Actor de teatre amateur des de 1997, Yáñez va començar la seva carrera en el món audiovisual el 1997, participant a la sèrie de la Televisió de Galícia «Pratos combinados», i també com a protagonista d'un anunci per al «Xabarín Club». Amb el personatge d'Arròs Hacker va ser presentador d'aquest espai i va passar a ser conegut per tota una generació de nens i adolescents a Galícia, ja que parlava de temes com còmics i sèries d'animació. Fou membre de l'Associaçom Galega da Língua (AGAL). També fou un dels integrants del comitè de redacció de la revista Luzes. El 21 d'abril del 2020 va morir a conseqüència de la pandèmia causada per la Covid-19, que agreujà algunes patologies prèvies que ja patia, i a causa de les quals es trobava a l'Hospital Universitari de Santiago de Compostel·la.

## Referències

* ↑ «Muere a los 35 años el actor y músico gallego Esteban Yáñez». La Voz de Galicia, 22-04-2020 [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ Dario, Porras «Commoció amb la mort d'un actor espanyol als 35 anys per coronavirus». El Nacional, 22-04-2020.
* ↑ Efe «Muere el actor Esteban Yáñez a los 35 años por coronavirus. El intérprete, conocido por ‘Pratos combinados', sufría patologías previas». La Vanguardia, 22-04-2020 [Consulta: 6 juny 2020].
# Castell de Fraga

El Castell de Fraga és al municipi de Fraga dins de la Franja de Ponent és la ruïna de l'antiga església de Sant Miquel, que es construí sobre el castell medieval i que al seu torn es va edificar sobre un assentament musulmà, que abans havia estat visigot i romà. Aquesta església era d'estil gòtic i obra de maçoneria amb una sola nau; es conserven quatre arcs apuntats i la majoria de les parets així com alguna porta amb motllures.
Al segle xix, durant les guerres carlines, va ser transformada en polvorí per la qual cosa es va envoltar amb una petita muralla de la qual queda alguna resta. Recentment s'han dut a terme treballs de consolidació així com s'han urbanitzat els seus voltants, amb la construcció d'accessos i d'un parc.
També ha sigut rehabilitat com a sala d'exposició i inaugurat el 2007 amb una exposició monogràfica sobre Miguel Viladrich Vila

## Referències

* ↑ «Bienes culturales - www.patrimonioculturaldearagon.es» (en espanyol europeu). [Consulta: 16 maig 2019].
# Mitjana mòbil

Una mitjana mòbil, acrònim MM, (en anglès: Moving Average, acrònim: MA) és una sèrie de mitjanes que mostren la tendència d'una variable en una sèrie temporal en n períodes. S'utilitza per a suavitzar les fluctuacions a curt termini d'una variable ressaltant els cicles de llarg termini o tendències, però presenten un desfasament temporal. Estadísticament es defineix com un mètode utilitzat per a analitzar un conjunt de dades creant una nova sèrie temporal de dades formada per mitjanes, i calculades basant-se en un subconjunt de n períodes de les dades originals.

## Mitjana mòbil simple

La mitjana mòbil simple (MMS) no pondera -dona el mateix pes- a les mitjanes que formen la sèrie. Per exemple una mitjana mòbil de 10 dies sobre la cotització de Telefónica (TEF) sumarà els 10 darrers preus de tancament de cotització del valor i dividirà el total per 10 -en calcularà la mitjana-, que esdevindrà la primera dada de la sèrie; i així per cada dia successiu:
Preus de cotització de tancament: $p_{TEF},p_{TEF-1},\dots ,p_{TEF-9}$ then the formula is
    ${\textit {MMS1}}={p_{TEF}+p_{TEF-1}+\cdots +p_{TEF-9} \over 10}$
L'endemà hi ha un nou preu de tancament de cotització i s'afegeix a la suma i es treu el més antic:
    ${\textit {MMS2}}={p_{TEF+1}+p_{TEF}+p_{TEF-1}+\cdots +p_{TEF-8} \over 10}$
Per fer-ho simplificadament:
    ${\textit {MMS2}}={\textit {MMS1}}+{p_{TEF+1} \over 10}-{p_{TEF-9} \over 10}$
En anàlisi tècnica el període seleccionat, 10 dies, 40 dies, o 500 dies, depèn de l'interès pel curt, mig o llarg termini. Així mateix les mitjanes mòbils són interpretades com a resistències -en un mercat alcista- o suports -en un mercat baixista-; també donen senyal de compra a venda quan la sèrie de preus tanca per sobre de la mitjana mòbil. Si s'utilitzen dues mitjanes mòbils, una amb en un període curt i una altra en un període més llarg, donen senyal de compra quan la mitjana curta talla a l'alça la mitjana llarga, i per la venda és la inversa.

