OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yolanthe Sneijder-Cabau

Yolanthe Sneijder-Cabau Van Kasbergen (abans Yolanthe Cabau Van Kasbergen) (Eivissa, 19 de març de 1985) és una actriu i presentadora de televisió hispano-holandesa.

## Vida privada

Sneijder-Cabau va néixer a Eivissa. El seu pare, Xavier Cabau Ibáñez (1954-2007), era català, mentre que sa mare, Richarda Van Kasbergen, és holandesa. Xavier Cabau era un ric empresari conegut com el Rei d'Eivissa, amo de diverses discoteques, restaurants i bars. La infantesa de Sneijder-Cabau va estar marcada per la violència domèstica, després que el seu pare sofrís problemes financers i es fiqués al món de les drogues.
Quan ella tenia cinc anys, sa mare es va traslladar amb els fills a Holanda. Té set germans, així com cinc germanastres del segon matrimoni de son pare. Després de graduar-se a l'escola de secundària a 17 anys, Sneijder-Cabau va decidir dedicar-se a la interpretació.
El 2007 va començar a sortir amb Jan Smith, fins 2009. El 2009 va començar a sortir amb el futbolista Wesley Sneijder, amb el qual es va casar el 17 de juliol de 2010 a la Toscana. Després de casar-s'hi va canviar el cognom Cabau a Sneijder-Cabau. Sneijder-Cabau és la cofundadora i ambaixadora d'una empresa en contra de l'abús i la prostitució infantils.

## Carrera com a actriu

Sneijder-Cabau va aparèixer en les produccions holandeses Snowfever (2004) i Costa! (2005). De 2005 a 2008, va tenir un paper recurrent en la telenovel·la Onderweg naar morgen. El 2006, Sneijder-Cabau va protagonitzar el curtmetratge Chick Turkse, pel qual va ser nominada per un Gouden Kalf. En 2006, 2007 i 2009, Sneijder-Cabau va ser votada com la "Dona holandesa més sexy" per la revista FHM.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Personatge |
| 2004 | Snowfever | Brenda |
| 2006 | Turkse chick | Dilara |
| 2006 | Complexx | Lianne |
| 2009 | Het geheim van Mega Mindy | Miss Volta |
| 2013 | Pain & Gain | Annalee Calvera |
| 2013 | Valentino | Nienke |

### Televisió

| Any | Títol | Personatge | Notes |
| 2004 | Vila Genetica | Julia |
| 2004 | Het glazen fugiu | Student | Episodis: "Shit" i "Liefdadigheid" |
| 2005–2008 | Onderweg Naar Morgen | Julia Branca |
| 2005 | Costa! | Harem woman | Episodi: "Zon, zee, seks en een prins" |
| 2006 | Sprint! | Jong | Episodi: "Jong, strak en lekker" |
| 2009–2010 | Voetbalvrouwen | Kate Witte | 12 episodis |
| 2010 | Flikken Maastricht | Elke | Episodi: "Heksen" |
| 2012 | Van God Els | Mathilde Boira | Episodi: "Procedure Exit" |
| 2013 | Beyaz Xou | Guest appearance | Talk xou |

## Referències

* ↑ «Yolanthe Sneijder-Cabau: Er was veel angst in mijn jeugd» (en neerlandès). 04-10-2011 [Consulta: 17 octubre 2011].
* ↑ «Dutch World Cup star Wesley Sneijder makes TV presenter Yolanthe a footballer's wife». (en anglès) 18-07-2010 [Consulta: 17 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-08-05 a Wayback Machine.
# Jaroslav Kocian

Jaroslav Kocian (Ústí nad Orlicí, Txèquia, 22 de febrer de 1883 - Praga, 8 de març de 1950) fou un violinista i compositor txec.
Estudià al Conservatori de Praga, amb Otakar Ševčík i debuta en aquella ciutat, després va emprendre grans gires per Àustria i Anglaterra, i després de donar-se a conèixer arreu d'Europa, recollí grans triomfs als Estats Units, el 1902-03. El 1905 donà una sèrie de concerts a Itàlia, on se li tributà l'honor de poder tocar el famós violí de Paganini, que havia romàs intacte des de la mort del mestre.
El 1908 se'l nomenà professor del Conservatori d'Odessa, a Rússia, i el 1909 emprengué un nou viatge als Estats Units, i des de llavors continuà organitzant una llarga sèrie de concerts arreu d'Europa. A més de dominar amb sorprenent seguretat la tècnica de l'instrument, Kocian es distingia per l'amplitud i profunditat del to.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum 28, 2ª. part, pàg. 69 (ISBN 84-239-4582-0)
# Jaroslav Křička

