OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anna de Bulgària

Anna (fl. segles ix i x) va ser una princesa búlgara. Era filla del príncep Boris I de Bulgària (852–889).
Anna era la segona filla i la menor dels sis fills que Boris va tenir amb la seua segona esposa María. Els seus germans van ser el príncep Vladímir (r. 889–893), el tsar Simeó el Gran (r. 893–927), els prínceps Gabriel i Jacob i la princesa Eupraxia. Anna va rebre el mateix nom que la germana de Boris.
Es va casar amb el tarkan Simeó, una figura influent al Primer Imperi Búlgar. Com la seua germana major Eupraxia, Anna va acabar sent monja a un monestir de Preslav, la capital búlgara. La seua làpida, desenterrada en 1965 i escrita en grec medieval i antic eslau, revela que va morir com a monja un 9 d'octubre d'un any desconegut.
El revers de la pedra presenta un retrat de la princesa en un vestit folgat, apuntant els seus braços cap a esglésies amb cúpules coronades d'una creu en cada costat i aguantant un ceptre a la seua mà dreta. Basant-se en aquest retrat, és molt probable que Anna fos un ktetor de dues esglésies.
En 1985, en la pel·lícula búlgara Boris I, la princesa Anna va ser interpretada per l'actriu Adriana Petrova.

## Referències

* ↑ Wincenty Swoboda: Anna córka Borysa Michała. In Słownik Starożytności Słowiańskich. Vol. 1. 1961, p. 25.
* ↑ Голяма енциклопедия България. Т. I (А-Бъл). С.:БАН, 2012. с.69.
* ↑ «Boris I (1985)» (en anglés). Imdb. [Consulta: 18 novembre 2017].

## Bibliografia

* Hýbl František: Dějiny národa bulharského. Vol. 1. Praga 1930, p. 108.
* Kos F.: Gradivo za zgodovino Slovencev v srednjem veku. Vol. 2. Ljubljana, p. 308.
# Gal·licà

Gal·licà és el nom dels següents personatges:
* Gal·licà, cònsol romà el 238
* Gal·licà, retòric romà
* Vulcaci Gal·licà, historiador romà
# Regió de Hinterrhein

La Regió de Hinterrhein és una de les 11 regions del cantó dels Grisons (Suïssa). És una regió bilingüe amb l'alemany i el romanx com a llengua oficial i està formada per 38 municipis repartits en 5 cercles comunals. Té una població de 12415 habitants (cens de 2007) i una superfície de 617,63 km². El cap de la regió és Hinterrhein.

## Municipis

Cercle d'Avers :
| Escut | Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² | Núm. OFS |
| | Avers | 170 | 93.12 |
Cercle de Domleschg :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² |
| Almens | 221 | 8.34 |
| Fürstenau | 332 | 1.32 |
| Paspels | 454 | 4.59 |
| Pratval | 234 | 0.77 |
| Rodels | 264 | 1.68 |
| Rothenbrunnen | 303 | 3.11 |
| Scharans | 818 | 14.29 |
| Sils im Domleschg | 842 | 9.28 |
| Tomils | 709 | 30.56 |
Cercle de Rheinwald :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² |
| Hinterrhein | 78 | 48.30 |
| Nufenen | 151 | 28.03 |
| Splügen | 421 | 60.49 |
| Sufers | 127 | 34.62 |
Cercle de Schams :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² |
| Andeer | 881 | 46.30 |
| Casti-Wergenstein | 60 | 25.62 |
| Donat | 221 | 4.67 |
| Ferrera | 84 | 75.46 |
| Lohn | 50 | 8.17 |
| Mathon | 55 | 15.13 |
| Rongellen | 45 | 2.02 |
| Zillis-Reischen | 397 | 24.48 |
Cercle de Thusis :
| Nom | Població (Des. 2007) | Superfície in km² |
| Cazis | 1503 | 7.26 |
| Flerden | 204 | 6.09 |
| Masein | 394 | 4.20 |
| Portein | 22 | 3.42 |
| Präz | 161 | 11.35 |
| Sarn | 142 | 7.60 |
| Tartar | 168 | 1.55 |
| Thusis | 2633 | 6.81 |
| Tschappina | 162 | 24.67 |
| Urmein | 109 | 4.33 |

## Vegeu també

* Regions del Cantó dels Grisons
# Oxford (Nebraska)

Oxford és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 876 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oxford tenia 876 habitants, 379 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 371,7 habitants per km².
Dels 379 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.490 $ i la renda mediana per família de 40.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.063 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 18.129 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oxford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Billy Bathgate

Billy Bathgate és una pel·lícula estatunidenca de Robert Benton estrenada el 1991 i doblada al català.