## Mitjana mòbil ponderada

Una mitjana mòbil simple a vegades es veu desproporcionadament influenciada per dades passades, sobretot si aquesta es calcula pel mig o llarg termini. Per evitar aquests situació es creen les mitjanes mòbils ponderades (en anglès: Weighted moving average; acrònim: WMA) que donen més pes a les dades presents que a les dades antigues.

## Mitjana mòbil ponderada exponencial

Una mitjana mòbil ponderada exponencial (en anglès: Exponential moving average; acrònim EMA o Exponentially weighted moving average; EWMA) és una mitjana mòbil ponderada on els pesos de ponderació decreixen exponencialment. El factor de ponderació per a dates antigues decreix exponencialment, donant-los cada vegada menor pes però sense arribar mai a zero. Com que el factor decreix progressivament sense arribar mai a zero, a vegades es parla de suavitat exponencial.

## Bibliografia

* «Exponential Moving Average» (en anglès). Investor glossary. Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 27 abril 2011].
* «Mitjana mòbil». Diccionari econòmic financer La Caixa. Arxivat de l'original el 2010-09-14. [Consulta: 27 abril 2011].
# Tapinocèfals

Els tapinocèfals (Tapinocephalia) són un subordre dels teràpsids dinocèfals. A diferència dels anteosaureus o els estemmenosúquids, els tapinocèfals van existir principalment a l'Àfrica. Només s'ha trobat una espècie més al nord, concretament a Rússia, que és l'ulemosaure. Els rapinocèfals es divideixen en tres clades: styracocephalus, titanosuchidae i tapinocefàlid. Alguns dels gèneres coneguts d'aquest grup són Moschops, Tapinocephalus i Titanosuchus.
Els primers integrants d'aquest gènere eren carnívors i omnívors. Aquests eren grans predadors que caçaven altres teràpsids herbívors. Els tapinocèfals més recents eren herbívors. Els tapinocèfals tenien el crani gruixut i ample, que podrien haver utilitzat per impactar altres cossos. Alguns tenien banyes, tot i que no era una característica comuna.

## Referències

* ↑ Palæos:The Vertebrates. «Therapsida: Tapinocephalia» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-07-15. [Consulta: 16 setembre 2010].
# Julio César Uribe

Julio César Uribe Flores (Lima, 9 de maig de 1958) és un exfutbolista peruà de la dècada de 1980 i entrenador.
Va formar part de l'equip peruà a la Copa del Món de 1982.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Sporting Cristal, Cagliari Calcio, Club América i C.A. Mannucci.

## Palmarès

* Lliga peruana de futbol: 4
       1979, 1980, 1988, 1991
* Lliga mexicana de futbol: 1
       1987-88

## Referències

* ↑ Appearances for Peru National Team Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine. - RSSSF
* ↑ Julio César Uribe Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Julio César Uribe a National-Football-Teams.com (anglès)
# Casa Fedusa

Casa Fedusa (en occità: Çò de Fedusa) és una casa de Viella al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Amb les finestres gòtiques del segle xvii contribueix al caràcter «medieval» del nucli antic de Vielha.

## Descripció

Habitatge tipus dels que s'organitzen paral·lelament a un carrer, en aquest cas el carrer Major. La casa en realitat integra dos edificis adossats de secció rectangular,segons es pot apreciar en el canvi de paraments i l'estructura graonada del capcer a la teulada. La façana paral·lela a la «capièra» i orientada a ponent, presenta obertures de fusta i de fàbrica distribuïdes en les dues plantes, tot i que el conjunt no observa ben bé la uniformitat.
La coberta d'encavallades de fusta suporta un llosat de pissarra, de dos vessants.De la porta, en la part superior, es diu que va ser bastit amb pedra de la cantera de Sant Beat. El portal també fou resolt amb peces de marbre, i en la llinda de la porta hi ha un títol emmarcat amb dos triangles en relleu, i en l'interior una inscripció de lectura dubtosa : 1605 P[au] SALERISA. A l'esquerra del mateix s'observa una antiga finestra paredada. Damunt de la porta apareix un finestral renaixentista, partit en quarters i ornat amb bases i motllures, unes tallades a bisell i d'altres resseguint l'extradós fins a acabar en colze en la línia d'impostes.

## Història

Al Comtat de Viella de l'any 1565 hi ha notícia de Joan Fedusa, el qual juntament amb un sònsol de la vila va dur a terme la compra de mules en la fira de Salàs, i a requeriment de diversos particulars, segons infereix M. Calzado. S. Temprado recull la tradició que la relaciona amb Es Farrèr de Simonet, de Canejan.

## Referències

* ↑ Gasull, Carme. «Vielha». A: Catalunya al paladar. Cossetània Edicions, 2006, p. 205. ISBN 9788497910880.
* 1 2 «Casa Fedusa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Miyahisaïta

La miyahisaïta és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'hedifana. Rep el nom en honor de Michitoshi Miyahisa (宮 久 三 千年) (1928 - 6 de febrer de 1983), mineralogista i professor de la Universitat d'Ehime, al Japó, pel seu treball sobre els dipòsits de Kyushu.

