OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Bou (Orpí)

* Per a altres significats, vegeu «Can Bou».
Can Bou és una entitat de població del municipi d'Orpí, a la comarca de l'Anoia. El veïnat o barri se situa en un turó, a l'est del terme municipal. La carretera BV-2141 és la principal via de comunicació.
L'origen de Can Bou es remunta a l'antiga Casa Bou de Puigdendela, nom amb què era conegut el lloc en l'època medieval. L'aparició de la indústria paperera al segle xviii suposa un creixement de la població fins a convertir-lo en un nucli industrial. Actualment, l'Ajuntament d'Orpí té la seu aquí.

## Llocs d'interès

* La Fàbrica Nova és un conjunt del segle xix format per un edifici principal i instal·lacions annexes, construït per a la indústria manufacturera emergent a l'època que aprofitava la proximitat amb la riera de Carme.
* Cal Cundo tingué ús com a molí paperer en un primer moment, i com a deu d'aigua, més tard, en ser propietat de l'empresa Aigües Artés. Posteriorment, esdevingué una casa d'estiueig. Consta, a més, de safareig, pont i aqüeducte que creua la riera de Carme.
* La Numància és un edifici de tres plantes que fou construït com assecador de paper. Posteriorment seria utilitzat com a conjunt d'habitatges particulars.

## Referències

* ↑ «Can Bou (Orpí)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Can Bou (Orpí)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Diputació de Barcelona - Mapa de Patrimoni cultural del terme municipal d'Orpí
# Salvament de nucleòtids

Una ruta de salvament és una ruta en què se sintetitzen nucleòtids (purina i pirimidina) a partir d'intermedis en la ruta degradativa dels nucleòtids.
Les rutes de salvament serveixen per a recuperar bases i nucleòsids que es formen durant la degradació de l'ARN i l'ADN. Això és important en alguns òrgans, car alguns teixits no poden dur a terme síntesi ex novo.
Més endavant, les bases i els nucleòtids salvats poden ser reconvertits en nucleòtids.

## Substrats

La ruta de salvament requereix diferents substrats:

### Pirimidines

La timidina requereix un substrat l'enzim del qual rep el nom de timidina cinasa.

### Purines

| Nucleòsid | Enzim | Nucleòtid |
| hipoxantina | hipoxantina/guanina fosforibosil transferasa (HGPRT) | IMP |
| guanina | hipoxantina/guanina fosforibosil transferasa (HGPRT) | GMP |
| adenina | adenina fosforibosiltransferasa (APRT) | AMP |
La síndrome de Lesch-Nyhan està associada a una deficiència d'HGPRT.

## Enllaços externs

* "Els enzims de la ruta de salvament de metionina: estructura i funció" Arxivat 2008-08-20 a Wayback Machine. a la Universitat de Brandeis
# Závada (Nitra)

* Per a altres significats, vegeu «Závada».
Závada és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.
El 2011 tenia 591 habitants.
La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.

## Referències

* ↑ «Slovenské slovníky». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Estadístiques de població». Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Zborník Filozofickej fakulty Univerzity Komenského: Musaica (en eslovac). Univerzita Komenského, 2009.
# Joan Torres

* No s'ha de confondre amb Joan Torras.
Joan Torres és el nom dels següents personatges:
* Joan Torres Gost, metge i escriptor de sa Pobla
* Joan Torres Mayas, restaurador de molins de les Illes Balears
* Joan Torres i Oliva, sacerdot i biògraf de Sallent
* Joan Torres i Picart, polític català i un dels responsables de la reorganització d'Estat Català el 1936.
* Joan Torres i Vilanova, industrial i polític de la Seu d'Urgell
* Joan Torres i Viza, polític i alcalde de Badalona el 1898
# Nephelomys devius

Nephelomys devius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu als altiplans de Costa Rica i l'extrem occidental de Panamà. S'alimenta de fongs micorrízics. Els seus hàbitats naturals són els altiplans i les selves nebuloses. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, però algunes poblacions estan afectades per la desforestació.

