OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Jara (Nou Mèxic)

La Jara és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 209 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Jara tenia 209 habitants, 93 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 5,7 habitants per km².
Dels 93 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,1% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 20,6% entre 25 i 44, un 36,8% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.444 $ i la renda mediana per família de 46.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.542 $ mentre que les dones 23.558 $. La renda per capita de la població era de 19.691 $. Aproximadament el 10,8% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Jara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Jara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Arrate Orueta Olabarria

Arrate Orueta Olabarria (Bilbao, Biscaia, 8 d'agost de 1984) és un exfutbolista i metgessa basca.
Debutà amb catorze anys a la Superlliga espanyola amb el Sondika Kirol Elkartea la temporada 1998-99. Després de la desaparició de l'equip femení, jugà amb el Leioa Kirol Elkartea amb el qual aconseguí l'ascens a la Primera Divisió la temporada 2001-02. Al final d'aquella temporada el Leioa EFT fou absorbit per l'Athletic Club de Bilbao i formà part del primer equip femení del club de la història. Tanmateix, degut a una llarga lesió de genoll, no hi debutà fins al 27 d'abril de 2003, el mateix dia que l'equip basc aconseguí el seu primer títol de Lliga a l'Estadi de San Mamés davant de 35.000 espectadors. Hi jugà durant tretze temporades, aconseguint quatre Lligues (2003, 2004, 2005, 2007) i marcant cinquanta-tres gols en 270 partits. Es retirà esportivament al final de la temporada 2014-15.
Llicenciada en medicina, s'especialitzà en rehabilitació. Treballa a l'Hospital Universitari de Cruces de Barakaldo, on hi va viure de primera mà la pandèmia de COVID-19.

## Referències

* ↑ «Athletic: “Los sanitarios seguiremos siendo igual de necesarios”» (en castellà). Mundo Deportivo, 27-04-2020. [Consulta: 19 abril 2023].
* ↑ Gil, Aimara G. «Orueta: "Debutar en San Mamés y el día que ganas la liga..."» (en castellà). As, 01-05-2020. [Consulta: 19 abril 2023].
* ↑ Capetillo, J. A. Pérez. «El orgullo de las antiguas jugadoras» (en castellà). El Correo, 01-02-2019. [Consulta: 19 abril 2023].
* ↑ Manterola, Aitor. «Futbola «dagokion» lekuan jarriz» (en basc). Berria, 31-03-2020. [Consulta: 19 abril 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Arrate Orueta - Athletic Club
# Echandens

Echandens és un municipi del cantó suís del Vaud, situat al districte de Morges.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pere Escuder

Pere Escuder fou un noble català del segle xv.
En 1451 Skanderbeg va fer aliança amb Alfons el Magnànim, reconeixent seva la sobirania, Bernat Vaquer ocupà el castell de Croia, i el Magnànim nomenà Ramon d'Ortafà virrei d'Albània el 1452, qui al seu torn va nomenar castlà de Croia Pere Escuder en lloc de Skanderbeg.

## Referències

* ↑ Mikaberidze, Alexander. Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia (en anglès). vol.1. ABC-CLIO, 2011, p. 69. ISBN 1598843370.
* ↑ Nicolau d'Olwer, Lluís. L'expansió de Catalunya en la Mediterrània Oriental. 3a ed.. Ed. Proa, 1974, p. 194. ISBN 8420965626.
# Acropentias

Acropentias és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Acropentias aureus Butler, 1878
* Acropentias papuensis Hampson, 1919

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 11 octubre 2011].
# Cor artificial

Un cor artificial és un dispositiu protèsic que s'implanta en el cos per a substituir al cor biològic. És distint d'una màquina de bypass cardiopulmonar (CPB), que és un dispositiu extern usat per a executar les funcions del cor i dels pulmons. El CPB oxigena la sang, de manera que no necessita estar connectat als dos circuits sanguinis. A més, un CPB pot utilitzar-se només durant unes hores, mentre que el cor artificial ha arribat a durar més de 20 mesos.

