OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nil Ruiz Pascual

Nil Ruiz Pascual (Barcelona, 21 de febrer de 2003) és un futbolista català que juga com a porter al FC Barcelona Atlètic.

## Carrera de club

Nil va començar la seva carrera com a porter a la UE Sant Ildefons i després es va incorporar al planter del CF Damm abans de fitxar amb el Barcelona Atlètic. En la seva darrera temporada a l'equip sub-19 amb la Damm, Ruiz va ser el millor de la Divisió d'Honor, guanyant el premi Zamora després de reunir una sèrie de 953 minuts de joc sense encaixar cap gol.

## Estadístiques
### Club

    A 9 oct 2022.
Aparicions i gols per club, temporada i competició :
| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Europa | Europa | Altres | Altres | Total | Total |
| Club | Temporada | Divisió | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols | Partits | Gols |
| Barcelona Atlètic | 2022–23 | Primera Federació | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | 3 | 0 |
| Barcelona Atlètic | Total | Total | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | 3 | 0 |
| Total carrera | Total carrera | Total carrera | 1 | 0 | — | — | — | — | — | — | — | 3 | 0 |

## Referències

* ↑ Nil Ruiz Pascual, Fitxa a Soccerway

## Enllaços externs

* Nil Ruiz Pascual a BDFutbol
* Nil Ruiz Pascual a La Preferente (castellà)
* Nil Ruiz Pascual, Fitxa a Soccerway
* Perfil al web del FC Barcelona
# Perclorat d'amoni

El perclorat d'amoni és un compost inorgànic, una sal, formada per anions perclorat ${\ce {ClO4-}}$ i cations amoni ${\ce {NH4+}}$, la qual fórmula química és ${\ce {NH4ClO4}}$.

## Propietats

El perclorat d'amoni es presenta com un sòlid o pols de color blanc, cristal·lí, i inodor. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Descompon violentament a 130 °C i la seva densitat 1,95 g/cm³ a 20 °C. És molt soluble en aigua (200 g/L a 249 g/L a 25 °C). És molt soluble en amoníac, soluble en metanol, poc soluble en etanol i acetona i insoluble en acetat d'etil i èter etílic.
És un compost explosiu en pols de partícules menors de 15 μm de diàmetre o si en pols de partícules més grans però seques completament. No es crema fàcilment, sinó que es cremarà si està contaminat per material combustible. Pot explotar en una exposició prolongada a la calor o al foc.

## Obtenció

El perclorat d'amoni es produeix per reacció entre amoníac ${\ce {NH3}}$ i àcid perclòric ${\ce {HClO4}}$:
${\ce {NH3 + HClO4 -> NH4ClO4}}$
o per reacció de sals d'amoni, com ara el clorur d'amoni ${\ce {NH4Cl}}$, amb perclorat de sodi ${\ce {NaClO4}}$:
${\ce {NH4Cl + NaClO4 -> NH4ClO4 + NaCl}}$

## Usos

El perclorat d'amoni s'utilitza principalment per a la producció de propulsors de combustible sòlid. Aquests propulsors estan compostos per combustible i oxidant barrejat amb un aglutinant com el cautxú, tots units en una barreja homogènia. El perclorat serveix com a oxidant, mentre que el combustible pot ser per exemple l'alumini. Fou emprat en els coets de combustible sòlid dels transbordadors espacials de la NASA. La reacció que tenia lloc és:
${\ce {10Al + 6NH4ClO4 -> 2Al2O3 + 2AlCl3 + 12H2O + 3N2}}$ S'empra també en explosius, pirotècnia, com a agent de gravat i gravat, i en química analítica.