## Referències

* ↑ Samudio, R. Nephelomys devius. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 22 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Verpel

Verpel és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 93 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Verpel era de 93 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 15 estaven desocupats. Tots els 73 habitatges eren cases. Dels 40 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 7 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Verpel el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 32 eren actives i 18 eren inactives. De les 32 persones actives 30 estaven ocupades (18 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 18 persones inactives 5 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Verpel hi havia 11 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.176 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Verpel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Verpel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Província d'Annaba

La província o wilaya d'Annaba (àrab: ولاية عنابة, wilāyat ʿAnnāba) és una província o wilaya a l'extrem nord-oriental d'Algèria. La capital n'és la ciutat d'Annaba, té una àrea de 1.410 km² i una població de 608.700 habitants. És el port més important d'Algèria pel que fa a l'exportació de minerals.
La província està dividida en sis districtes o daires, els quals estan dividits en dotze municipis, que estan ordenats en ordre alfabètic:
* Annaba
* Aïn El Berda
* El Hadjar
* Berrahal
* Chataïbi
* El Bouni
Els municipis són:
* Ain Berda
* Annaba
* Barrahel
* Chetaïbi
* Cheurfa
* El Bouni
* El Hadjar
* Eulma
* Oued El Aneb
* Seraïdi
* Sidi Amar
* Treat

## Enllaços externs

* (francès) Web sobre Annaba
# Nephelomys caracolus

Nephelomys caracolus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de les muntanyes del nord de Veneçuela, on viu a altituds d'entre 1.000 i 2.500 msnm. Es tracta d'un animal nocturn i omnívor. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses primàries. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Aguilera, M. Nephelomys caracolus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 22 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Verran

Verran és un antic municipi situat al comtat de Nord-Trøndelag, Noruega. Té 2,609 habitants i té una superfície de 601.56 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Malm.
Verran limita amb els municipis d'Åfjord a l'oest, amb Rissa al sud-oest, amb Leksvik al sud, amb Mosvik i Inderøy al sud-est, amb Steinkjer l'est, i amb Namdalseid al nord. Verran abasta la costa occidental del fiord de Beitstad, un braç del fiord de Trondheim. Hi ha tres grans llacs a Verran: l'Ormsetvatnet, el Selavatnet, i l'Holden. El riu Follaelva travessa el municipi i desemboca al fiord de Trondheim a Follafoss.
La silvicultura és una indústria important a Verran. També hi ha una gran fàbrica de paper a Follafoss.

## Referències

* ↑ «Personnemningar til stadnamn i Noreg» (en noruec). Språkrådet.
# John Metcalfe (motociclista)

John Metcalfe (Kilnsey, 18 de setembre de 1953), conegut familiarment com a Mecca, és un ex-pilot de trial anglès que va destacar en competició internacional durant la dècada del 1970. Del 1974 al 1976 va formar part de l'equip oficial de Suzuki al Regne Unit, on tingué per company a Nigel Birkett i, al costat seu, col·laborà en el desenvolupament de la Suzuki 325. El 1976 aconseguí el seu millor resultat al mundial de trial, un quart lloc als EUA, i acabà tretzè al campionat.
Acabada la temporada de 1976, va fitxar per OSSA i entrà al seu equip oficial al costat de John Reynolds, aleshores una jove promesa. Com que la seu de l'importador de la marca catalana al Regne Unit, Cliff Holden, era a Essex, Metcalfe s'hi traslladà des del seu Kilnsey natal i, durant anys, va ser un dels principals pilots de trial de la zona centre-sud d'Anglaterra. El 1977, Metcalfe no va aconseguir destacar amb l'OSSA i el 1978 va passar a competir amb una Bultaco, amb la qual es va mantenir fins al 1980. Amb la Sherpa T, Metcalfe va guanyar el segon dia, dimarts, dels Sis Dies d'Escòcia de Trial de 1978 i va obtenir, doncs, el corresponent Best Rider Daily Award.
Des de fa anys, el Bradford & District Motor Club organitza a North Yorkshire una prova de trial en honor seu, el John Metcalfe Trophy Trial.

