OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mariano Arana

Mariano Arana (Montevideo, 6 de març de 1933) és un arquitecte i polític uruguaià. Va ser ministre d'Habitatge, Ordenació Territorial i Medi Ambient des de l'1 de març de 2005 fins a l'1 de març de 2008, i intendent de Montevideo (1995-2000, 2000-2005).

## Biografia

Arana és fill i net d'immigrants espanyols, va estudiar en el Lyceé Français de Montevideo i és graduat de la Facultat d'Arquitectura (Universitat de la República) de l'Uruguai com arquitecte i a més va ser docent, director de l'Institut d'Història de l'Arquitectura, entre d'altres de les tantes activitats que va realitzar a la facultat.
Va ser fundador de l'editorial uruguaiana Banda Oriental i va ser President de la Comissió de Patrimoni Històric, Artístic i Cultural del país entre els anys 1985 i 1989.
Quant a política, Arana és fundador i líder actual del sector Vertiente Artiguista, per la llista del qual va ser elegit senador de la República el 1989, càrrec que va ocupar fins a l'any 1994. Actualment la presidenta de la Vertiente Artiguista és Eleonora Bianchi.
Va ser president del Plenari Departamental de Montevideo dins del Front Ampli i candidat comú pel Front Ampli a la Intendència de Montevideo el 1984, i novament el 1994, resultant electe Intendent Municipal amb el 42% dels vots; posteriorment va ser reelegit en les eleccions municipals de maig de 2000 amb el 58% del total de vots emesos.
En assumir el president Tabaré Vázquez, va ser nomenat ministre d'Habitatge, Ordenació territorial i Medi ambient l'any 2005.

### Activitat literària

Ha escrit nombrosos llibres, que van des de l'arquitectura fins a la política. Sobre aquest últim tema tracta el seu últim llibre realitzat en conjunt amb el professor Oscar Destouet titulat 5 Vertientes de la Izquierda i que recopila publicacions de 5 destacats pensadors de l'esquerra uruguaiana: Oscar Bruschera (professor d'història), Pedro Seré (advocat, assessor de Liber Seregni), Reina Reyes (mestra), Mario Kaplún (comunicador) i Héctor Rodríguez (sindicalista, membre del gremi de l'agulla).

## Referències

* ↑ «Mariano Arana, en el Prince Claus Fund (en inglés)». Arxivat de l'original el 2006-06-22. [Consulta: 10 maig 2011].
* ↑ «POT». Arxivat de l'original el 2009-02-20. [Consulta: 10 maig 2011].
# Múscul estilofaringi

El múscul estilofaringi (musculus stylopharyngeus) és un múscul esquelètic que s'estén entre l'apòfisi estiloides del temporal i la faringe. "Estilo" fa referència a l'apòfisi estiloide.
L'estilofaringi és un múscul llarg i prim. És l'únic múscul de la faringe innervat pel nervi glossofaringi. Eleva la laringe, la faringe i dilata la faringe per permetre el pas d'un bol gran d'aliments, facilitant d'aquesta manera la deglució.

## Imatges

* Múscul estilofaringi.
* L'os temporal esquerre. Superfície inferior.
* Els cartílags de la laringe. Vista posterior.
* Vista lateral de la laringe mostrant zones d'insercions musculars.
* Músculs extrínsecs de la llengua. Costat esquerre.
* Dissecció mostrant el múscul estilofaringi.
* Dissecció. Es veu el múscul estilofaringi.
* Dissecció on apareix el múscul estilofaringi.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 3 febrer 2014].
* 1 2 Universitat Federal de Rio de Janeiro: "Anatomia funcional da faringe". Arxivat 2007-05-10 a Wayback Machine.
* 1 2 Dicionário online de português: Significado de Estilofaríngeo"
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Vegeu també

* Múscul estilohioidal
* Múscul estiloglòs

## Enllaços externs

* LUC styp
* 516948046 al GPnotebook
# Jacint Comella Colom

Jacint Comella i Colom (Vic, Província de Barcelona, 7 d'abril de 1860 - Barcelona, 1 de setembre de 1930) fou un prevere i doctor en dret i jurisconsult.