## Referències

* 1 2 3 PubChem. «Ammonium perchlorate» (en anglès). [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ «Ammonium Perchlorate: Helping to Launch the Space Shuttle Discovery». [Consulta: 9 octubre 2019].
# Làpino

«Làpino» té aquests significats:
* Làpino (Vladímir), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Làpino (Krasnoiarsk), localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia
# Antiga Peixateria (Bigues i Riells)

L'Antiga Peixateria és una obra noucentista de Bigues i Riells (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada de planta baixa i un pis. Rematada per un capcer de perfil sinuós a la façana principal. Aquesta, originàriament, era simètrica i actualment una de les portes ha perdut el seu arc rebaixat, i és rectangular. Entremig d'aquestes dues portes hi ha una finestra de la mateixa tipologia. Coronat les portes hi ha dues finestres geminades, acabades en una mena d'arc esglaonat fet de totxos, i en el centre de la part superior, tres finestres que segueixen la mateixa tipologia. La part del darrere repeteix la mateixa estructura que la façana. És de les úniques mostres del poble que palesen el gust de principis de segle per les formes sinuoses i la utilització del totxo.

## Història

No tenim cap data documental. Aquest edifici és fruit del trasllat de la dinàmica del poble de dalt el turó sota la riera del Tens, a finals del segle xix i principis del segle xx, que va portar a la creació d'aquest nou nucli urbà.

## Referències

* 1 2 «Antiga Peixateria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].
# 7 segons

7 segons (original: 7 Seconds) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Simon Fellows, estrenada el 2005 i doblada al català.

## Argument

John Tuliver (Wesley Snipes) i el seu equip formen un grup de lladres reputats. En un atracament a un furgó blindat a Romania, són traïts per un dels seus a sou de la màfia local dirigida per Sergei (Martin Wheeler). L'equip és delmat i nombrosos policies arribats al lloc cauen igualment.
Tuliver aconsegueix fugir amb un quadre de gran valor i amagar-lo. Sergei es serveix llavors de membres del seu equip encara vius per fer pressió sobre ell per tal de recuperar la preciosa tela mentre la policia l'acorrala, ja que el considera responsable de la mort d'un dels seus.

## Repartiment

* Wesley Snipes: John Tuliver
* Tamzin Outhwaite: Kelly Anders
* Martin Wheeler: Sergei
* Georgina Rylance: Suza
* Tomi Cristin: Capità Szabo
* Deobia Oparei: Spanky
* Serge Soric: Mikhail
* Andrei Ionescu: Frank "Bull" Mercea

## Pífies

L'oficial de la marina es presenta com Major, però porta l'ensenya de roure d'argent (Tinent Coronel).
Durant la cursa de cotxes a través de la ciutat (cotxe d'argent), els dos costats del cotxe es fan malbé, però el Capità Jack Tulliver deixa Kelly només el costat de l'esquerra està fet malbé.

## Crítica

* " 7 segons està marcada per algunes representacions de violència que irriten realment. (...)tot és extremadament rutinari, i empitjora per un guió escrit negligentment."
* "Pel·lícula de gàngsters de sèrie B, rica en acció."

## Referències

* ↑ 7 segons
* ↑ Nusair, David. «7 seconds» (en anglès). Reelfilm.com. [Consulta: 22 març 2012].
* ↑ «7 sekunden» (en alemany). Lexikon des Internationalen Films. [Consulta: 22 març 2012].
Viccionari
# Dàulida

Dàulida (grec antic: Δαυλίς, Daulís) fou una antiga ciutat de la Fòcida a la frontera amb Beòcia, al camí entre Orcomen i Queronea fins a Delfos. El seu nom derivaria de la nimfa Daulis, filla de Cefís. El seu territori s'anomenava Dàulia (grec antic: Δαυλία).
Homer ja l'esmenta com una ciutat de la Fòcida juntament amb Crissa i Panopeu al Catàleg de les naus. La mitologia la fa residència del rei de Tràcia, Tereu, que es va casar amb Procne, filla de Pandíon rei d'Atenes.
Va ser destruïda pels perses durant la invasió de Xerxes I de Pèrsia, segons Heròdot, i altra vegada per Filip II de Macedònia al final de la guerra sagrada, però sempre reconstruïda diu Pausànies. Tenia una posició mot sòlida a la cimera d'un turó i estava molt ben fortificada. La ciutat tenia un temple dedicat a Atena, i a la rodalia, a un lloc anomenat Tronis, una capella dedicada a un heroi de nom Arquègetes. Pausànies també diu que els habitants de Dàulida eren poc nombrosos, però que superaven a tots els altres focis en força i estatura.
El nom s'ha conservat en la moderna vila de Dàulia, a la vora d'un riu anomenat Platanià, que desaigua al Cefís. La vila té a prop el monestir de Jerusalem.