Jaroslav Křička (Kelč, 27 d'agost de 1882 – Praga, 23 de gener de 1969) va ser un compositor i director d'orquestra txec.
Va ser professor a la seva ciutat natal, i va tenir entre altres alumnes els txecs Jaromír Weinberger, Emil Hlobil, Julius Kalaš, Karel Hába, Jan Zdeněk Bartoš, i František Bartoš al serbi Jovan Bandur i, al polonès Jan Kapr. El 1936 va guanyar una medalla de bronze a les Jocs Olímpics d'estiu per la seva Suite de Muntanya.

## Filmografia

* Cançó de primavera (1944)

## Referències

* ↑ https://www.jstor.org/stable/3051885
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, v. II, pàg. 652. (ISBN 84-7291-255-8)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, volum II, pàg. 560. (ISBN 84-7291-255-8)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 116. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 104. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 655. (ISBN 84-7291-255-8)
# Etterbeek

Etterbeek és una de les 19 comunes de la Regió de Brussel·les-Capital.
L'1 de gener de 2005, tenia 41097 habitants (segons l'INS) en una superfície de 3,1552 km² (uns 13 025 habitants/km²). El seu codi postal és 1040.
És veïna de les comunes de Brussel·les, Ixelles, Auderghem, Woluwe-Saint-Pierre, Woluwe-Saint-Lambert i Schaerbeek.

## Fills il·lustres

* François Englert (1932 -) científic, Premi Nobel de Física de l'any 2013.
* François Weyergans (1941 - 2019) escriptor i director de cinema, Premi Goncourt de l'any 2005.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial d'Etterbeek
# Jakubov

Jakubov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1460.

## Referències

* ↑ «Jakubov (Malacky, Bratislavský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information». [Consulta: 6 abril 2019].
# Jakubovany (Žilina)

* No s'ha de confondre amb Jakubovany (Prešov).
Jakubovany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1352.
# Zanazziïta

La zanazziïta és un mineral de la classe dels minerals fosfats, i dins d'aquesta pertany a l'anomenat grup de la roscherita. Va ser descoberta l'any 1986 al municipi d'Itinga, a la vall del riu Jequitinhonha (Brasil). Fou nomenada així en honor de Pier F. Zanazzi, cristal·lògraf italià.
Un sinònim és la seva clau: IMA1986-054.

## Característiques químiques

És un fosfat hidroxilat i hidratat de calci, beril·li i magnesi. S'assembla a la roscherita, el mineral típic del seu grup.
A més a més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impureses: manganès i silici.

## Formació i jaciments

Es forma en un ambient de roques pegmatites de tipus granit zonat, associat a altres minerals fosfats.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: quars, albita, moscovita, wardita, eosforita, whiteíta, apatita, pirita, òxids de manganès o fluorapatita.

## Referències

* ↑ «Zanazziite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Leavens, P.B. «Zanazziite a new mineral from Minas Gerais, Brazil» (en anglès). The Mineralogical Record, 21, 1990, pàg. 413-417.

## Enllaços externs

* Zanazziïta, mindat.org.
* Zanazziïta, webmineral.com.
* Manual de zanazziïta, Mineral Data Publishing.
# Zaouiet Djedidi

Zaouiet Djedidi o Zaouiet Jedidi (àrab: زاوية الجديدي, Zāwiyat al-Jadīdī) és un poble tunisià de la governació de Nabeul, dins de la delegació de Béni Khalled. La municipalitat s'estén per una superfície d'unes 2.000 hectàres amb una població de 7.862 habitant el 2014.

## Etimologia

El nom del poble prové d'una zàuiya dedicada al marabut Sidi Ali Djedidi, la tomba del qual està situada a l'entrada del poble antic.