## Biografia

Després de cursar els estudis inicials al Seminari de Vic i de l'ordenació sacerdotal (1883), passà a la Universitat de Barcelona, on rebé, primer, la llicenciatura i, després el doctorat en dret (1890). Va ser coadjutor de les parròquies de Gombreny, Roda de Ter, Taradell, Tona (Osona) i Igualada. El 1894 va entrar de catedràtic al Seminari de Vic, on, durant un sol curs i amb la gramàtica que havia publicat el Seminari, explicà llatí i castellà. El curs següent, va anar de professor de religió a l'Escola Normal de Barcelona. Cessà d'aquest càrrec el 1902, quan el govern suprimí aquest ensenyament. Poc abans (1901) havia obtingut un benefici a l'església de Sant Jaume de Barcelona. Des de 1909 va exercir de fiscal del tribunal eclesiàstic i del de testaments i causes pies.

## Publicacions

* El matrimonio en el derecho internacional privado, a Vic per la Libreria Vicense el 1892;
* La revolución cosmopolita y el protestantismo (La Hormiga de Oro, Barcelona, 1908);
* Balmes político: discurso leído por Jacinto Comella y Colom en el Salón de la Columna de las Casas Consistoriales de la ciudad de Vich, el día 10 de julio de 1927 (Llibreria Ausetana, Vic, 1927).
* Crónica de las solemnidades celebradas con motivo del centenario del sacrificio del Ilmo. Fr. Raymundo Strauch y Vidal, Obispo de Vich (Barcelona, 1926) on hi ha, segons el professor Figuerola, una visió apologètica i antiliberal del bisbe Strauch i un defensa aferrissada de la dictadura de Primo de Rivera.

## Referències

* ↑ «El doctor Comella ha muerto». La Vanguardia, 03-09-1930, pàg. 8.
* ↑ «Esquela de defunció de Jacint Comella i Colón». La Vanguardia, 02-09-1930, pàg. 2.

## Bibliografia

* Roviró I Alemany, Ignasi. Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del seminari de Vic (1749 -1968). Vic, Patronat d'Estudis Osonencs, 2000, Osona a la butxaca 22 -23.
# Mac Gréine

En la mitologia irlandesa, Mac Gréine dels Tuatha Dé Danann era fill de Cermait, fill dels Dagda. El nom de pila de Mac Gréine era Céthur. Mac Gréine vol dir "Fill del Sol" en irlandès. La seva dona era Ériu.

## Descripció

Ell i els seus germans Mac Cuill i Mac Cecht van matar en Lug per venjar-se del seu pare. Els tres germans esdevingueren conjuntament Gran Rei d'Irlanda, rotant la sobirania entre ells un any a la vegada, abastant vint-i-nou o trenta anys segons la font consultada. Van ser els últims reis dels Tuatha Dé Danann abans de l'arribada dels Milesians. Mac Gréine i els seus germans van matar a Íth amb traïció, fet que va fer que el seu nebot Míl Espáine i els seus fills envaïssin Irlanda per venjar-se. Durant la batalla contra els milesians, Mac Gréine va ser assassinat per Amergin Glúingel.

## Referències

* ↑ Squire, Charles. Celtic Myths and Legends. United Kingdom: Parragon, 2003, p. 122–131. ISBN 9781842040157.
# Llac Siriu

El llac Siriu és un llac amb una presa d'aigua artificial de Romania, a la vall del riu Buzău. La construcció de la presa va començar el 1982 i la planta hidroelèctrica 42 MW Nehoiașu es va inaugurar el 1994.
La presa té un 122 m d'alçada, amb nucli d'argila. És la segona presa de terraplè més gran de Romania.

## Referències

* ↑ «Lake Siriu» (en anglès). [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ Negm, Abdelazim M.; Zeleňáková, Martina; Minea, Ionut. Introduction to “Water Resources Management in Romania”. Cham: Springer International Publishing, 2019-11-03, p. 3–13. ISBN 978-3-030-22319-9.
# Cases al carrer Sant Antoni, 2-12 (Santa Coloma de Gramenet)

Les Cases al carrer Sant Antoni, 2-12 és una obra de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de cases rurals unifamiliars en rengle de dues plantes entre mitgeres i coberta inclinada.
Les façanes són de pedra amb obertures petites i verticals poc nombroses. Les cases presenten acabats d'estuc de calç pintat amb els colors imitant els tradicionals. Destaca la font adossada a la façana número 8.
Les cobertes són de teula àrab a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana.