## Referències

* ↑ Pausànias, Descripció de Grècia X 4.7.
* ↑ Homer. Ilíada, II 520
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 462. ISBN 9788496061972.
* ↑ Smith, William (ed.). «Daulis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 gener 2021].
# Pepe Mercadal Baquero

Pepe Mercadal Baquero (Es Migjorn Gran, 1994) és un polític menorquí, diputat per les Illes Balears al Congrés dels Diputats a la XV legislatura i regidor a l'Ajuntament de Es Migjorn Gran.
Pepe Mercadal Baquero és graduat en Relacions Internacionals per la Universitat Ramon Llull de Barcelona i Màster en Estudis Europeus per la London School of Economics and Political Science. Va treballar com a assistent de la Delegació Socialista Española al Parlament Europeu entre 2019 i 2023, concretament amb l'eurodiputada mallorquina Alícia Homs.
Abans, havia arribat a Brussel·les becat amb el programa Bluebook de la Comissió Europea per a treballar a la Direcció General de Política Regional i també havia treballat a la consultoria d'afers públics LLYC a Madrid. Ha viscut a Menorca, Barcelona, Londres, la Xina, Madrid i Brussel·les.
Milita a les Joventuts Socialistes d'Espanya des dels setze anys, però no va ser fins a l'any 2017 quan va començar a involucrar-se en la vida orgànica del PSOE, militant també al partit. Actualment és membre de l'Executiva del PSOE Menorca, secretari general de Joventuts Socialistes de Menorca i secretari d'Organització de Joventuts Socialistes de les Illes Balears.
Ha participat en les campanyes electorals municipals i insulars dels anys 2019 i 2023. En les eleccions municipals de 2023 va ser escollit regidor a l'oposició de l'Ajuntament des Migjorn Gran, dins la candidatura encapçalada per Pilar Pons Goñalons.
A les eleccions generals de juliol de 2023, es va presentar com a número 2 de la llista del PSOE de les Illes Balears i obtingué acta de diputat al Congrés dels Diputats. Va ser nomenat portaveu de Turisme del Grup Parlamentari Socialista a la Comissió d'Indústria i Turisme del Congrés. A més, també és secretari primer de la Comissió d'Afers Exteriors, membre de la comissió d'Infància i Joventut, membre de la comissió mixta sobre la Unió Europea i membre adscrit de la Comissió de Transició Ecològica.
És fill de la socialista Elena Baquero González, regidora de l'Ajuntament d'Es Migjorn Gran de 1999 a 2016 i diputada al Parlament de les Illes Balears durant la IX legislatura, de 2015 a 2019, i de l'advocat, Toni Mercadal.

## Referències

* 1 2 3 «Pepe Mercadal (PSOE): Salto a Madrid con Armengol desde la política local y europea» (en castellà), 24-07-2023. [Consulta: 24 juliol 2023].
* 1 2 «Presentació» (en castellà), 03-05-2018. [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «BOIB, butlletí oficial». [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ Porcel, Guillem. «Estas son las candidaturas del PSIB-PSOE al Congreso y al Senado» (en castellà), 07-06-2023. [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «Elena Baquero dimite como concejal de Es Migjorn» (en castellà), 05-07-2016. [Consulta: 24 juliol 2023].
* ↑ «webGTP 3.1». [Consulta: 24 juliol 2023].
# Ambassis kopsii

Ambassis kopsii és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids. Va ser descrit pel naturalista neerlandès Pieter Bleeker el 1858.