## Orígens

Un reemplaçament sintètic per al cor segueix sent des de fa molt temps un dels sants greals de la medicina moderna. L'avantatge obvi d'un cor artificial seria reduir la necessitat de trasplantaments de cor, ja que la demanda de donacions de cor (igual que per a la resta d'òrgans) excedeix àmpliament al nombre de donacions. Encara que el cor és intrínsecament simple (bàsicament és un múscul que funciona com una bomba), inclou subtileses que compliquen l'emulació directa amb materials sintètics i alimentació elèctrica. Les conseqüències són rebuig al trasplantament i ús de piles externes que limiten la mobilitat del pacient. Aquestes complicacions van limitar l'esperança de vida dels primers receptors humans a unes poques hores o dies.
# Miltochrista

Miltochrista és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Arctiinae i la família Erebidae.

## Espècies

* Miltochrista aberrans Butler, 1877
* Miltochrista apuncta Rothschild, 1915
* Miltochrista bivittata Butler, 1885
* Miltochrista calamina Butler, 1877
* Miltochrista cardinalis Hampson, 1900
* Miltochrista coccinea (Moore, 1886)
* Miltochrista convexa Wileman
* Miltochrista curtisi Butler, 1881
* Miltochrista decussata Moore, 1877
* Miltochrista delicata (Moore, 1878)
* Miltochrista delicia (Swinhoe, 1891)
* Miltochrista delineata (Walker, 1854)
* Miltochrista dentata Wileman
* Miltochrista dentifascia Hampson, 1894
* Miltochrista duopunctata Semper, 1899
* Miltochrista eccentropis Meyrick, 1894
* Miltochrista effasciata (Felder, 1861)
* Miltochrista expressa Inoue, 1988
* Miltochrista fasciata Leech, 1899
* Miltochrista flexuosa Leech, 1899
* Miltochrista fuscozonata Inoue
* Miltochrista gratiosa (Guérin-Méneville, 1843)
* Miltochrista hololeuca Hampson, 1895
* Miltochrista indica (Moore, 1879)
* Miltochrista inflexa (Moore, 1878)
* Miltochrista inscripta (Walker, 1854)
* Miltochrista karenkonis Matsumura
* Miltochrista koshunica Strand
* Miltochrista linga (Moore, [1860])
* Miltochrista maculifasciata Hampson, 1894
* Miltochrista magna Hampson, 1894
* Miltochrista mesortha Hampson, 1898
* Miltochrista miniata Forster, 1771
* Miltochrista multidentata Hampson, 1900
* Miltochrista multistriata Hampson, 1894
* Miltochrista nigralba Hampson, 1894
* Miltochrista obscura Semper, 1899
* Miltochrista pallida (Bremer, 1864)
* Miltochrista phaeoxanthia Hampson, 1900
* Miltochrista plumbilineata Hampson, 1900
* Miltochrista postnigra Hampson, 1894
* Miltochrista proleuca Hampson, 1900
* Miltochrista prominens (Moore, 1878)
* Miltochrista pulchra Butler, 1877
* Miltochrista punicea (Moore, 1878)
* Miltochrista Radians (Moore, 1878)
* Miltochrista rosacea (Bremer, 1861)
* Miltochrista rosaria Butler, 1877
* Miltochrista sanguinea (Moore, 1877)
* Miltochrista sauteri Strand
* Miltochrista spilosomoides (Moore, 1878)
* Miltochrista striata (Bremer & Gris, 1852)
* Miltochrista strigivenata Hampson, 1894
* Miltochrista takamukui Matsumura
* Miltochrista zebrina (Moore, 1878)
* Miltochrista ziczac (Walker, 1856)
* Miltochrista miniata
* Miltochrista miniata

## Referències

* ↑ «Catalogue of Life» (en anglès). Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 22 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Funetː Miltochrista
* Biodiversidad Virtualː Miltochrista (castellà)
# Nacional Sitjes

Nacional Sitjes, anomenada Popular Sitjes durant la guerra civil espanyola, fou una marca catalana d'automòbils, fabricats per l'empresa Fábrica de Automóviles Nacional Sitjes a Barcelona entre 1935 i 1945. L'empresa fou fundada per Antoni Sitjes, un expert mecànic amb quinze anys d'experiència prèvia a diverses factories d'automòbils d'Estrasburg.