## Referències

* 1 2 3 «Cases al carrer Sant Antoni, 2-12». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Creep

«Creep» té aquests significats:
* Reptació o creep, és un tipus de corriment, provocat per la inestabilitat d'un talús i la gravetat.
* Deformació per fluència lenta, conegut en anglès com creep: increment de deformació que pateix un material quan li és aplicat un esforç.
* Creep (cançó de Radiohead): cançó del grup britànic, Radiohead.
* Creep (cançó de Stone Temple Pilots): cançó del grup grunge, Stone Temple Pilots.
* Creep (pel·lícula): dirigida per Christopher Smith i amb Franka Potente.
# Vasil Metodiev

Vasil Metodiev (búlgar: Васил Методиев) (Sandanski, 6 de gener de 1935 - Sofia, 29 de juliol de 2019) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1960.
Fou 17 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1966.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Akademik Sofia i Lokomotiv Sofia.
Trajectòria com a entrenador:
* 1973 Lokomotiv Sofia
* 1978–1980 Lokomotiv Sofia
* 1981–1983 Pirin Blagoevgrad
* 1983–1985 Levski Sofia
* 1987–1988 Levski Sofia
* 1990–1991 Levski Sofia

## Referències

* ↑ «1966 FIFA World Cup England». Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ Vasil Metodiev Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Почина Васил Методиев-Шпайдела». , 29-07-2019 [Consulta: 31 juliol 2019].
* ↑ Vasil Metodiev a National-Football-Teams.com (anglès)
# Nadezhda Oremburg

El BC Nadezhda Orenburg (Надежда Оренбург) és un equip femení de Basquetbol rus de la ciutat d'Orenburg. Fou fundat el 1994. Els seus colors són el blanc i el vermell, i juga els seus partits com a local al Pavelló esporti d'Orenburg.
El Nadezhda va quedar en tercera posició a la primera divisió russa les temporades 2010 i 2011, a més d'aconseguir disputar la final de la Copa russa els anys 2011 i 2012. Les dues vegades perdé la final contra el UMMC Ekaterinburg. També ha estat, des del 2005, participant regularment en competicions organitzades per la FIBA Europa, arribant a disputar la EuroCopa femenina del 2010, que perdé davant del Sony Athinaikos Athens, i ha participat en l'Eurolliga de bàsquet femenina les temporades 2009, 2011 i 2012.
Al Nadezhda hi va jugar la catalana Anna Cruz.

## Referències

* ↑ Información del club en la web de la FIBA
* ↑ Profile in eurobasket.com
* ↑ Profile in FIBA Europe's website
# Iuri Kuznetsov

Iuri Kuznetsov (Bakú, 2 d'agost de 1931 - Moscou, 4 de març de 2016) fou un futbolista azerbaidjanès de la dècada de 1950.
Fou 3 cops internacional amb la selecció soviètica. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Neftchi Bakú i Dinamo Moscou.

## Referències

* ↑ (rus) Profile Arxivat 2020-10-24 a Wayback Machine.
* ↑ Iuri Kuznetsov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Marba

El marba (maraba, azumeina, kolong, kulung) és una llengua txadiana pertanyent a la subdivisió de les llengües masses parlada per uns 125.000 individus a la prefectura Tandjilé, al sud-est del Txad.
# Agsartan II de Kakhètia

Agsartan II de Kakhètia (en georgià: აღსართან II) fou el darrer rei de la dinastia bagràtida de Kakhètia del 1102 a 1105.
Agsartan II era el nebot (fill del seu germà) o el fill propi i successor de Ciríac IV de Kakhètia.
La Crònica georgiana el presenta com un « home que no tenia cap qualitat reial, maliciós, impiu, no menys injust que ignorant». Tres didebuls (« senyors ») d'Herètia, Arixian, Baram i el seu oncle maternal Kawthar fill de Baram, el van capturar i el van lliurar al rei David IV de Geòrgia.
El sultà seljúcida es va inquietar per la pèrdua d'aquest estat vassall i va demanar a l'emir de Gandja d'intervenir. El 1105, David IV va assolir una victòria sobre l'exèrcit turc prop de Ertsukhi, el que va posar final a la independència de la Kakhètia. La sort ulterior d'Agsartan II és desconeguda.

## Notes i referències

* ↑ Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie de l'Antiquité au XIX$^e$ siècle, Saint-Pétersbourg, 1848-1858, p. 354.
* ↑ Marie-Félicité Brosset, op. cit., p. 354, note 1 : « Aghsartan II était le propre fils de Kwiriké IV suivant Vakhoust ».
* ↑ Nodar Assatiani et Alexandre Bendianachvili, Histoire de la Géorgie, Paris, l'Harmattan, 1997, 335 p. (ISBN 2-7384-6186-7, présentació en línia Arxivat 2007-07-05 at Archive.is), p. 118-119 .