## Descripció

* Fa 10,2 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; demersal, amfídrom i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia, Indonèsia, Borneo, les illes Filipines i l'Índia.

## Ús comercial

Es comercialitza fresc i en salaó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker «Tweede bijdrage tot de kennis der vischfauna van Singapore». Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië, v. 15, 1858, pàg. 241-254.
* 1 2 3 4 5 Angeles, Henry G.; et alii «Ambassis kopsii Bleeker, 1858 Singapore glassy perchlet» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kottelat, M.; Whitten, A.J.; Kartikasari, S.N.; Wirjoatmodjo data=1993, S. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi = Ikan air tawar Indonesia Bagian Barat dan Sulawesi. Hong Kong: Periplus Editions, p. 344. ISBN 962-593-148-1.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.

## Bibliografia

* Bykov, V.P., 1983. Marine fishes: chemical composition and processing properties. Amerind Publishing Co. Pvt. Ltd., Nova Delhi. 333 p.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, 1999.
* Pinto, L., 1986. Use of ELEFAN programs for emigrating species. Fishbyte 4(1):14-15.
# Feodor Starčević

Feodor Starčević (30 de juny de 1942) és un diplomàtic serbi i funcionari de les Nacions Unides.

## Biografia

Starčević va néixer a la ciutat croata Split. A partir de finals de la dècada de 1960, Starčević va treballar com a diplomàtic per a Iugoslàvia, incloent-hi un temps en l'ambaixada iugoslava al Regne Unit i en les Nacions Unides a Nova York. De 1992 a 1995, Starčević va ser Representant Principal de les Nacions Unides a Tbilisi (Geòrgia) i de 1995 a 2004 va ser director del Centre d'Informació de les Nacions Unides per a l'Índia i Bhutan a Nova Delhi.
Al maig de 2009, Starčević es va convertir en Representant Permanent de Sèrbia davant les Nacions Unides a Nova York.
Es va graduar en la Facultat de Dret de la Universitat de Belgrad, havent assistit també a l'Escola de Periodisme del diari Vjesnik de Zagreb. Starčević parla anglès i francès.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «New Permanent Representative of Serbia Presents Credentials | Meetings Coverage and Press Releases». [Consulta: 11 desembre 2021].
* ↑ «United Nations Insider». [Consulta: 11 desembre 2021].
# Abdelhamid Sadmi

Abdelhamid Sadmi (Azazga, 1 de gener de 1961) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a JS Kabylie.

## Referències

* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-07-15. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ «E.N d'Algérie de Football - Les statistiques de Sadmi Abdelhamid عبد الحميد صادمي» (en francès). DZFootball.free.fr. Arxivat de l'original el 26 febrer 2012. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ «Algérie 0-0 Nigéria». DZFoot. Arxivat de l'original el 3 desembre 2013. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ «Cameroun 0-0 (5-4 TAB) Algérie». DZFoot. Arxivat de l'original el 3 desembre 2013. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ 1986 FIFA World Cup Mexico Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Seule la JSK peut réunir tous les Kabyles» (en francès). La Dépêche de Kabylie, 18-03-2009. [Consulta: 25 juny 2012].
# Shannon Leitz

Shannon Leitz (San Diego) és enginyera en seguretat de la informació i líder de DevSecOps de Intuit on és la responsable d'establir i conduir l'estratègia de seguretat del núvol de l'empresa. Anteriorment, va treballar per ServiceNow i Sony on va dirigir l'enginyeria de seguretat. Lietz posseeix una llicenciatura en ciències biològiques pel Mount Saint Mary's College de Los Angeles.
En 2014, Leitz va rebre el Premi Scott Cook per desenvolupar un innovador Programa de Seguretat en el Núvol que permet protegir les dades sensibles en AWS.