## Argument

El 1935, el jove Billy Bathgate entra a la banda del cèlebre gàngster Dutch Schultz. Aquest últim, fred, cínic i paranoic, no vacil·la a ordenar executar el seu adjunt, Bo Weinberg (interpretat per Bruce Willis), que sospita que l'ha traït. Pressentint el desig de Dutch per a la seva amant Drew (interpretada per Nicole Kidman), Bo fa prometre a Billy protegir la jove. Hostilitzat per la justícia i talonejat per les bandes rivals, Dutch intentarà més tard matar-la, però Billy, que se n'ha enamorat, decideix assegurar la seva protecció.

## Repartiment

* Dustin Hoffman: Dutch Schultz
* Nicole Kidman: Drew Preston
* Loren Dean: Billy Bathgate
* Bruce Willis: Bo Weinberg
* Steven Hill: Otto Berman
* Steve Buscemi: Irving
* Stanley Tucci - Lucky Luciano
* Mike Starr - Julie Martin

## Nominacions

* 1992. Globus d'Or a la millor actriu secundària per Nicole Kidman

## Referències

* ↑ Billy Bathgate
* ↑ «Billy Bathgate». The New York Times.
# Salvia jordanii

Salvia jordanii és una espècie de planta amb flors del gènere Salvia dins la família de les lamiàcies.

## Descripció

Es diferencia de l'espècie comuna de romaní Salvia Rosmarinus en tenir les branques tombades (procumbents) una alçada menor (màxim un metre però sovint més menuda) i en tenir més pilositat en tiges i flors, el calze és especialment pilós. Les [flor]s tenen un ventall de colors més ampli, ja que inclouen el blau-porpra.

## Distribució

Rosmarinus eriocalyx només es troba al sud-est d'Espanya i a les costes del nord d'Àfrica. Són espècies de distribució limitada i es considera una espècie en perill.

## Taxonomia

Un estudi filogenètic del 2017 va confirmar d'altres d'anteriors que postulaven la inclusió dels gèneres Dorystaechas, Meriandra, Perovskia, Rosmarinus i Zhumeria, ampliant el nombre d'espècies del gènere Salvia a més de 1000. Això va comportar que el seu nom científic va canviar de Rosmarinus eriocalyx a l'actual Salvia jordanii, i l'antic n'és un dels seus sinònims.
Quan aquesta espècie s'anomenava Rosmarinus eriocalyx, actualment Salvia granatensis i llavors Rosmarinus tomentosus, havia arribat a ser considerada una com una subespècie seva.

### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims de Salvia jordanii:
* Rosmarinus eriocalyx Jord. & Fourr.
* Rosmarinus eriocalyx var. pallescens (Maire) Upson & Jury
* Rosmarinus pallescens (Maire) Sennen
* Rosmarinus tournefortii (Noë ex Jord. & Fourr.) Jahand. & Maire

## Referències

* ↑ «Salvia jordanii» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ Drew, Bryan T.; González-Gallegos, Jesús Guadalupe; Xiang, Chun-Lei; Kriebel, Ricardo; Drummond, Chloe P.; Walker, Jay B.; Sytsma, Kenneth J. «Salvia united: The greatest good for the greatest number». Taxon, 66, 6, 01-02-2017, pàg. 133-145. DOI: 10.12705/661.7.
* ↑ Walker, J.D. «A genus move: Rosemary joins a new family». The Courier-Tribune, 07-07-2020, pàg. 23-40.
* ↑ Upson, Tim «551. Rosmarinus Eriocalyx: Labiatae». Curtis's Botanical Magazine, vol. 23, n. 1, 01-02-2006, pàg. 62.
# Albert Levan