## Bibliografia

* René Grousset, L'Empire du Levant : Histoire de la Question d'Orient, Paris, Payot, coll. « Bibliothèque historique », 1949 (réimpr. 1979), 648 p. (ISBN 2-228-12530-X), p. 419 .
* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie de l'Antiquité au XIX$^e$ siècle, Saint-Pétersbourg, 1848-1858, p. 354-356.
* Toumanoff, Cyrille. Les dynasties de la Caucasie chrétienne de l'Antiquité jusqu'au XIX$^e$ siècle: Tables généalogiques et chronologiques, 1990, p. 129 i 569.
# Charles Albanel

Charles Albanel (1613 o 1616 – 11 de gener de 1696) fou un missioner i sacerdot jesuïta francès que va explorar el Canadà. Era originari d'Alvernia. No se'n sap gaire d'abans la seva arriba a «Nova França».
L'agost de 1649, va arribar al país americà, a Tadoussac, en el temps en què la Companyia de la Badia de Hudson hi començava les operacions. Fou el cap d'una partida de francesos que va reclamar per a França la regió compresa entre el riu Saguenay, el llac Mistassini, i el riu Rupert fins a la Badia de Hudson. Posteriorment fou capturat pels anglesos el 1674 i deportat a Anglaterra. Interessava molt als anglesos van difondre rumors sobre la seva lleialtat als funcionaris de la colònia francesa. Va tornar al Canadà el 1676 i hi va servir a les missions de l'oest.
Va morir a Sault Sainte Marie l'11 de gener de 1696.

## Referències

* ↑ «Albanel, Charles». A: Dictionary of Canadian Biography – Dictionnaire biographique du Canada (en anglès, francès). tom I (1000-1700). Université Laval/University of Toronto, 2003 [Consulta: 14 gener 2024].
* 1 2 «Charles Albanel 1672» (en anglès, francès). Virtual Museum of New France: The Explorers. Canadian Museum of History. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Charles Albanel» (en anglès). The Canadian Encyclopedia, 07-01-2008. [Consulta: 14 gener 2024].
# Creeper

«creeper o creepers» té aquests significats:
* Creeper, un cuc informàtic
* Creepers, videojoc de Psygnosis
* El Creeper, personatge de còmic de DC Comics
* El Creeper, criatura agressiva del videojoc Minecraft
* Les brothel creepers, unes sabates
# Mary, Queen of Scots

Mary, Queen of Scots és una pel·lícula històrica britànica dirigida per Charles Jarrott, estrenada el 1971.

## Argument

Es tracta d'una pàgina d'història que relata els conflictes de Casa Estuart, reina d'Escòcia, amb el seu germanastre i els lords protestants d'una part, amb la seva cosina Elisabet I d'Anglaterra d'altra banda. Es tracta d'una reconstitució cuidada amb decoracions i vestits sumptuosos. Està centrada en l'enfrontament entre les dues reines.

## Repartiment

* Vanessa Redgrave: Maria I d'Escòcia, reina d'Escòcia
* Glenda Jackson: Elisabet I d'Anglaterra, reina d' Anglaterra
* Trevor Howard: William Cecil
* Nigel Davenport: Lord Bothwell
* Patrick McGoohan: James Stuart (1r comte de Moray)
* Timothy Dalton: Lord Darnley
* Ian Holm: David Rizzio

## Nominacions

* Oscar a la millor actriu per Vanessa Redgrave
* Oscar a la millor direcció artística per Terence Marsh, Robert Cartwright, Peter Howitt
* Oscar al millor vestuari per Margaret Furse
* Oscar al millor so per Bob Jones, John Aldred
* Oscar a la millor banda sonora per John Barry
* Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Glenda Jackson
* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Vanessa Redgrave
* Globus d'Or al millor guió per John Hale
* Globus d'Or a la millor banda sonora per John Barry

## Referències

* ↑ «Mary, Queen of Scots». The New York Times.
# Nadejna de Bulgària

Nadejna de Bulgària, duquessa de Württemberg (Sofia, 1899 - Stuttgart, 1958). Princesa de Bulgària amb el tractament d'altesa reial que també ostentà els títols de princesa de Saxònia-Coburg Gotha i del duquessa a Saxònia. Per matrimoni aconseguí el títol de duquessa de Württemberg.