## Referències

* ↑ «Shannon Lietz | RSA Conference» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-05-08. [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Shannon Lietz | DevOps Connect» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-08-01. [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Shannon Lietz | TheNEXUS» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-07-01. [Consulta: 24 juny 2016].

## Enllaços externs

* DevSecOps
* Intuit
* Intuit’s DevSecOps: War Games and Culture Hacking Arxivat 2016-06-19 a Wayback Machine. - DevOps.com
# Dàtus

Dàtus o Dathus va ser un home venerat com a sant pel cristianisme que va morir el 190. Fou elegit Bisbe de Ravenna, quan miraculosament, un colom va aparèixer per sobre del seu cap.

## Referències

* ↑ Patrice Fagnant-MacArthur. The Catholic Baby Name Book. Ave Maria Press, 6 març 2013, p. 115. ISBN 978-1-59471-382-8.
* ↑ Matthew Bunson; Margaret Bunson; Stephen Bunson Our Sunday Visitor's Encyclopedia of Saints. Our Sunday Visitor, 1998, p. 190. ISBN 978-0-87973-588-3. (Consulta)
# Pere Vigués Guàrdia

Pere Vigués Guàrdia (Terrassa, Vallès Occidental, 1908 – Lussac, França, 2001) fou un sindicalista, militant comunista i assagista català.
Va néixer en el si d'una família obrera de Terrassa. Va exercir diversos oficis manuals i com a sindicalista va ser secretari de "Unió d'Empleats i Tècnics". Va ser l'impulsor de la revista "Terrassa" (1929-1930) i del Cine-Club Avançada. Durant els anys trenta milità al Bloc Obrer i Camperol i al Partit Obrer d'Unificació Marxista. Es donà a conèixer en el món de les lletres al final dels anys vint amb col·laboracions als diaris “L'Opinió” i "El Dia", i al setmanari “Terrassa” (1929-30), del qual va ser redactor en cap. També va col·laborar a "La Batalla" i a "La Nueva Era". Amb la narració "Despertar" va guanyar el concurs de contes socials de l'Ateneu Enciclopèdic Popular de 1934. Durant la guerra civil, treballà durant un temps al Consell d'Economia de Catalunya. Dirigí el diari “Front”, òrgan del POUM, i fou conseller municipal de Terrassa d'octubre de 1936 a febrer de 1937. Va fundar i dirigir l'Institut Maurín a Terrassa. Durant el període de repressió estalinista del POUM col·laborà en la publicació de la premsa clandestina del partit. Lluità al front d'Aragó, a partir del març de 1938. Després visqué exiliat a França, on el 1948 guanyà un premi als Jocs Florals de l'exili. Més endavant edità a Terrassa els assaigs "Catalunya/Socialisme" (Terrassa, 1983) i "Assaig sobre literatura catalana" (1985), el recull de poemes "Metamorfosi" (Terrassa, 1984), i l'autobiografia "Un món hostil" (Terrassa, 1994). A la seva mort, restaren diverses obres seves inèdites.

## Referències

* ↑ CASTELLANOS, Jordi. Pere Vigués, escriptor proletari. Avui (27-6-1999)25
* ↑ "Pere Vigués Guàrdia" a Diccionari biogràfic del moviment obrer als Països Catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000. P. 1437.
* ↑ «Pere Vigués Guàrdia». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Anni

Anni (Annius) és el nom dels següents personatges:
* Luci Anni, magistrat romà
* Anni (llibert), llibert romà
* Titus Anni, triumvir
* Anni de Campània, polític campani
* Luci Anni (tribú), tribú de la plebs
* Publi Anni, militar romà
* Gai Anni, militar romà
* Quint Anni, senador romà
Viccionari
# Abdelilah Benkirane

Abdelilah Benkirane (àrab: عبد الإله بن كيران, ʿAbd-al-Ilāh ibn Kīrān) (Rabat, 4 d'abril de 1954) és un polític marroquí, líder del Partit de la Justícia i el Desenvolupament (PJD). El seu partit va guanyar per majoria simple en les eleccions al parlament marroquí de novembre de 2011.
El 29 de novembre de 2011 el rei del Marroc li assigna el càrrec de Cap de Govern conforme a la nova constitució d'aquest país.
Ha representat Salé al parlament marroquí des del 14 de novembre de 1997. Va ser triat líder del Partit de la Justícia i del Desenvolupament el juliol de 2008, prenent el relleu de Saadeddine Othmani.