## Referències

* 1 2 Johns, Roger. «The Southern contenders» (en anglès). trialsguru.net. [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «The rider... Metcalfe John» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 12 abril 2011].
* ↑ «Trials Legends - Nigel Birkett (England)» (en anglès). trialsguru.net. [Consulta: 20 febrer 2023].
* ↑ «World. Metcalfe John» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ «J. Metcalfe fichó por Ossa» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 31-12-1976. [Consulta: 12 abril 2011].
* ↑ Hulme, John. «Classic competition - 1978 SSDT» (en anglès). pressreader.com. Classic Trial, 01-06-2018. [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ Robinson, Barry. «Sadler beats the weather at John Metcalfe Trophy Trial» (en anglès). thetelegraphandargus.co.uk, 03-12-2018. [Consulta: 25 febrer 2023].
# Solontsí

«Solontsí» té aquests significats:
* Solontsí (Buriàtia), localitat de la república de Buriàtia, a Rússia
* Solontsí (Rovenkí), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Solontsí (Véidelevka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Neoceratias spinifer

Neoceratias spinifer és l'única espècie del gènere Neoceratias. Es caracteritzen per tenir una barba d'espines en la part superior i inferior de la boca. Tenen ulls petits i no tenen òrgans lluminosos. Les femelles són de color bru vermellós fosc o negre i mesuren uns 6 cm. Els mascles són de color blanc o semitransparent i mesuren uns 1.9 cm.

## Referències

* ↑ Froese, Rainer; Pauly, Daniel. «Neoceratias spinifer, Spiny seadevil» (en anglès). FishBase, 2008. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Neoceratias spinifer» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 16-07-2014. [Consulta: 6 març 2023].
# Cantó de Montalban-4

El cantó de Montalban-4 és un cantó francès del departament de Tarn i Garona, situat al districte de Montalban. Comprèn una part del municipi de Montalban.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1971-2001 | Michel Hamecher | PRG |
| 2001-2008 | Jacques Larroque | Divers droite |
| 2008- | Ghislain Descazeaux | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Neutrí muònic

El neutrí muònic és una partícula elemental de la família dels leptons representada pel símbol ν$_μ$ i, a diferència del muó, desproveïda de càrrega elèctrica. Juntament amb el muó, forma la segona generació dels leptons. D'aquí el seu nom. Va ser hipotetitzat per diversa gent a la dècada de 1940 i descobert el 1962 per Leon Lederman, Melvin Schwartz i Jack Steinberger. La descoberta va ser guardonada el 1988 amb el Premi Nobel de Física.
# Campionat del Món de Trial 1979

La temporada de 1979 del Campionat del Món de trial fou la 5a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 12 proves puntuables, celebrades entre el 10 de febrer i el 16 de setembre.
Aquella temporada fou la de l'eclosió del fenomen Bernie Schreiber, un pilot que marcà un abans i un després en l'estil de pilotatge en aquest esport. Malauradament, ni Schreiber ni Bultaco no pogueren revalidar mai el títol, ja que el fabricant català entrà l'any següent en una profunda crisi que l'obligà a tancar les portes pocs anys després.
D'altra banda, la temporada de 1979 es produí la primera victòria d'un pilot català en una cursa del Mundial: Fou Manuel Soler al Trial de Finlàndia, el 26 d'agost.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Bernie Schreiber | Bultaco | 115 |
| 2 | Yrjö Vesterinen | Bultaco | 105 |
| 3 | Ulf Karlson | Montesa | 93 |
| 4 | Martin Lampkin | Bultaco | 87 |
| 5 | Malcolm Rathmell | Montesa | 77 |
| 6 | Rob Shepherd | Honda | 59 |
| 7 | Charles Coutard | SWM | 45 |
| 8 | Manuel Soler | Bultaco | 30 |
| 9 | Marland Whaley | Montesa | 24 |
| 10 | Jean Marie Lejeune | Montesa | 24 |

## Referències

* ↑ «¡Manuel Soler venció en Finlandia!» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 27-08-1979. [Consulta: 5 gener 2010].
* G. Luque, Joan «Trial. Campeonato del Mundo» (en castellà). El año SOLO MOTO'79. SOLO MOTO [Barcelona], 01-12-1979, p. 150-158, 189.
* «FIM Trial World Championship. 1979» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Campionat del Món de Trial 1985