## Història

Antoni Sitjes (fill de Ramon Sitjes i Pujals, natural de Cardona) ja havia fabricat tres models de cotxe a França amb la intenció de reproduir-los en uns futurs tallers propis a Catalunya. Un cop tornat al país, creà doncs la seva empresa i la presentà durant el Saló de l'Automòbil de Barcelona de 1935 (anomenat «VII Exposició Internacional de l'Automòbil»). Al seu estand, Nacional Sitjes exposà tres models diferents: un de dues portes, un de quatre i un cabriolet. El motor, de factura pròpia, era de quatre cilindres i 1.235 cc. Al mateix temps, l'empresa publicà un catàleg amb diversos models dibuixats i sense fotografies (ja que no tots els projectes estaven en producció), alhora que anunciava la imminent aparició d'un model d'11 HP i 1.601 cc.

### Guerra civil

L'esclat de la guerra civil espanyola el 1936 va interrompre el creixement de l'empresa, que va arribar a construir només molt poques unitats de vehicles. Tot i així, alguns Nacional Sitjes arribaren a ser utilitzats com a taxis a Barcelona. Des del començament de la guerra, la fàbrica es va haver de dedicar a la construcció i transformació de vehicles militars. Va realitzar blindatges per a camions i camionetes i transformar alguns xassissos d'automòbil en petits vehicles blindats. En paral·lel encara es varen construir alguns turismes, els quals atesa la situació política es varen comercialitzar amb el nom de Popular Sitjes.

### La fi de l'empresa

Al final de 1937 va cessar l'activitat de la fàbrica i no es reprengué fins al 1940, un cop acabada la guerra, tot i que la misèria imperant va fer que només es van reconstruir uns pocs vehicles de tota mena.
Entre 1942 i 1945, l'empresa va intentar sense èxit la fabricació de tractors agrícoles fins que, el 1946, Antoni Sitjes va vendre tots els seus projectes d'automoció –inclosos plànols, patents i marques–, juntament amb les autoritzacions oficials de fabricació, a Eusebi Cortès, qui aleshores estava en ple procés de creació de la nova marca Eucort.

## Referències

* ↑ Cubeles, Albert; Roca, Joan. «A la recerca del cotxe popular». A: L'enginy de postguerra. Microcotxes de Barcelona (PDF). Barcelona: Museu d'Història de Barcelona, 12 desembre 2012, p. 7 (MUHBA Llibrets de sala, 11).
* 1 2 3 Sitjes, Lluís; Pallás, Lluís. «NACIONAL SITJES - (1.935 - 1.937)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2016].
* ↑ «Automovilismo - VII Exposición Internacional del Automóvil» (PDF). La Vanguardia, 22173, 04-04-1935, pàg. 12 [Consulta: 16 juliol 2019].
* ↑ «Nacional Sitjes» (en castellà). losorigenes.net, 2007. [Consulta: 24 març 2016].
# La Jara

La Jara és una comarca natural situada a l'oest de la província de Toledo i també s'esté per zones de Ciudad Real, com el municipi d'Anchuras. El cap comarcal és Los Navalucillos, per bé que depèn bastant de Talavera de la Reina amb qui té lligams històrics.

## Municipis

* Los Navalucillos
* Los Navalmorales
* La Pueblanueva
* Alcaudete de la Jara
* Belvís de la Jara
* Sevilleja de la Jara
* San Martín de Pusa
* Las Herencias
* Aldeanueva de Barbarroya
* La Nava de Ricomalillo
* Espinoso del Rey
* Aldeanueva de San Bartolomé
* Mohedas de la Jara
* San Bartolomé de las Abiertas
* El Campillo de la Jara
* Santa Ana de Pusa
* Robledo del Mazo
* La Estrella
* Torrecilla de la Jara
* Puerto de San Vicente
* Retamoso
* Villarejo de Montalbán
# Marhaň