## Referències

* ↑ «Législatives 2011: Trois scénarios pour une victoire». L'économiste. [Consulta: 25 novembre 2011].
* ↑ «Marocco: leader partito islamico, garantiremo le liberta' individuali». Adnkronos. Arxivat de l'original el 2012-09-05. [Consulta: 25 novembre 2011].
* ↑ «Fin des travaux sur la culture de la réforme au Maroc». Le Matin. [Consulta: 25 novembre 2011].
* ↑ «Le Parti justice et développement aux portes du pouvoir» (en francès). France 24, 26-11-2011. [Consulta: 24 desembre 2020].
* ↑ «النواب حسب الترتيب الأبجدي – الولاية التشريعية 2007–2012». Moroccan Parliament website-. [Consulta: 26 novembre 2011].
* ↑ «Abdelilah Benkirane élu à la tête du PJD». JDM Magazine. [Consulta: 25 novembre 2011].
# Estalactita globulosa

Una estalactita globulosa és un espeleotema càrstic que té el seu origen en una estalactita que en créixer arriba a la superfície de l'aigua d'un llac o d'un gour i l'extrem de l'estalactita és rodejat per cristalls de calcita que van formant amb el temps un glòbul.

## Referències

* ↑ Merino, A.; Fornós, J.J.; Ginés, À «Espeleotemes i minerals de les coves de les Illes Balears». ENDINS. Mon. Soc. Hist. Nat. Balears [Mallorca], 35, 2011, pàg. 183-198.
* ↑ «Espeleotemas». Fundación Cueva de Nerja. Fundación Cueva de Nerja. [Consulta: 6 febrer 2013].
# Dulce Braga

Dulce Braga (nascuda el 16 d'abril de 1958) és una escriptora angolesa, autora de la novel·la biogràfica Sabor de Maboque, publicada en 2009. A la novel·la, Braga explica les seves experiències el 1975, al començament de la Guerra Civil angolesa.
A l'edat de 16 anys, va fugir a Brasil amb la seva família per la guerra.

## Referències

* ↑ «Dulce Braga» (en portuguese). Minhaangola.org. Arxivat de l'original el 11 d’octubre 2014. [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «Nunca Esqueci: escritora Dulce Braga reencontra a amiga Paula no palco do Mais Você» (en portuguese). Mais Voce. Arxivat de l'original el 8 de juny 2014. [Consulta: 30 agost 2015].

## Enllaços externs

* Website
* Una conversa amb Dulce Braga (portuguès)
# Pere Vicenç (abat)

* Per a altres significats, vegeu «Pere Vicens (desambiguació)».
Pere Vicenç (?-1587) fou abat del monestir Sant Quirze de Colera entre 1559(?) i 1587, per bé que de manera comendatària. El seu lloc de residència era Castelló d'Empúries on era secretari del comissari del Sant Ofici i vicari forense de la cort eclesiàstica. També fou visitador de la congregació benedictina per la província de la Tarraconense. Sembla que el 1587 ja era mort i que el seu càrrec al monestir no va ser substituït, ja que el 1592 el papa Climent VIII a petició del rei Felip II va ordenar que Sant Quirze de Colera fos agregat a Sant Pere de Besalú fins a la desamortització de 1835.

## Bibliografia

* Joan Badia i Homs, L'arquitectura medieval a l'Empordà, 2a ed., 2 vols., Girona, Diputació Provincial de Girona, 1985, vol. II-B, pp. 156-178, [il.] 182-190 i 600-605.
* Catalunya Romànica, 27 vols., Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1984-1998, vol. 9.