## Característiques

La miyahisaïta és un fosfat de fórmula química (Sr,Ca)₂Ba₃(PO₄)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2011, i la primera publicació data del 2012. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «08.BN - Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,33:1» juntament amb els següents minerals: aradita, magganasita, fluorpiromorfita, fluorsigaiïta, fluoralforsita, alforsita, belovita-(Ce), clorapatita, mimetita-M, johnbaumita-M, fluorapatita, hedifana, hidroxilapatita, johnbaumita, mimetita, morelandita, piromorfita, fluorstrofita, svabita, turneaureïta, vanadinita, belovita-(La), deloneïta, fluorcafita, kuannersuïta-(Ce), hidroxilapatita-M, fosfohedifana, hidroxilpiromorfita, estronadelfita, fluorfosfohedifana, carlgieseckeïta-(Nd), vanackerita, pieczkaïta, hidroxilhedifana, pliniusita, parafiniukita, arctita, krügerita i goryainovita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i la Ciència (Japó), amb el número d'espècimen: nsm m-41299.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Shimoharai, situada a la ciutat de Saiki, dins la prefectura d'Ōita (Japó). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Miyahisaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - With only large cations, (OH, etc.):RO4 = 0.33:1». Mindat. [Consulta: 25 juny 2024].
# Jeff Smith (desambiguació)

Jeff Smith és el nom dels següents personatges:
* Jeff Smith, comicaire estatunidenc.
* Jeff Smith (motociclista), pilot de motocròs nascut el 1934 el nom complet del qual és Jeffrey Vincent Smith.
# Falèrnia

La tribu Falèrnia va ser una de les 35 tribus romanes amb dret de vot, creada l'any 307 aC. El seu nom se suposa derivat de Falerii o Falerium, una ciutat d'Etrúria.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IX, 20, 6
# Kangaamiut

Kangaamiut és un assentament del centre-oest de Groenlàndia que forma part del municipi de Qeqqata. El 2023 tenia 291 habitants.

## Referències

* ↑ «Greenland: Municipalities, Major Towns, Settlements & Stations». Citypopulation. [Consulta: 28 gener 2024].
# Genroku Chūshingura

Genroku Chûshingura (元禄 忠臣蔵, Els 47 ronin, Els lleials 47 ronin) és una pel·lícula del director japonès Kenji Mizoguchi. Fou estrenada l'1 de desembre de 1941. Relata la història d'un grup de 47 samurais que es van veure obligats a convertir-se en rōnin a causa del suïcidi obligat del seu dàimio (daimyō); el tema central és la venjança. És considerada una llegenda nacional del Japó i és una història amb moltes adaptacions al cinema, el teatre i la televisió japonesa; és una obra magna de la cultura nipona.
Mizoguchi crea aquesta pel·lícula en 1941 i els 47 ronin serveix per apujar la moral del ciutadà japonès durant la Segona Guerra Mundial. La motivació per al director Kenji va ser inculcar valors de la llegenda als japonesos, i no inclou imatges bèl·liques. Té una durada de 241 minuts; el guió de Kenichirō Hara i Yoshikata Yoda té com a referent una obra de teatre kabuki de Mayama Seika.

## Argument

La pel·lícula viatja al març de 1701, a la real capital d'Edo, on el senyor feudal Asano ataca al senyor Kiru mentre es troba en terra sagrada. A causa d'aquesta greu ofensa, Asano és obligat a fer-se el harakiri (seppuku). No obstant això, 47 dels seus samurais juren venjar-lo.

## Repartiment

* Chojuro Kawarasaki com a Ōishi Kuranosuke (Ōishi Yoshio)
* Kanemon Nakamura com a Sukeimon Tomimori
* Kunitaro Kawarazaki com a Isogai Jurozaemon
* Yoshizaburo Arashi com al daimyo Asano Naganori
* Daisuke Katō com a Fuwa Kazuemon
* Isamu Kosugi com a Okado Shigetomo
* Utaemon Ichikawa com a Tokugawa Ienobu
* Seizaburō Kawazu com a senyor Etchumori Hosokawa
* Mantoyo Mimasu com a Kira Kozukenosuke

## Referències

* ↑ «The 47 Ronin: Part I». Japanese Movie Database. [Consulta: 8 febrer 2009].
* ↑ "La alternativa los leales 47 ronin". Kenji Mizoguchi/
# Calio

Calio és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 24 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calio tenia 24 habitants, 9 habitatges, i 6 famílies. La densitat de població era d'1,1 hab./km².
Dels 9 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,5% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 29,2% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.875 $ i la renda mediana per família de 12.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 12.917 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 3.711 $. Entorn del 40% de les famílies i el 61,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].