Marhaň és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1277.
# Ecfàntides

Ecfàntides (Echphantides, Ἐκφαντίδης) fou un poeta còmic atenenc de la vella comèdia que va florir després de Magnes i abans de Cratí d'Atenes i Telèclides, vers el 460 aC (olimpíada 80). Va portar el renom de Καπνίας que li van posar els seus rivals. En les seves obres ridiculitzava la rusticitat de la vella comèdia megàrica, però fou ridiculitzat al seu torn per Cratí, Aristòfanes i altres.
Es conserva únicament la seva obra Σατύροι, un fragment de la qual reprodueix Ateneu. Se li atribueix també Πύραυνος, però no és segur. Una altra comèdia de nom Δώνυσος, podria també ser seva, per comparació. Sembla que en les seves composicions el va ajudar el seu esclau Choerilus (Queril).

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.

## Bibliografia

* Luigi Enrico Rossi, Roberto Nicolai Corso integrato di letteratura greca. L'età classica, 2006 Le Monnier ISBN 978-88-00-20328-9
# Pere Enric Fernández i Miret

Pere Enric Fernández i Miret (Barcelona, 22 d'abril de 1932 – Cuernavaca, estat de Morelos, 22 de desembre de 1988) fou un escriptor i guionista de cinema mexicà d'origen català. Fill del crític d'art Enric Fernàndez i Gual.
Era fill d'Enric Fernández i Gual i d'Anna Miret i Feliu. En acabar la guerra civil espanyola el 1939 marxà a l'exili amb els seus pares i arribà amb ells a Mèxic a bord del Sinaia. Va estudiar a l'Instituto Lluís Vives i el 1961 es llicencià en arquitectura per la UNAM. En aquells anys concep les "cases toves", edificacions sense angles rectes, orgàniques i sòlides, de línies suaus. També visità Tarragona el 1964 i dissenyà els jardins d'Unidad Independencia, a San Jerónimo Lídice. El seu poc èxit fa que abandoni l'arquitectura per la literatura i el cinema.
El 1951 conegué Luis Buñuel i el va introduir en el món del cinema. El seu primer guió, però, no el va escriure fins a 1968 per al director Luis Alcoriza. El 1969, juntament amb els cineastes Arturo Ripstein i Felipe Cazals, l'editor Rafael Castanedo i el crític Tomás Pérez Turrent, funda l'empresa Cine Independiente de México. Tanmateix, es limità a fer de guionista i no va dirigir mai, tot i que va fer d'actor incidental a fils com Familiaridades de Felipe Cazals (1969) i Pasajeros en tránsito de Jaime Casillas (1976). El mateix any 1969 exposa dibuixos amb el xilè Salomón de Swan.
El 1970 es casa amb l'antropòloga Victoria Schussheim i el 1976 va rebre el premi Ariel pel disseny de l'escenografia del film El hombre de la media luna, dirigida per José Bolaños.
El 1980 fou convidat a visitar l'Ajuntament de Madrid juntament amb altres directors de cinema espanyols exiliats a Mèxic. El 1985 va signar juntament amb altres intel·lectuals un manifest ecologista contra la contaminació ambiental de Ciutat de Mèxic. El 1986 va col·laborar al diari El Universal, convidat pel seu director Paco Ignacio Taibo I.

## Obres
### Literatura

* Esta noche vienen rojos y azules (1964) conte
* Noche de Bruselas (1965), teatre
* Eclipse con explosión (1967), teatre
* Prostíbulo (1972), contes
* La zapatería del terror (1978), contes
* Rompecabezas antiguo (1981)
* Insomnes en Tahití (1989), novel·la

### Guions de cinema

* La puerta (1968) dirigida per Luis Alcoriza
* La hora de los niños (1969), dirigida per Arturo Ripstein
* Arde baby, arde o Lucky Johnny born in America (1970) dirigida per José Bolaños
* Nuevo Mundo (1976), dirigida per Gabriel Retes
* Cananea (1977) dirigida per Marcela Fernández Violante
* Bloody Marlene (1977) dirigida per Alberto Mariscal
* El Brazo de oro (1978) dirigida per Alberto Mariscal
* Historias violentas (1984)
* Monumentum (1988), que no s'arribà a filmar