## Orígens familiars

Nascuda el dia 8 de gener de l'any 1899 a Sofia filla del rei Ferran I de Bulgària i de la princesa Maria Lluïsa de Borbó-Parma. Nadejna era neta per via paterna del príncep August de Saxònia-Coburg Gotha i de la princesa Clementina d'Orleans mentre que per via materna era neta del duc Robert I de Parma i de la infanta Maria Pia de Borbó-Dues Sicílies.

## Núpcies i descendents

El dia 24 de gener de l'any 1924 contragué matrimoni a la localitat alemanya de Bad Mergentheim amb el duc Albert de Württemberg, fill del cap de la casa reial de Württemberg, el duc Albert de Württemberg, i de l'arxiduquessa Margarida d'Àustria. La parella tingué cinc fills:
* SAR el duc Ferran de Württemberg, nat el 1825 a Karlsruhe.
* SAR la duquessa Margarida de Württemberg, nada el 1928 a Karlsruhe. El 1970 es casà a Althausen amb el vescomte François Luce de Chevigny.
* SAR el duc Eugeni de Württemberg, nat el 1930 a Karlsruhe. Es casà el 1962 a Salzburg amb l'arxiduquessa Alexandra d'Àustria de qui es divorcià el 1972.
* SAR el duc Alexandre de Wurttemberg, nat a Stuttgart el 1933.
* SAR la duquessa Sofia de Württemberg, nada el 1937 a Stuttgart. Es casà el 1969 a Althausen amb el ciutadà portuguès Antonio de Ramos-Bandeira de qui es divorcià el 1974.
La princesa Nadejna morí a la ciutat de Stuttgart el dia 15 de febrer de l'any 1958 a l'edat de cinquanta-nou anys. Durant la Segona Guerra Mundial la princesa hagué de veure la mort en accident automobilístic del rei Boris III de Bulgària, accident de causes més que sospitoses, i l'execució del príncep regent Ciril de Bulgària per les tropes soviètiques.
# Iuri Krakovetski

Iuri Krakovetski (Bishkek, Kirguizstan, 27 d'agost del 1992) és un judoka kirguís. que competí als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 en judo a la categoria masculina de més de 100 kilos. El 2010 i el 2014 participà en els Jocs Asiàtics.

## Referències

* ↑ «Cercador d'esportistes olímpics.». Arxivat de l'original el 2013-02-03. [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ «Cercador de resultats oficials dels Jocs Olímpics.». Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 27 gener 2015].
# Marazion

Marazion (AFI [mərə'zajən]) és una població a la costa sud de Cornualla, a la Gran Bretanya. És a uns 3 km a l'est de Penzance.
Al davant té a uns 400 m de la línia de costa de la marea alta l'illa de St Michael's Mount que la marea baixa converteix en una península.
# Cyanoptila

Cyanoptila és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) aquest gènere està format per 2 espècies:
* Cyanoptila cumatilis - Papamosques de Zappey.
* Cyanoptila cyanomelana - Papamosques blau.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 697. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Vescomtat d'Aster

El vescomtat d'Aster fou una jurisdicció feudal del comtat de Bigorra.
A la mort de Dató II comte de Bigorra el 945 es van repartir els dominis els seus fills:
* Ramon, el comtat de Bigorra
* Oriol, el comtat d'Aura (amb el vescomtat de Labarta) aconseguit per matrimoni
* Odó I el vescomtat de Montaner
* Sanç el vescomtat d'Aster
* Donat senyorius menors
* Erricó, senyorius menors
* Garcia, senyorius menors
Sanç fou vescomte d'Aster i va tenir un fill Arnau I, que el va succeir. Arnau va deixar l'herència al seu fill Guillem i aquest al seu fill Arnau II. El successor fou el seu fill Auger I, mort el 1128, succeint-lo el seu fill Espan i a aquest el seu fill Auger II el calb. Va morir deixant un fill, Bernat I, amb qui acaba la dinastia, ja que no va tenir fills mascles i l'herència va recaure en la seva filla Agnès casada amb Sanç Garcia de Comenge, amb qui només va tenir una filla, el nom de la qual no s'ha conservat, i que va rebre l'herència i es va casar amb Arnau de Coarraze a qui va passar el títol el segle xiii.