Albert Levan (1905–1998) va ser un botànic i genetista suec.
Albert Levan actualment és conegut especialment per ser el coautor de l'informe de l'any 1956 on s'estableix que els humans normalment tenen 46 cromosomes (en lloc dels 48 cromosomes que es creia anteriorment). Aquest gran descobriment va ser fet per Joe Hin Tjio en el laboratori de Levan.
Levan estava especialitzat en la citologia de les plantes. Levan va observar la similitud entre l'estructura dels cromosomes de les cèl·lules canceroses i els errors introduïts en les cèl·lules de les plantes via elements químics o radioactius. Aquests estudis posteriorment el van portar a examinar els cromosomes en les cèl·lules animals.
Levan va ser elgit membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències el 1967.

## Referències

* Tjio JH, Levan A. The chromosome number of man. Hereditas 1956; vol. 42, pages 1–6.
# Anoplagonus

Anoplagonus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels agònids.

## Taxonomia

* Anoplagonus inermis (Günther, 1860)
* Anoplagonus occidentalis (Lindberg, 1950)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Günther, A., 1860. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. British Mus., Londres. Cat. Fishes v. 2: i-xxi + 1-548.
* ↑ Lindberg, G. U., 1950. Description of a new species in the genus Anoplagonus Gill (Pisces, Agonidae) from the Sea of Japan. Issled. Dal'nevost. Morei SSSR v. 2: 303-304.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Gal·liena

Gal·liena (en llatí: Galliena) va ser una cosina (consobrina) de Gal·liè (260-268) de qui Trebel·li Pol·lió diu a la Història Augusta que era la que va coronar l'usurpador Cels (265), un dels nombrosos aspirants a l'Imperi que van sorgir en temps d'aquell emperador.
Consta una moneda amb la inscripció LICIN. GALLIENA AUG. Però la seva autenticitat és dubtosa. Altres dues monedes classificades com autentiques són: una que a un costat mostra la cara de Gal·liè i la llegenda GALLIENAE AUGUSTAE i al darrere una Victòria i les paraules UBIQUE PAX, i una altra mostra una Victòria amb l'emperador amb roba militar i les paraules VICTORIA AUG.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Galliena». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 7 desembre 2023].
# Ramanella nagaoi

Ramanella nagaoi és una espècie de granota que viu a Sri Lanka.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & de Silva, A. 2004. Ramanella nagaoi. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Casa Casòs

La Casa Casòs és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt constituït per un edifici d'habitatge, dos pallers i un cobert disposats al voltant d'una era rectangular que conserva el paviment de pedra.
L'edifici d'habitatge és de planta rectangular, coberta a tres vessants, amb planta baixa, dos pisos i golfes i a la façana principal, al costat sud, té un portal adovellat a la planta baixa, un balcó corregut al primer pis i dos balcons al segon. A la façana est s'hi ha afegit una ampliació recent, de major alçada. Les façanes són arrebossades.
Els pallers són de planta quadrada amb coberta a dos vessants i façanes de maçoneria quasi cegues. El cobert, amb una interessant façana oberta a l'era, té teulada de teula i un contrapendent de fibrociment.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Casòs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Boçac

«Boçac» té aquests significats:
* Boçac (Avairon), municipi al departament de l'Avairon (regió d'Occitània, França)
* Boçac (Cruesa), municipi a departament de Cruesa (regió de Nova Aquitània, França)
* Boçac (Òlt), municipi al departament de l'Òlt (regió d'Occitània, França)
* Boçac d'Arona, municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Boçac de Montagut, municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Cantó de Boçac, cantó al districte de Garait del departament de Cruesa (regió de Nova Aquitània, França)
# Montserrat Comas d'Argemir Cendra

Montserrat Comas d'Argemir Cendra (Barcelona, 1953) és una magistrada catalana i ex vocal del Consell General del Poder Judicial. Des de 2001 és presidenta de la Secció Desena de l’Audiència Provincial de Barcelona. El 2017 va presidir el cas Palau. És membre i portaveu a Catalunya de l'associació de jutges Jutgesses i Jutges per a la Democràcia. Se la distingeix especialment per l’adaptació del sistema de justícia a la perspectiva de gènere.