## Referències

* ↑ Riera i Llorca, Vicenç. Els exiliats catalans a Mèxic. Barcelona: Editorial Curial, 1994, p. 268.
* ↑ Pedro F. Miret, una cronología per Javier Perucho
* ↑ MIRET, Pedro F. Arxivat 2020-12-01 a Wayback Machine. al web de la UNAM
* ↑ Familiaridades, fitxa de l'IMDB
# La Nuit des horloges

La Nuit des horloges és una pel·lícula fantàstica francesa del 2007 dirigida per Jean Rollin. La pel·lícula és protagonitzada per l'escriptora i antiga actriu pornogràfica francesa Ovidie, amb altres que han aparegut en moltes de les primeres obres de Rollin: Françoise Blanchard, Dominique, Nathalie Perrey i Jean-Loup Philippe. La seva penúltima pel·lícula, marca quaranta anys de la carrera de Rollin i ret homenatge a moltes de les seves obres cinematogràfiques anteriors i serveix d'agraïment als seus fidels seguidors.

## Trama

Una jove anomenada Isabelle ha heretat recentment una mansió rural del seu difunt oncle, escriptor i cineasta, Jean Michel. A la seva arribada, Isabelle va a visitar la tomba del seu oncle al Cementiri del Père Lachaise i després a la seva antiga casa que ara és seva. Un cop allà, l'Isabelle descobreix que la propietat conserva un vívid record del seu cosí i que tant el cementiri com la seva nova llar estan embruixats pels personatges i les fantasies de la seva vida.

## Repartiment

* Ovidie... Isabelle
* Françoise Blanchard... Letal
* Dominique... Ella mateixa
* Maurice Lemaître ... Un fantasma
* Nathalie Perrey... La guardià de les claus
* Jean-Loup Philippe... Un fantasma
* Jean Depelley ... Home-Musol
* Fabrice Maintoux ... Home-rellotge
* Sabine Lenoël ... Dona aïllada
* Jean-Pierre Bouyxou (veu)

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar inicialment el 16 de juliol de 2007 al Fantasia International Film Festival que es va celebrar a la Concordia University de Mont-real, on Rollin va rebre un premi a la seva trajectòria. Va rebre la seva projecció a França el 30 de març de 2008 al Festival L'Étrange de Lió.
Un DVD es va llançar a França el 3 de febrer de 2010 a través de la distribució LCJ, l'empresa responsable de les reedicions de moltes de les pel·lícules anteriors de Rollin. El DVD contenia una còpia d'edició limitada del llibre de Rollin de 2008,, MoteurCoupez! Mémoires d'un cinéaste singulier, with the first 150 copies.

## Referències

* ↑ «Fantasia 2007 Program Announced!», 27-06-2007. Arxivat de l'original el 14 d’abril 2016. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «The Strange Festival Lyon from 26 to 30 March 2008 Comoedia», 25-03-2008. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ «Night clocks» (en francès). Amazon France. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ Rollin, Jean. Moteur coupez! : me´moires d'un cine´aste singulier, 2008. ISBN 978-2-84608-253-2. OCLC 312449815.

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
* Entrevista a Jean Rollin amb escenes de la pel·lícula a YouTube
# Cutina

* Per a altres significats, vegeu «Cutina (biopolímer)».
Cutina (llatí: Cutina) era una fortalesa dels vestins al Picè, prop de Cingília que només menciona Titus Livi. Correspon a la modern Cita Aquana.
L'any 325 aC el cònsol Dècim Juni Brut Esceva va fer una campanya contra els vestins, assolant els camps, saquejant les granges, i derrotant l'enemic fins a una batalla principal on els vestins van ser completament derrotats amb fortes pèrdues per ambdues parts; llavors Brut Esceva va començar a atacar les ciutats emmurallades, començant per Cutina, que va aconseguir ocupar.No es coneix amb certesa la seva situació i tampoc la de Cingília.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VIII, 29
* ↑ Smith, William (ed.). «Cingilia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 maig 2023].
# Ministeri d'Hisenda

