OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Staroderbenovski

Staroderbenovski (en rus: Стародербеновский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 38 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Staro-Voljski

Staro-Voljski (en rus: Старо-Волжский) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 968 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Puntius deccanensis

Puntius deccanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Hamilton, F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Puntius coorgensis

Puntius coorgensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Karnataka (Índia).

## Referències

* ↑ Hamilton, F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)
# Příbor

Příbor o Pribor és una ciutat de Txèquia a la regió de Moràvia-Silèsia. El 2004 tenia uns 8.000 habitants.
És coneguda sobretot per ser el lloc de naixement del fundador de la psicoanàlisi Sigmund Freud (1856-1939) i on passa els seus primers anys d'infantesa. La ciutat té un monument de pedra dedicat a Freud i una placa a la casa on nasqué.

## Enllaços externs

* Příbor - Web oficial Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine., en txec
# Rasa dels Gavatxs

La Rasa dels Gavatxs és un torrent afluent per l'esquerra de la Riera de Salo, al Bages.
El curs de la Rasa dels Gavatxs transcorre íntegrament pel terme municipal de Sant Mateu de Bages.
La xarxa hidrogràfica de la Rasa dels Gavatxs està constituïda per 6 cursos fluvials que sumen una longitud total de 3.561 m.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa de la Rasa dels Gavatxs full de càlcul
# Rafael Sanz Lobato

Rafael Sanz Lobato (Sevilla, 1932 - Madrid, 22 d'abril de 2015) és un fotògraf espanyol, Premio Nacional de Fotografía el 2011.

## Biografia

La seva família es va traslladar a viure a Madrid el 1941 i el 1956 es va comprar la seva primera càmera fotogràfica. El 1964 va prendre part en la Reial Societat Fotogràfica de Madrid. En 1965 amb altres fotògrafs fundar el grupo La Colmena. Quan va desaparèixer el grup, va participar en la creació del Grup 5. La seva obra se centra en escenes campestres costumistes, en imatges de ciutats provincianes i de les seves festes tradicionals, així com retrats, per la qual cosa s'ha considerat com a pioner en aquest tipus de fotografia antropològica. Altres pioners de l'Escola de Madrid van ser Carlos Hernández Corcho, Juan Dolcet Santos i Manuel Cruzado Cazador. És membre d'una generació que està a cavall entre els anys 1950 i 1970. El 1971 va abandonar la Reial Societat Fotogràfica per diferències amb Gerardo Vielba i poc després es va convertir en fotògraf professional.
El Ministeri de Cultura, a concedir-li el Premi Nacional, va destacar la coherència i solidesa de la seva obra, que "constitueix un pont entre la nova avantguarda neorealista de la postguerra i els mètodes d'observació fotogràfica posteriors a 1968".

## Referències

* ↑ «Muere a los 82 años el fotógrafo Rafael Sanz Lobato, Premio Nacional de Fotografía en 2011». RTVE, 22-04-2015 [Consulta: 23 abril 2015].
* ↑ Cara a Cara: El retrat a la Fundació Foto Colectania. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2013 [Consulta: 10 desembre 2013].
* ↑ Real Sociedad Fotográfica. «Rafael Sanz Lobato». Consultat el 29 d'octubre de 2011.
* ↑ López Mondéjar, P. (1999). Historia de la fotografía en España (4ª edición). Barcelona: Lunwerg editores. pp. 239. ISBN 8477826609.
* ↑ Diario Levante (26 d'octubre de 2011). «Cultura. Premios Nacionales. Rafael Sanz Lobato, Premio Nacional de Fotografía 2011».
# Sunday roast

El Sunday roast (en català: rostit de diumenge) és un plat principal tradicional de la cuina britànica i irlandesa servit generalment el diumenge, fet amb una gran peça de carn rostida i patata, i acompanyat de verdures i gravy. És un símbol en l'estereotip de la Merry England i també forma part de la gastronomia de la resta de països anglòfons.
La carn de bou és la més utilitzada, a la manera del rosbif, però també es pot fer amb xai, porc o aus de corral. Avui dia el rostit es fa sempre al forn. Un acompanyament típic són els Yorkshire puddings.