La temporada de 1985 del Campionat del Món de trial fou l'11a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 12 proves puntuables, celebrades entre el 24 de febrer i el 15 de setembre.
Aquella temporada, l'occità Thierry Michaud guanyà el primer dels seus tres títols mundials.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Thierry Michaud | Fantic | 231 |
| 2 | Eddy Lejeune | Honda | 195 |
| 3 | Steve Saunders | Honda | 185 |
| 4 | Gilles Burgat | Yamaha | 127 |
| 5 | Philippe Berlatier | Aprilia | 108 |
| 6 | Tony Scarlett | Yamaha | 91 |
| 7 | Lluís Gallach | Merlin | 90 |
| 8 | Diego Bosis | Montesa | 76 |
| 9 | Pascal Couturier | Beta | 74 |
| 10 | Renato Chiaberto | Fantic | 66 |

## Referències

* «FIM Trial World Championship. 1985» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Michael Friedman

Michael "Mike" Friedman (Pittsburgh, Pennsilvània, 19 de setembre de 1982) és un ciclista estatunidenc, professional del 2006 al 2014. Ha combinat la carretera amb la pista on ha obtingut diferents campionats nacionals

## Palmarès en pista

* 2005
** Campió dels Estats Units de Persecució per equips, amb Guillaume Nelessen, Robert Lea i Ryan Miller
* 2006
** Campió dels Estats Units de Persecució
** Campió dels Estats Units en Madison (amb Charles Bradley Huff)
** Campió dels Estats Units de Persecució per equips, amb Michael Creed, Charles Bradley Huff i William Frischkorn
* 2007
** Campió dels Estats Units de Puntuació
** Campió dels Estats Units de Persecució per equips, amb Michael Creed, Charles Bradley Huff i Colby Pearce

### Resultats a la Copa del Món en pista

* 2007-2008
** 1r a Pequín, en Scratch

## Palmarès en ruta

* 2006
** Vencedor d'una etapa al International Cycling Classic
* 2010
** 1r al Tour de Corea
* 2013
** 1r al Nature Valley Grand Prix

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Campionat del Món de Trial 1988

La temporada de 1988 del Campionat del Món de trial fou la 14a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 12 proves puntuables, celebrades entre el 6 de març i l'11 de setembre.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Thierry Michaud | Fantic | 202 |
| 2 | Jordi Tarrés | Beta | 197 |
| 3 | Donato Miglio | Fantic | 169 |
| 4 | Steve Saunders | Fantic | 156 |
| 5 | Diego Bosis | Aprilia | 137 |
| 6 | Eddy Lejeune | Merlin | 108 |
| 7 | Thierry Girard | Yamaha | 85 |
| 8 | Philippe Berlatier | Montesa/Beta | 73 |
| 9 | Renato Chiaberto | Beta | 70 |
| 10 | Peter Jahn | Beta | 68 |

## Referències

* «FIM Trial World Championship. 1988» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 13 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Michael Friedrichs-Friedlaender

Michael Friedrichs-Friedlaender (Múnic, 1950) és un escultor alemany. Des de l'any 2005 realitza manualment les pedres commemoratives del projecte d'art i memòria Stolpersteine de l'artista Gunter Demnig.

## Vida i obra

Després de la seva escolarització, Michael Friedrichs-Friedlaender va completar una formació de tres anys com a muntador de màquines. Des de 1981 treballa com a artista independent a Berlín.
De 1989 a 2001 va rebre finançament artístic de la ciutat de Berlín. Juntament amb la seva dona Aleksandra Jurjewna Koneva, va dirigir quatre projectes en el programa d'educació del Berliner Philharmoniker de 2003 a 2006 i, entre altres coses, va realitzar obres sobre les Quatre Estacions d'Antonio Vivaldi, Petruschka d'Igor Stravinsky i Oratorio Belshazzar de Georg Friedrich Handel.
Ha creat escultures metàl·liques per a nombrosos clients, tant públics com privats, com el monument al carrer de les Nacions al camp de concentració de Ravensbrück, juntament amb Matthias Däumlich i Christian J. Joost. També ha treballat en nombrosos projectes artístics i teatrals, gràcies als quals ha viatjat a Rússia, França, Japó, Índia i els Estats Units.
Michael Friedrichs-Friedlaender ha utilitzat gairebé sempre el ferro en la producció de les seves escultures, que solda i després mol. De vegades combinava els objectes metàl·lics amb altres materials, depenent de la temàtica.
# Mieloide

El terme mieloide indica un origen a la medul·la òssia o la medul·la espinal, o una semblança amb aquestes estructures.
En hematopoesi, es fa servir el terme "cèl·lula mieloide" per descriure qualsevol leucòcit que no sigui un limfòcit. Aquesta terminologia es veu sovint en la classificació dels càncers, especialment la leucèmia.
No se l'ha de confondre amb la "mielina", que és un capa aïllant que cobreix els axons de moltes neurones.