«Ministeri d'Hisenda» té aquests significats:
* Ministeri d'Hisenda d'Espanya
* Ministeri d'Hisenda i Administracions Públiques d'Espanya
* Ministeri d'Hisenda i Funció Pública d'Espanya
* Ministeri d'Economia i Hisenda d'Espanya
* Ministeri d'Hisenda del Regne Unit
# Nadia Quagliotto

Nadia Quagliotto (Montebelluna, província de Treviso, 22 de març de 1997) és una ciclista italiana professional des del 2016 i actualment a l'equip Top Girls Fassa Bortolo.

## Palmarès

* 2015
** Campiona d'Europa júnior en ruta
* 2022
** Trofeu Ponente in Rosa i vencedora de dues etapes

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2016 : 77$^e$
* 2017 : 42$^e$
* 2018 : 28$^e$
* 2019 : 51$^e$
* 2020 : 72$^e$
* 2021 : 30$^e$
* 2022 : 56$^e$

#### Volta a Espanya

* 2023 : 30$^e$

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Echallens

Echallens és un municipi de Suïssa del cantó de Vaud, és el cap del districte del Gros-de-Vaud.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pholiurus

Pholiurus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. El gènere comprèn 9 espècies descrites i d'aquestes, solament una acceptada. La seva única espècie, Pholiurus pannonicus, és originària del sud-est d'Europa i a Austràlia.

## Descripció

Són plantes anuals. Tiges freqüentment ramificades. Fulles amb beines de marges lliures; lígula curta, generalment truncada, membranosa; limb pla o plegat, rares vegades convolut. Inflorescència en espiga, amb eix marcadament excavat, desarticulant-se en la maduresa. Espiguetes amb una sola flor fèrtil i dues glumes més llargues que la flor, cobrint cada excavació de l'eix, excepte en l'antesis. glumes coriàcies, amb 5 nervis molt marcats i un solc transversal a la base. Lema membranosa, trinervada. Pàlea tan llarga com la lema, membranosa, bidentada, amb 2 quilles poc marcades, generalment puberulentes en la part superior. Androceu amb 3 estams. Ovari glabro.

## Taxonomia

Pholiurus pannonicus va ser descrita per Trin. i publicat en Fonamenta Agrostographiae 132. 1820.

### Etimologia

Pholiurus: nom genèric que deriva de les paraules gregues: pholis (escata) i oura = «cua», que es refereix a les glumes de les espiguetes que semblen escates (com a serp) en les inflorescències.
pannonicus: epítet geogràfic que al·ludeix a la seva localització a la província Romana de Pannònia.

### Sinonímia

* Lepturus incurvatus subsp. curvatissimus (Asch. & Graebn.) Rouy
* Lepturus incurvatus var. curvatissimus Asch. & Graebn.
* Lepturus pannomicus (Host) Kunth
* Lepturus pannonicus (Host) Kunth
* Ophiuros pannonicus (Host) P.Beauv.
* Rottboellia biflora Roth
* Rottboellia pannonica Host (basiònim)
* Rottboellia salina Kit. ExSpreng.
* Rottboellia salsa Fisch. ExRoem. & Schult.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 11 març 2010].
* ↑ Pholiurus en PlantList
* ↑ «Pholiurus». World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ Pholiurus a Flora Vascular
* ↑ «Pholiurus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 30 juny 2013].

## Bibliografia

* Sharp, D. & B. K. Simon. 2002. AusGrass: Grasses of Austràlia. CD-ROM, Version 1.0. CD?ROM.
* Trinius, C.B., (1820) Fonamenta Agrostographiae: 131 [comb. nov.]
* Morris, P.F., (1931) Flora of Victoria.
* Black, J.M., (1943) Flora of South Austràlia Edn. 2, 1: 136

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Pholiurus. A: GrassBase - The Online World Grass Flora. (consultat el 5 de març del 2010)