## Vegeu també

* Gastronomia d'Anglaterra

## Referències

* ↑ Mason, Laura. Food Culture in Great Britain. Greenwood Press, 2004, p. 139–140. ISBN 0-313-32798-X.
# Sònia de Ignacio-Simó i Casas

Sònia de Ignacio-Simó Casas (Terrassa, Vallès Occidental, 24 de gener de 1971) ha estat una jugadora d'hoquei sobre herba catalana.
Formada al Club Deportiu Terrassa, va guanyar cinc Campionats de Catalunya, dos Copes de la Reina i una Lliga espanyola. Internacional amb la selecció espanyola, va participar en els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996 i Sidney 2000, on va finalitzar en la quarta posició. Després de la seva retirada com a jugadora al final de la temporada 1999-00, va exercir com a entrenadora i directora tècnica del CD Terrassa, aconseguint dos Campionats de Catalunya, una Copa de la Reina i dues Lligues espanyoles. També va dirigir la selecció espanyola sub-18.
Entre d'altres reconeixements, ha rebut la medalla a l'esperit esportiu de l'Ajuntament de Terrassa el 1997 i el premi a la millor esportista del 2000 de Terrassa.

## Palmarès
### Com a jugadora
#### Selecció espanyola

* 4t lloc als Jocs Olímpics de Sidney 2000

#### Clubs

* 1 Lliga espanyola d'hoquei herba femenina: 1999-00
* 2 Copa espanyola d'hoquei herba femenina: 1997-98, 1999-00
* 5 Campionat de Catalunya d'hoquei herba femenina: 1991-92, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00

### Com a entrenadora
#### Clubs

* 2 Lliga espanyola d'hoquei herba femenina: 2000-01, 2001-02
* 1 Copa espanyola d'hoquei herba femenina: 2000-01
* 2 Campionat de Catalunya d'hoquei herba femenina: 2000-01, 2001-02

## Referències

* 1 2 «Sònia de Ignacio-Simó i Casas». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Olímpics – CD Terrassa Hockey». [Consulta: 25 novembre 2020].
* ↑ «CD Tarrassa» (en castellà). El Mundo Deportivo, 04-05-2001. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Medalla a l'esperit esportiu (1992-)». Ajuntament de Terrassa. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2017. [Consulta: 26 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Sonia de Ignacio-Simó - FIH
# Rasa de Vilardell

La rasa de Vilardell és un curs fluvial de la comarca del Solsonès, afluent del Riard (el qual, ensems, ho és de la Ribera Salada).
Neix a 988 m d'altitud, a 327 m al NW de cal Sarri i durant pràcticament tot el seu recorregut segueix la direcció NE-SW. 1.200 m després del seu naixement passa a 200 m a l'est de la masia de Vilardell i desguassa al Riard a 669 m d'altitud.

## Referències

* ↑ «Rasa de Vilardell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nižná Jablonka

Nižná Jablonka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1436.
# Sierra Madre del Sur

La Sierra Madre del Sur és una serralada que es troba al sud de Mèxic i que s'estén al llarg de 800 km entre el sud de Jalisco i l'istme de Tehuantepec, a l'Estat d'Oaxaca. Discorre paral·lalela a la costa de l'oceà Pacífic i l'Eix Volcànic Transversal, del qual la separa la Depressió de Balsas, tot travessant els estats d'Oaxaca, Guerrero, Veracruz i Puebla. L'Eix Volcànic Transversal i la Sierra Madre del Sud s'uneixen al nord de l'Oaxaca, a la Sierra Mixteca.
La seva alçada mitjana és de 2.000 msnm i el seu cim més alt és el Cerro Nube Flan, al sud d'Oaxaca, amb 3.750 m