## Vegeu també

* Cèl·lula mare hematopoètica pluripotent
* Cèl·lules mare hematopoètiques
* Leucèmia mieloide aguda

## Enllaços externs

* Myeloid al Diccionari d'eMedicine
# Novi Sulak

Novi Sulak (en rus: Новый Сулак) és un poble (un possiólok) del Daguestan, a Rússia, que el 2019 tenia 3.648 habitants. Pertany al districte rural de Kiziliurt.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Nombre 144

El nombre 144 (CXLIV) és el nombre natural que segueix el nombre 143 i precedeix el nombre 145. La seva representació binària és 10010000, la representació octal 220 i l'hexadecimal 90. La seva factorització en nombres primers és 2$^4$×3²; altres factoritzacions són 1×144 = 2×72 = 3×48 = 4×36 = 6×24 = 8×18 = 9×16 = 12². És el quadrat de 12.
* Es pot representar com a la suma de dos nombres primers consecutius: 71 + 73 = 144.
* Un conjunt de 144 objectes, dotze dotzenes, s'anomena una grossa.
* La cinquena potència de 144 és la més petita que es pot expressar com a suma de només 4 cinquenes potències, 144⁵ = 27⁵ + 84⁵ + 110⁵ + 133⁵, infirmant una conjectura d'Euler que deia que una potència enèsima no podia ser suma de menys de n potències enèsimes.
* És el més gran dels quadrats dins la successió de Fibonacci, i l'únic a banda de l'1.
* És un nombre d'Erdős-Woods.

## Referències

* ↑ «Number 144: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «gros grossa». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cohn, J. H. E. «On Square Fibonacci Numbers» (en anglès). Journal of the London Mathematical Society, Vol. s1-39, 01-01-1964, pàgs. 537–540. DOI: 10.1112/jlms/s1-39.1.537 [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ Cohn, J. H. E. «Square Fibonacci Numbers, Etc.» (en anglès). Fibonacci Quarterly. Bedford College, University of London, London, N.W.1, Vol. 2, 1964, pàgs. 109-113 [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Mejoziorni

Mejoziorni - Межозёрный (rus) és un possiólok de l'óblast de Txeliàbinsk, a Rússia. Mejoziorni és al sud dels Urals i al sud-oest de l'óblast de Txeliàbinsk, a pocs kilòmetres de Baixkíria. És a 20 km al sud d'Utxalí, a 69 km al nord-est de Beloretsk, a 122 km al nord de Magnitogorsk i a 173 km al sud-oest de Txeliàbinsk. La vila obrera fou fundada el 1956 quan el combinat miner d'Utxalí començà a explotar el coure de la regió. La primera pedrera hi fou oberta en un jaciment anomenat en honor del dinovè Congrés del Partit Comunista de la Unió Soviètica, i el poble rebé el nom de XIX Partsiezd. El 1963 rebé l'estatus de possiólok i el seu nom actual.

## Galeria d'imatges

* Monument en honor dels fundadors de la vila
* Església de Mejoziorni
* Vista de la vila amb le mont Utanktaix al fons
* La mina Uzelguinski
# Can Magrinyà (Falset)

Can Magrinyà és una obra barroca de Falset (Priorat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta composta bastit de carreu i maçoneria arrebossada i pintada i cobert per teulada i terrat. La façana és doblement escairada i conté un perxe que facilita l'accés a la dita "font del batlle". A la planta es troben tres portes i quatre finestres, cinc balcons al primer pis i quatre finestres a les golfes. Element a destacar el constitueixen els esgrafiats que, en forma de sanefa, es troben a la part superior de la façana a manera d'acabament. Un altre element interessant el constitueix la portalada, de pedra, constituïda per una llinda de pedra en arc rebaixat emmarcat per dues falses columnes amb decoració de volutes i rematada amb altres guarniments.

## Referències

* ↑ «Can Magrinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].

## Enllaços externs

* «Can Magrinyà». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.