## Trajectòria

Es va llicenciar en Dret per la Universitat de Barcelona l'any 1975. Va ser jutgessa d'instrucció a Arenys de Mar i Barcelona i és magistrada des del 1987. El 2001 va ser nomenada vocal del Consell General del Poder Judicial fins al 2008, etapa durant la qual va presidir l'Observatori contra la Violència Domèstica i de Gènere del mateix organisme. Des del 2001 és també presidenta de la Secció Desena de l'Audiència Provincial de Barcelona.
El 2014 va signar juntament amb una trentena de jutges i magistrats més un document titulat "Manifiesto de jueces por el derecho a decidir" on es defenia la legalitat d'un referèndum d'independència a Catalunya dins el marc constitucional espanyol actual.
El 2017 va presidir el tribunal del Cas Palau, on es va demostrar els delictes de malversació, tràfic d'influències i blanqueig de diners dels acusats i el finançament il·lícit de Convergència Democràtica de Catalunya.
És membre i portaveu a Catalunya de l'associació de jutges "Juezas y jueces por la Democracia", considerada de caràcter progressista.
El desembre de 2019, entra com magistrada a la Sala de Govern del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.

## Premis i reconeixements

El 2023 va rebre una Medalla d’honor pels serveis excepcionals a la justícia, atorgada pel Govern de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «"En Catalunya no ha existido la violencia que requiere el delito de rebelión"» (en castellà). eldiario.es.
* 1 2 «El Govern atorga el Premi Justícia 2023 a l'exconseller Josep Maria Vallès» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «Sra. Montserrat Comas d'Argemir - Fundació Vicki Bernadet». Fundació Vicki Bernadet.
* ↑ Press, Europa «Montserrat Comas regresa a la Audiencia de Barcelona tras la renovación del CGPJ» (en castellà). europapress.es, 29-09-2008.
* ↑ «Una treintena de jueces de Cataluña salen en defensa del referéndum secesionista de Mas» (en castellà). Cronica global.
* ↑ «El CGPJ archiva la causa contra los 33 jueces que firmaron el manifiesto a favor del derecho a decidir». La Vanguardia.
* ↑ «La sentència del cas Palau ja està enllestida». Ara.cat.
* ↑ «Montserrat Comas: "La denominación Juezas y Jueces para la Democracia es la mejor forma de reforzar el derecho a la igualdad"» (en castellà). Confilegal, 07-06-2017.
* ↑ «El TSJC fa un gir a la dreta amb una nova Sala de Govern molt més conservadora». [Consulta: 23 setembre 2021].
# Gal·lita

La gal·lita és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la calcopirita.

## Característiques

La gal·lita és un sulfur de fórmula química CuGaS₂. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gal·lita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars) amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, stannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de metalls base amb alt contingut de gal·li. La gal·lita ha estat descrita a partir de mostres de dos jaciments: la mina Kipushi, a Katanga (República Democràtica del Congo) i a la mina Tsumeb, a la regió d'Otjikoto (Namíbia). També ha estat trobada a la província de Pinar del Río (Cuba) i a un parell d'indrets de Bulgària: a la mina Chelopech (Sofía) i a la mina Radka (Pazardzhik).

## Referències

* ↑ «Gallite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 agost 2016].
# Ramon Minguell Gasull

Ramon Minguell Gasull (Reus, Baix Camp, 1870 - 1925) va ser un sacerdot i escriptor català.
Estudià quatre anys de llatinitat i humanitats a la sucursal que hi havia a Reus del Seminari de Tarragona, ciutat on després, va estudiar filosofia i teologia. Ordenat sacerdot el 1893, amb dispensa papal, ja que no tenia l'edat requerida, va llicenciar-se i doctorar-se en Teologia a la Universitat Pontifícia de València. Va ser professor de religió a l'Institut de Reus i va ser catedràtic de magisteri a Lleida i a Reus.
Va ser un dels fundadors del Semanario Católico de Reus, periòdic ultra catòlic i conservador on col·laborà assíduament. Va escriure una Memoria histórico-descriptiva del Santuario de Misericordia de la ciudad de Reus, publicada a Lleida per la Tipografía Mariana el 1888, una Necrológica del Excmo. e Ilmo. sr. D. Juan B. Grau y Vallespinós, obispo de Astorga, publicada a Reus el 1917 i un curiós llibret: La Teoría del bien posible o la llamada del mal menor, publicada a Reus el 1916, on defensava que en la vida política, a falta d'una candidatura catòlica, és moralment lícit recolzar una candidatura no catòlica. Segons Gras i Elies seria el redactor de Crónica del 5º Congreso Católico Español celebrado en Burgos el año 1899. Burgos: Imprenta y Estereotipia de Polo, 1899. Va morir l'any 1925. Un germà seu, Joan Minguell Gasull, va ser advocat de la Cambra de la Propietat Urbana de Reus, i per les seves idees i actuacions conservadores, va ser afusellat l'agost del 1936.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 453-454.
* ↑ Gras i Elies, Francesc. Historia de la ciudad de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imprenta de F. Arís e Hijo, 1906, p. 462.
# Pangasius mekongensis