## Cims principals

Els principals cims, sense tenir en compte els cims secundaris, són:
* Cerro Nube Flan. 3.750 m
* Cerro el Nacimiento. 3.710 m
* Cerro Teotepec. 3.540 m
* Cerro Zempoaltépetl. 3.400 m
* Cerro Yatin Noreste. 3.360 m
* Cerro del Águila. 3.360 m
* Cerro Volcán Prieto. 3.250 m
* Cerro Humo Grande. 3.250 m

## Referències

* ↑ «Cerro Nube Flan, Mexico» (en anglès). peakbagger.com. [Consulta: 1r novembre 2011].
* ↑ «Sierra Madre del Sur» (en anglès). peakbagger.com. [Consulta: 1r novembre 2011].

## Enllaços externs

* Sierra Madre del Sur pine-oak forests (World Wildlife Fund)
* Sierra Madre del Sur pine-oak forests (National Geographic)
# Neuse Forest

Neuse Forest és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2007 tenia 1.504 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Neuse Forest tenia 1.426 habitants, 526 habitatges i 460 famílies. La densitat de població era de 186 habitants per km².
Dels 526 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,8% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 12,4% no eren unitats familiars. En el 10,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 31,6% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.222 $ i la renda mediana per família de 70.284 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.889 $ mentre que les dones 30.556 $. La renda per capita de la població era de 29.828 $. Cap de les famílies i l'1,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Neuse Forest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Neuse Forest». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Saint-Boil

Saint-Boil és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 470 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008- | Joël Dessolin | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 485 | 502 | 439 | 398 | 377 | 406 | 470 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Union Sportive Tunisienne

La Union Sportive Tunisienne (àrab: الاتحاد الرياضي التونسي, al-Ittiḥād ar-Riyāḍī at-Tūnisī, ‘Unió Esportiva Tunisenca’) o UST és un club de futbol tunisià de la ciutat de Tunis. Va ser fundat el 1917 per la fusió dels clubs Stade tunisois, jueu, i Stade africain, musulmà.

## Palmarès

* Lliga tunisiana de futbol
** 1930, 1931, 1933
* Copa tunisiana de futbol
** 1930, 1931, 1933, 1934, 1935
* Lliga tunisiana de futbol femenina
** 2005
* Supercopa tunisiana de futbol femenina
** 2010
* Copa de la Lliga tunisiana de futbol femenina
** 2016
* Copa Hédi Chaker
** 1959

## Referències

* ↑ «Tunisia - Foundation Dates of Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Tunisia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Tunisia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Melitea

Melitea (en llatí Melitaea o Meliteia, en grec antic Μελιταία o Μελίτεια) era una antiga ciutat del districte de Ftiotis a Tessàlia, situada a 10 estadis de distància de la ciutat d'Hel·las i propera al riu Enipeu, segons Estrabó.
Segons els seus habitants, la ciutat es deia abans Pirra, i mostraven al mercat la tomba d'Hel·len, fill de Deucalió i Pirra. Es creia també, segons una altra tradició, que va ser fundada per Meliteu.
Segons Tucídides, quan Bràsides a la Guerra del Peloponès anava de Tessàlia cap a Macedònia, es va aturar a la ciutat per unir-se als seus amics tessalis que el van escortar, i per aquest relat se sap que Melitea es trobava a un dia de marxa des de Farsàlia. A la guerra de Làmia els aliats van deixar els seus bagatges i subministraments a la ciutat mentre atacaven al general macedoni Lleonat, segons Diodor de Sicília. Després la ciutat va passar a la Lliga Etòlia i Filip V de Macedònia la va voler ocupar, però no ho va aconseguir perquè les escales d'assalt eren massa curtes, com diu Polibi. També mencionen Melibea el Periple de Pseudo-Escílax, Esteve de Bizanci, Plini el Vell i Claudi Ptolemeu, que l'anomena erròniament Μελίταρα ("Melítara").
Les ruïnes d'una antiga fortalesa prop de Keuzlár correspondrien al lloc d'aquesta ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Melitaea». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 gener 2021].
# Menceyat d'Icod