## Llista de vescomtes

* Sanç I 945-?
* Arnau I
* Guillem
* Auger I ?-1128
* Espan 1128-?
* Auger II el Calb
* Bernat
* Agnès
* Sanç II Garcia de Comenge
* Vescomtessa de nom desconegut
* Arnau II de Coarraze

## Referències

* ↑ François-Alexandre Aubert de la Chesnaye des Bois. Dictionnaire de la noblesse, contenant les généalogies, l'histoire & la chronologie des familles ..., 1783, p.140.
* ↑ Dató II Arxivat 2017-04-26 a Wayback Machine. a geneanet.org
* ↑ Sanç d'Aster Arxivat 2017-04-26 a Wayback Machine. a geneanet.org
* ↑ Vescomtes d'Aster a geneanet.com
# Bakht Khan

Bakht Khan (Sultanpur 1797-Lucknow, 1859) fou el comandant en cap de les forces índies revoltades el 1857.
Era fill d'un cap rohilla de nom Abd Allah Khan, descendent en línia directa de Ghulam Kadir Rohilla, establert a Oudh a la mort del cap rohilla Hafiz Rahmat Khan (23 d'abril de 1744). La seva mare era una princesa reial d'Oudh (la família havia estat desposseïda pels britànics).
El 1817 va ingressar a l'exèrcit a l'anomenada Brigada de Bareilly a la que va servir durant 40 anys i es va distingir sempre al servei dels anglesos obtenint diverses distincions. En esclatar la revolta dels sipais a Bareilly, el 31 de maig de 1857, Khan Bahadur Khan, net d'Hafiz Rahmat Khan, fou proclamat kan de Rohilkhand, com a virrei de l'emperador mogul. Llavors Bakht Khan va marxar a Delhi amb les seves forces i va assolir tot el poder amb el títol de "Lord governador Bahadur Bakht Khan". Els principals ulemes de Delhi van signar una fàtua declarant la guerra santa als britànics. Es va enfrontar als britànics i a les forces lleials que van assetjar Delhi i va haver d'abandonar la ciutat (setembre del 1857), sense aconseguir que l'emperador Bahadur Shah II l'acompanyés en la fugida. Va acampar a Djalalabad al districte d'Hardoi i després a Bilgram i a Mirza Ghat i finalment es va unir a les tropes de Begam Hadrat Mahall a Lucknow i probablement va morir en combat el 1859 encara que una altra versió diu que va poder fugir a Nepal.

## Bibliografia

T. Rice Holmes, A History of the Indian Mutiny, Londres 1898
# Nan blau (etapa de nan roig)

Un estel nan blau o estrella nana blava és una hipotètica Classe d'estel que es forma quan un estel nan roig exhaureix la major part del seu hidrogen. Com que els nans roigs fusionen molt lentament el seu hidrogen i són altament convectius (permetent així que es fusioni un gran percentatge del seu hidrogen), la vida de l'univers no és prou elevada com per albergar encara a una d'aquests nans blaus. La seva existència es prediu a partir de models teòrics.
A mesura que passa el temps, els estels incrementen la seva lluminositat, i un estel més lluminós necessita radiar energia més ràpidament per mantenir-se en equilibri. Els estels més grans que els nans roigs resolen aquest problema incrementant la seva grandària i convertint-se en gegants vermells, augmentant la seva superfície. No obstant això, els nans roigs en lloc d'expandir-se incrementen la seva radioactivitat, incrementant d'aquesta manera la seva temperatura a la superfície i que es torna blavosa (tipus espectral O). Això es deu al fet que les capes de la superfície dels nans roigs no es tornen més opaques a mesura que la temperatura augmenta.
Els nans blaus, una vegada que el seu hidrogen s'esgota completament, podrien finalitzar com nans blancs.

## Vegeu també

* Nan roig
* Classificació estel·lar
* Evolució estel·lar

## Referències

* 1 2 3 F. C. Adams, P. Bodenheimer, G. Laughlin «M dwarfs: planet formation and long term evolution». Astronomische Nachrichten, 326, 2005. p. 913-919.
# Jardí botànic de París

El jardí botànic de París (Jardin botanique de la ville de Paris) està format per:
* Parc de Bagatelle dins el bois de Boulogne.
* Jardin des serres d'Auteuil dins el bois de Boulogne.
* Parc floral de Paris dins el bois de Vincennes.
* Arboretum de l'école du Breuil dins el bois de Vincennes.