Pangasius mekongensis és una espècie de peix de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Mekong (Vietnam).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Roberts, T.R. i C. Vidthayanon 1991. Systematic revision of the Asian catfish family Pangasiidae, with biological observations and descriptions of three new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 143:97-144.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Boçan

Boçan (francès Boussan) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Saló de Racionistes

El Saló de Racionistes és un edifici d'estil eclèctic dissenyat l'any 1886 per l'arquitecte Joaquín María Arnau Miramón (1849 - 1906), a la ciutat de València.

## Història

L'arquitecte Joaquín María Arnau Miramón rep, al desembre de 1886, l'encàrrec del comte de Trigona —en representació de la Gran Associació Domiciliària de la Mare de Déu dels Desemparats— del projecte d'un gran saló per al repartiment de racions de menjar a les famílies pobres dels obrers sense treball del sector seder i d'una escola de pàrvuls adjunta, al carrer de la Blanqueria de València. Aquest saló, conegut avui com el Saló de Racionistes, constitueix una de les seues obres més importants i conegudes, a causa de l'ús original d'una volta metàl·lica per cobrir la nau de la gran sala.

## Característiques

Destaca la façana de maó vist rematada amb una arcada de mig punt. El saló, de planta rectangular, té una coberta de teules recolzades en encavallades metàl·liques i contraforts d'obra. És un dels primers exemples de l'ús del ferro laminat en la construcció valenciana i la seua arquitectura, eclèctica i historicista, respon a criteris pròxims al racionalisme constructiu del segle xix.
En l'actualitat aquest saló l'utilitza com a pavelló esportiu del col·legi Gran Associació.

## Galeria fotogràfica i plànol

* Saló de Racionistes
* Detall de la façana
* Interior
* Detall de la coberta
* Façana a Blanqueries

## Bibliografia

* El Gran Salón de Racionistas de Joaquín Mª Arnau Miramón o el atrevimiento de la innovación. Mª Mar Sánchez Verduch. Article publicat en "Archivo de Arte Valenciano". Any: 1997. Número: 78. p. 32 -37
* La arquitectura del eclecticismo en Valencia: vertientes de la arquitectura valenciana entre 1875 y 1925. Benito Goerlich, D. Ajuntament de València, 1992.
* Conocer Valencia a través de su arquitectura. Diversos autors. Ed. Col·legi Oficial d'Arquitectes de la Comunitat Valenciana-Ajuntament de València, València. 2001.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Saló de Racionistes
* Fitxa de l'edifici del Col·legi d'Arquitectes Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine.
* Col·legi Gran Associació
# Mont Cheaha

El mont Cheaha és el cim més alt de l'estat d'Alabama, als Estats Units. El cim s'eleva fins als 735 msnm i es troba poques milles al nord-oest de la ciutat de Delta, al parc estatal de Cheaha. El cim forma part de les muntanyes de Talladega, l'extrem meridional de les muntanyes Blue Ridge. Al cim hi ha la Bunker Tower, una torre de pedra, utilitzada com a torre de guaita. La muntanya acull diverses antenes de TV i ràdio.

## Referències

* ↑ «Cheaha Mountain - Peakbagger.com». [Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ Baker, Mark D. «Cheaha park built with sweat and fun». The Anniston Star, 05-06-1999.
* ↑ «Advanced Television Systems and Their Impact upon the Existing Television Broadcast Service». Federal Communications Commission, 14-08-1996. [Consulta: 16 gener 2007].