Icod era un dels nou menceyats en què fou dividida l'illa canària de Tenerife després de la mort del mencey Tinerfe, a l'època anterior a la conquesta de les illes per part de la Corona de Castella. Ocupava l'extensió dels actuals municipis d'El Tanque, La Guancha, Icod de los Vinos així com part de Garachico. Els seus menceys foren Chincanairo i Pelicar.

## Referències

* ↑ Conquista y antiguedades de las islas de la Gran Canaria y su descripción, con muchas advertencias de sus privilegios, conquistadores, pobladores, y otras particularidades en la muy poderosa isla de Tenerife Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine. (Trad.Spa :"La conquista e i reperti delle isole Gran Canaria con la loro descrizione, sui privilegi, i conquistatori, i coloni, e altre caratteristiche della potente isola di Tenerife")
# Menceyat d'Adeje

Adeje era un dels nou menceyats en què fou dividida l'illa canària de Tenerife després de la mort del mencey Tinerfe, a l'època anterior a la conquesta de les illes per part de la Corona de Castella. Ocupava l'extensió dels actuals municipis d'Guía de Isora, Adeje, Santiago del Teide, així com possiblement també part d'Arona. Els seus menceys foren Betzenuriya, Pelinor, Tinerfe i Sunta.

## Referències

* ↑ Conquista y antiguedades de las islas de la Gran Canaria y su descripción, con muchas advertencias de sus privilegios, conquistadores, pobladores, y otras particularidades en la muy poderosa isla de Tenerife Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine. (Trad.Spa :"La conquista e i reperti delle isole Gran Canaria con la loro descrizione, sui privilegi, i conquistatori, i coloni, e altre caratteristiche della potente isola di Tenerife")
# Miquel Forteza i Pinya

Miquel Forteza i Pinya (Palma, Mallorca, 1888 - 1969) fou un escriptor i enginyer de camins mallorquí.
Estudià filosofia i lletres a la Universitat de Barcelona (1905-1907), on fou alumne d'Antoni Rubió i Lluch, i enginyeria civil a Madrid (1916). Treballà com a enginyer de ferrocarrils a Madrid i Barcelona fins al 1929, quan fou destinat novament a les Illes Balears. Fou cap d'obres públiques de les Balears (1940-58), i responent a la crida de Francesc de Borja Moll, fou un dels fundadors i primer president de l'Obra Cultural Balear del 1962 fins a la seva mort.
La seva obra literària respon a l'estètica de l'anomenada Escola Mallorquina, i va col·laborar a Diari de Mallorca, La Veu de Mallorca i altres.

## Obres
### Poesia

* L'estela (1919)
* L'íntim recer (1935)
* Ressons (1951)
* Rosa dels vents (1960), amb traduccions d'Oscar Wilde i Edgar Allan Poe.
Obres presentades als Jocs Florals de Barcelona
* Noves cançons (1919)
* El poble submergit (1921), 2n accèssit a l'Englantina d'or
* La llegenda del castell (1922)
* L'àngel tutelar (1932 i 1934)
* El far abandonat (1933), accèssit a l'Englantina d'or
* L'amor essencial (1934)

### Llibrets d'òpera

* Nuredduna (1947), amb música d'Antoni Massana
* El Castell d'Iràs i no Tornaràs (1955)
* Santah (1955)

### Assaigs

* Los antiguos caminos de Mallorca (1953)
* Muros y cabañas: la mampostería en seco en Baleares (1955)
* Las carreteras de las Baleares (1958)
* Els descendents dels jueus conversos de Mallorca (1966)