## Economia

La seva principal activitat econòmica és l'agricultura, especialment el cultiu de cítrics.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 15 31 (ISO 3166-2:TN-12). La municipalitat fou creada el 23 d'abril de 1985.
Al mateix temps, constitueix un sector o imada, amb codi 15 63 53, de la delegació o mutamadiyya de Beni Khalled (15 63).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 136-138. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 48-52. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Zaouiet Djedidi - Lloc web oficial
# Xalets Gori

Els Xalets Gori són una obra modernista d'Olesa de Montserrat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una sèrie de xalets unifamiliars construïts com a annex a l'hotel Gori, dins dels que havien estat els jardins de l'hotel. Es tracta d'una edificació amb un cos allargassat de planta rectangular, d'un sol pis. L'element de més interès és la façana, en la qual destaquen les decoracions de formes ondulades en les petites motllures de les obertures, amb decoració de motius vegetals tant a llindes com en ampits. L'edifici està coronat per una cornisa sostinguda amb mènsules i mur massís al damunt, amb gerros a les cantonades de l'edifici. Davant la façana hi ha un pas elevat amb graons que salva el desnivell del terreny, amb una barana de pedra amb pilastres i barana de medallons amb motius florals com els de les finestres de la façana. En un dels extrems, es conserva una part de la tanca de l'antic recinte de l'hotel Gori amb pilastres decorades i reixa de fosa.

## Història

La construcció del balneari de la Puda a Esparraguera, a prop d'Olesa de Montserrat, va portar molta afluència de persones. A Olesa es va edificar l'hotel Gori, que fou inaugurat el 31 de maig de 1899 per donar cabuda a gent que volia prendre les aigües al balneari de la Puda però que no tenia allotjament allí mateix. També es van construir xalets unifamiliars ubicats en el passeig d'entrada a l'hotel. Les instal·lacions van deixar de funcionar l'any 1931 i els xalets van esdevenir seu de la Creu Roja. Actualment estan destinats a usos diversos: associacions de voluntaris i escola d'arts i oficis des de 1960. L'any 2010 una escola taller es va encarregar de fer la restauració d'alguns elements de la façana.

## Referències

* 1 2 3 4 «Xalets Gori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 juliol 2018].
# Euplagia quadripunctaria

Euplagia quadripunctaria és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Arctiinae.L'envergadura de l'adult és de 52-65 mil·límetres. Els adults volen de juliol a setembre, depenent del lloc. Acostumen a volar a prop d'Eupatorium cannabinum, on són difícils de detectar a causa del seu camuflatge.
Les larves (erugues) són polífagues i s'alimenten, de setembre a maig, d'ortiga (Urtica sp.), gerdera (Rubus sp.), xicoia (Taraxacum sp.), ortiga morta (Lamium sp.), heura de terra (Glechoma sp.), herba cana (Senecio sp.), plantatge (Plantago sp.), borratja (Borago sp.), enciam (Lactuca sp.) i canabassa (Eupatorium sp.). Passa l'hivern com a larva de primers estadis.
Grans grups d'adults de la subespècie Euplagia quadripunctaria rhodosensis es poden trobar en alguna ocasió en estivació (període de descans per resistir la calor de l'estiu) a Petaloudes, a l'illa de Rodes, en un lloc conegut com la vall de les papallones''.

## Distribució

Euplagia quadripunctaria està àmpliament distribuïda a Europa des d'Estònia i Letònia, al nord, fins a la costa mediterrània i les illes del sud. També es troba a l'oest de Rússia, al sud dels Urals, a l'Àsia Menor, a Rodes i illes properes, al Pròxim Orient, al Caucas, al sud del Turkmenistan i a l'Iran (Dubatolov, 2010). Alguns individus migren cap al nord des dels seus llocs de cria habituals durant l'estiu.

## Subespècies

* Euplagia quadripunctaria quadripunctaria (Europa, Caucas, Transcaucas, nord d'Anatòlia, nord de l'Iran, sud del Turkmenistan)
* Euplagia quadripunctaria fulgida (sud de Turquia, Síria, el Líban)
* Euplagia quadripunctaria rhodosensis (Turquia occidental i illes properes a Grècia)

## Galeria

* Euplagia quadripunctaria larva
* Euplagia quadripunctaria
* Euplagia quadripunctaria
* Euplagia quadripunctaria
* Euplagia quadripunctaria

## Referències

* 1 2 Skinner B. (1984) Colour Identification Guide to Moths of the British Isles (Macrolepidoptera), Viking (Penguin Books), London: ISBN 0-670-80354-5
* ↑ Heath J. & Maitland Emmet A. (1985) The Moths and Butterflies of Great Britain and Ireland, Vol.2, Harley Books Ltd., Colchester: ISBN 0-946589-02-X
* ↑ South R. (1920) The Moths of the British Isles, (Series 1, Second edition), Frederick Warne & Co. Ltd., London: 359 pp.

## Enllaços externs

* UKMothsː Euplagia quadripunctaria (anglès)
* Biodiversidad Virtualː Euplagia quadripunctaria (castellà)
# Jacques Quétif

Jacques Quétif (6 d'abril de 1618 - † 2 de març de 1698) fou un dominic i bibliògraf francès. Prengué l'hàbit de l'Orde de Predicadors i fou bibliotecari del convent dels dominics de Satn Honorat de París. Deixà publicades diverses obres, entre elles una nova edició del Concili de Trento, una nova edició de la Summa Teològica de Tomàs d'Aquino i una biblioteca d'autors del seu orde, acabada pel seu germà dominic Jacques Échard.

## Obres

* B. Alberti Magni Ratisbonensis episcopi, ordinis Praedicatorum,..., París, 1890-95, 38 vols.
* Catalogus scriptorum religionis.., J. Moreti, 1613.
* Opuscula et epistolae, París, 1675.
* Sacro Sancti et oecumenici..concilii Tridentini.. canones et decreta, París, 1666.
* Scriptores ordinis praedicatorum, París: A. Picard, 1910-1914.
# Euchilichthys guentheri

Euchilichthys guentheri és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* 1 2 3 «Euchilichthys guentheri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Estiracàcies

Styracaceae és una petita família de plantes amb flors dins l'ordre Ericales, consta d'11 gèneres i unes 160 espècies d'arbres i arbusts. Són plantes natives de les regions temperades càlides i subtropicals de l'Hemisferi Nord.
La família es caracteritza per la disposició en espiral de les seves fulles, no tenir estípules i les seves flors blanques i simètriques amb de 2 a 5 pètals soldats.
Diversos gèneres inclouen espècies amb valor de planta ornamental. També se n'extreuen resines medicinals i perfums de l'escorça del gènere Styrax.

## Gèneres

* Alniphyllum Matsum. (3 espècies).
* Bruinsmia Boer. & Koord. (2 espècies).
* Changiostyrax C.T.Chen (1 espècie).
* Halesia J.Ellis ex L. (3–5 espècies).
* Huodendron Rehder (4 species).
* Melliodendron Hand.-Mazz. (1 espècie).
* Parastyrax W.W.Sm. (2 espècies).
* Pterostyrax Siebold & Zucc. (4 espècies).
* Rehderodendron Hu (5 espècies).
* Sinojackia Hu (5 espècies).
* Styrax L. (prop de 130 espècies; sinònim: Pamphilia).
El gènere Pamphilia, de vegades es considera diferent.

## Referències

* 1 2 Fritsch, P. W., Morton, C. M., Chen, T., & Meldrum, C. (2001). Phylogeny and Biogeography of the Styracaceae. Int. J. Plant Sci. 162 (6 Suppl.): S95–S116. Available online (pdf file)
* ↑ L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards). The families of flowering plants. Styracaceae Arxivat 2019-08-01 a Wayback Machine.
* ↑ Wallnöfer, B. (1997). A revision of Styrax L. section Pamphilia (Mart. ex A. DC.) B. Walln. (Styracaceae). Ann. Nathist. Mus. Wien 99B: 681–720.
# Jakob Horn

Jakob Horn (Rehbach, 14 de febrer de 1867 - Rehbach, 24 de febrer de 1946) va ser un matemàtic alemany que va introduir les funcions de Horn.

## Obra

* Über systeme linearer Differentialgleichungen mit mehreren Veränderlichen: Beiträge zur Verallgemeinerungen der Fuchs'schen Theorie der linearer Differentialgleichungen. Mayer & Müller, 1890. (123 pages)
* Plantilla:Cite books (59 pages)
* Gewöhnliche Differentialgleichungen beliebiger Ordnung. Leipzig: G. J. Göschen, 1905.
* Einführung in die Theorie der partiellen Differentialgleichungen. Leipzig: G. J. Göschen, 1910.
* Partielle Gleichungen. G. J. Göschen, 1929.
* Gewöhnlichen Differentialgleichungen. 5th. G. J. Göschen, 1948. (237 pages)

## Referències

* ↑ Horn, Jakob – Deutsche Biographie
* ↑ Crathorne, A. R. «Review: Einführung in die Theorie der partiellen Differentialgleichungen, by J. Horn». Bull. Amer. Math. Soc., 19, 10, 1913, pàg. 254–256. DOI: 10.1090/s0002-9904-1913-02345-0.
* ↑ Margenau, Henry «Review: Partielle Gleichungen, by J. Horn». Bull. Amer. Math. Soc., 38, 7, 1932, pàg. 479. DOI: 10.1090/s0002-9904-1932-05450-7.