## Referències

* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques

## Enllaços externs

* Miquel Forteza a la UOC
* «Miquel Forteza i Pinya». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Mesoaxó

En neurobiologia, un mesoaxó és un parell de membranes plasmàtiques paral·leles d'una cèl·lula de Schwann. Marca el punt de contacte punta a punta de la cèl·lula de Schwann que envolta l'axó. Una única cèl·lula de Schwann del sistema nerviós perifèric s'embolicarà i suportarà només un axó individual (llavors mielinitzat; proporció d'1:1), mentre que els oligodendròcits que es troben al sistema nerviós central poden embolicar i suportar 5-8 axons. Els axons prims no mielinitzats sovint s'agrupen, amb diversos axons no mielinitzats a un sol mesoaxó (i diversos grups d'aquest tipus a una única cèl·lula de Schwann).
El mesoaxó extern (Terminologia histologica: Mesaxon externum) és la connexió de la membrana cel·lular externa amb la beina compacta de mielina. El mesoaxó intern (Terminologia histologica: Mesaxon internam) és la connexió entre la beina de mielina i la part interna de la membrana cel·lular de la cèl·lula de Schwann, que es troba directament oposada a l'axolema, és a dir, la membrana cel·lular de la fibra nerviosa envoltada per la cèl·lula de Schwann. .

## Referències

* ↑ Webster, HENRY DEF. (2005-01-01), Chapter 1 - Introduction, ISBN 978-0-7216-9491-7, doi:10.1016/b978-0-7216-9491-7.50004-1, <http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9780721694917500041>. Consulta: 27 novembre 2020
* 1 2 Morell, Pierre. «The Myelin Sheath» (en anglès). Basic Neurochemistry: Molecular, Cellular and Medical Aspects. 6th edition, 1999.
# Mima (ciutat)

Mima (美馬市, Mima-shi) és una ciutat de la prefectura de Tokushima, al Japó.
El 29 de febrer de 2016 tenia una població estimada de 30.462 habitants i una densitat de població de 83 habitants per km². Té una àrea total de 367,14 km².

## Geografia

Mima està situada al nord-oest de la prefectura de Tokushima, i fa frontera pel nord amb la prefectura de Kagawa. Els rius Yoshino, Anabuki i Sadamitsu creuen la ciutat.
Dins dels límits de la ciutat es troben les muntanyes Tsurugi i Nako. Tsurugi és la segona ciutat més alta de la regió de Shikoku i de l'oest del Japó.

## Història

L'actual ciutat de Mima fou establerta l'1 de març de 2005 com a resultat de la fusió dels antics pobles de Mima, Anabuki i Waki, i la vila de Koyadaira (tots del districte de Mima.
Els kanjis que formen el nom de Mima signifiquen "cavall bonic". Mima havia estat llar de molts criadors de cavalls. Tot i que aquesta pràctica ja no és tan comuna actualment, la tradició està reflectida en l'art i productes locals.

## Referències

* 1 2 «美馬市紹介 (Introducció a la ciutat de Mima)» (en japonès). Ajuntament de Mima, 29-02-2016. [Consulta: 14 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d (japonès)
# Milford (Maine)

Milford és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 2.950 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Milford tenia 2.950 habitants, 1.180 habitatges, i 797 famílies. La densitat de població era de 25 habitants/km².
Dels 1.180 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.500$ i la renda mediana per família de 46.542$. Els homes tenien una renda mediana de 33.359$ mentre que les dones 25.758$. La renda per capita de la població era de 17.649$. Entorn del 9,7% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Milford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Milford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Min Kyung-gab

Min Kyung-gab (coreà: 민경갑?) (27 d'agost de 1970) és un lluitador sud-coreà, ja retirat, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1992 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Barcelona, on guanyà la medalla de bronze en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Àsia de lluita de 1993 i als Jocs Asiàtics de 1994.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Bang Dae-Du». [Consulta: 12 abril 2023].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 12 abril 2023].