## Enllaços externs

* Jakob Horn al Mathematics Genealogy Project.
* Jahrbuch für Mathematik (search on author: horn, j) Arxivat 2018-07-30 a Wayback Machine.
# Estàndard

* No s'ha de confondre amb Estendard.
«Estàndard» té aquests significats:
* Estàndard de jazz, popular tema de jazz, objecte d'estima i coneixement generalitzats
* Estàndard tècnic, especificació en tecnologia i altres camps que regula la realització de certs processos productius
** Estàndard obert, especificacions disponibles públicament que permeten assolir una tasca específica
** Estàndard de Codificació i Transmissió de Metadades, esquema per a codificar metadades referents a objectes de biblioteques digitals
** ML Estàndard, llenguatge de programació funcional per a aplicacions de tota mena, amb comprovació de tipus en temps de compilació, i inferència de tipus
* Estàndard (química), preparació que conté una concentració coneguda d'una substància
* Llengua estàndard, variant comuna d'una llengua, usualment entesa sense dificultats per tots els seus parlants
* Elèctrode estàndard d'hidrogen, elèctrode redox
* Condicions estàndard de pressió i temperatura
* Ritu Estàndard d'Escòcia, ritu maçònic que es practica majoritàriament a Escòcia
# Estat de l'Amazones

«Estat de l'Amazones» té aquests significats:
* Estat de l'Amazones (Brasil), estat més extens del Brasil.
* Estat de l'Amazones (Veneçuela), estat de Veneçuela.
# Fadil·la

Fadil·la és el nom dels següents personatges:
* Fadil·la, filla de l'emperador Marc Aureli
* Aurèlia Fadil·la, filla de l'emperador Antoní Pius
* Júnia Fadil·la, promesa de Maximí Cèsar
# Vermell taronja

Els vermells taronja o vermells tarongencs o tarongencs vermells són colors brillants incloses, en el cercle cromàtic, entre el vermell i el taronja.
La norma AFNOR X08-010 " Classificació metòdica general de les colors » va inserir el camp -vermell taronja entre els vermells i els taronges. Els seus estudis van indicar una longitud d'ona dominant d'entre 622 i 605 nanòmetres ; els vermells taronja estenen aquest camp fins a les taronges, a 593 nm. Els vermells tarongencs i els tarongencs vermells són colors brillants i clares. Amb poca brillantor i poca saturació, aquests tons donen marrons o bordeu, per als més vermells; rentats amb blanc, són tons de rosa.
Camp de color entre taronja i vermell (AFNOR 1977) :
| 590 | 590 | 593 | 593 | 596 | 596 | 599 | 599 | 602 | 602 | 605 | 605 | 609 | 609 | 613 | 613 | 617 | 617 | 622 | 622 | 627 | 627 |
| ← taronja | ← taronja | ← taronja | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | tarongenc vermell | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell tarongenc | vermell → | vermell → | vermell → |
El vermell primari de la pantalla de l'ordinador sRGB o Adobe RGB és un vermell taronja, amb una longitud d'ona dominant d'aproximadament 611 nm.
Al segle xix, Michel-Eugène Chevreul es va comprometre a situar els colors entre si i en relació amb les línies de Fraunhofer. El seu típic vermell tarongenc té una longitud d'ona dominant de 617,2 nm. La rosella sobre seda del fabricant Guinon ( p. 145 ), alitzarina (pàg. 218) són de color vermell tarongenc.

## Notes i referències

* ↑ • Sève, Robert. Science de la couleur. Chalagam, 2009, p. 247. ; • Petit, Jean. Encyclopédie de la peinture. EREC, 2001, p. 159. ; • «Couleurs - Classification méthodique générale des couleurs». afnor.org. [Consulta: 3 octubre 2014]. (annulée le 30 août 2014).
* ↑ Les couleurs sont calculées à partir des fonctions colorimétriques CIE XYZ avec ajout de blanc D65 et multiplication des composantes par un coefficient tel que la conversion en sRGB donne une des composantes au maximum et une autre à zéro les extrêmes. Les puretés sont interpolées et les valeurs de luminance sont interpolées ou plus faibles, pour éviter de mettre en évidence la primaire rouge, vers 611.
* ↑ Chevreul, Michel-Eugène «Moyen de nommer et de définir les couleurs». Mémoires de l'Académie des sciences de l'Institut de France, 33, 1861, pàg. 29, 48..