OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vista del Niàgara

Vista del Niàgara és una obra d'Albert Bierstadt, datada circa 1869. Albert Bierstadt fou un pintor nord-americà, pertanyent a l'anomenada Escola del Riu Hudson.

## Tema de l'obra

Les Cascades del Niàgara (en anglès Niagara Falls) són un grup de cascades formades pel riu Niàgara en la zona oriental de l'Amèrica del Nord, a la frontera entre els Estats Units i el Canadà. Tot i que potser havien estat visitades anteriorment per alguna persona europea, fou el missioner franciscà Louis Hennepin que primer les va descriure i va publicar-ne l'existència.

## Anàlisi de l'obra

Oli sobre paper; 1869 ; Col·lecció privada. Signat a la part inferior esquerra "A.Bierstadt "
Aquesta elaborada obra té el carácter d'un esbós realitzat al plenairisme, i el fet que estigui realitzat sobre paper reforça aquesta idea. Cal remarcar que a aquesta obra les fulles dels arbres són verdes, la qual cosa suggereix una data de temperatura encara moderada. Bierstadt va retornar d'Europa la tardor del 1869, i en aquestes dates degué visitar les Cascades del Niágara, però també hi ha constància d'una visita de Bierstadt al Niágara el setembre de 1865.
Tot i que Bierstadt va realitzar diverses obres sobre les cascades del Niágara, no en va pintar cap de gran format, segurament perquè considerava que Frederic Edwin Church ja havia realitzat una excel·lent pintura de gran escala sobre aquest tema. Tanmateix, Bierstadt demostra en aquesta petita obra una capacitat de donar grandiositat a l'escena, assolint uns magnífics resultats. Uns estudis de John Frederick Kensett realitzats la década de 1850 sobre aquest tema, adopten també un punt de vista elevat, i són un interessant precedent d'aquesta obra de Bierstdat.

## Vegeu també

* Vista del Niàgara (Frederic Edwin Church)
* Vista del Niàgara des de la part estatunidenca (Frederic Edwin Church)
* Vista del Niàgara, els ràpids del riu (John Frederick Kensett)

## Referències

* ↑ «Louis Hennepin» (en anglès). New Advent.. [Consulta: 27 abril 2020].
* ↑ Wilton-Barringer. op. cit., p. 155.

## Bibliografia

* MINKS, Louise; The Hudson River School ; Knickerbocker Press; New York-1998; ISBN 1-57715-041-4
* WILTON, Andrew, BARRINGER, Tim; American Sublime, Landscape Painting in the U.S.; Princeton University Press; Princeton-2002; ISBN 0-691-09670-8
# Veïnat de l'Estació (Llofriu)

El veïnat de l'Estació és un dels quatre barris que conformen Llofriu. Els altres tres són la Barceloneta (Llofriu), el nucli antic i el barri de Roma. Es tracta d'un conjunt de cases agrupades a l'est del nucli antic i s'anomena "de l'Estació" perquè fa uns anys hi passava l'antic tren que unia Palamós i Girona. A més, hi ha el cementiri del poble, on està enterrat l'escriptor Josep Pla. També inclou una explotació ramadera i algunes empreses.

## Història

Tot i que no se n'han trobat gaires notícies ni documents històrics, podria ser que el barri es comencés a formar al voltant de dues grans masies o potser a conseqüència de la construcció, cap a l'any 1870, d'una caseta que servia d'estació de la línia Palamós-Girona-Banyoles. Després, el 1895, s'hi va inaugurar el Cementiri de Llofriu. No obstant, hi ha una masia, Ca les Estanyoles, que pel seu estil de construcció podria datar dels segles XVI, XVII o XVIII.

## Nuclis de població de Llofriu

* Llofriu (nucli antic)
* La Barceloneta
* Barri de Roma
* L'Estació
# W.A.S.P.

W.A.S.P. és un grup de heavy metal dels Estats Units. El grup va sorgir en l'inici dels anys 80, més precisament en 1982, tenint com fundador el vocalista Blackie Lawless. L'acrònim "W.A.S.P." és una de les majors polèmiques entorn de la banda, que en anglès és entès com a "White Anglo-Saxon Protestant", que significa "Blanc, Anglosaxó i Protestant", va ser reinterpretat pels membres del grup perquè signifiqués "We Are Sex Perverts", que traduït al català significa "Nosaltres som pervertits sexuals". Els W.A.S.P. són cèlebres pels espectacles molt característics, que per moltes vegades presenten nombres cruents, en el mateix estil dels interpretats per Alice Cooper, un dels pioners d'aquest tipus de show. En aquest sentit els W.A.S.P. troben similituds també amb grups com els Lizzy Borden, Kiss o els Twisted Sister.

## Discografia

Àlbums d'estudi
* W.A.S.P. (1984)
* The Last Command (1985)
* Inside the Electric Circus (1986)
* The Headless Children (1989)
* The Crimson Idol (1992)
* Still Not Black Enough (1995)
* Kill Fuck Die (1997)
* Helldorado (1999)
* Unholy Terror (2001)
* Dying For The World (2002)
* The Neon God Part 1: The Rise (2004)
* The Neon God Part 2: The Demise (2004)
* Dominator (2007)
* Babylon (2009)
* Golgotha (2015)
* ReIdolized: The Soundtrack To The Crimson Idol (2018)
Àlbums en directe
* Live...In the Raw (1987)
* Double Live Assassins (1998)
* The Sting - Live at the Key Club L.A. (2000)
Àlbums recopilatoris
* First Blood - Last Cuts (1993)
* The Best of the Best 1984-2000 (2000)
* The Best of the Best (2007)
Box Sets
* The 7 Savage: 1984-1992 Deluxe 8LP (2023)

## Enllaços externs

* Fans de W.A.S.P.
# Vũng Tàu

Vũng Tàu és una ciutat del sud del Vietnam, capital de la província de Ba Ria-Vung Tau. Té una àrea de 750 quilòmetres quadrats i una població el 2005 de 240.000.
La ciutat es troba a 120 quilòmetres al nord-est de la ciutat de Ho Chi Minh. Aquesta ciutat és el centre del petroli del Vietnam. Aquesta ciutat és un dels centres turístics més grans del Vietnam.
# Villers-Cotterêts

Villers-Cotterêts és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França.
Hi van néixerel poeta Charles-Albert Demoustier (1760) i el novel·lista Alexandre Dumas (pare) (1802-1870), de qui es conserva la casa natal.

## Vegeu també

* Edicte de Villers-Cotterêts
# Villers-Châtel

Villers-Châtel és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 119 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villers-Châtel era de 119 persones. Hi havia 40 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 7 estaven desocupats. 47 eren cases i 1 era un apartament. Dels 40 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villers-Châtel el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 12 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 12 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 79 persones, 57 eren actives i 22 eren inactives. De les 57 persones actives 56 estaven ocupades (31 homes i 25 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 22 persones inactives 6 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Villers-Châtel hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 231 hectàrees.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola maternal integrada dins d'un grup escolar amb les comunes properes formant una escola dispersa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villers-Châtel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villers-Châtel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# West Slope

West Slope és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 6.442 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Slope tenia 6.442 habitants, 2.873 habitatges, i 1.643 famílies. La densitat de població era de 1.437,7 habitants per km².
Dels 2.873 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 42,8% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.984 $ i la renda mediana per família de 66.974 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.232 $ mentre que les dones 35.890 $. La renda per capita de la població era de 32.514 $. Aproximadament el 6,8% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Slope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Slope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# West Springfield (Virgínia)

West Springfield és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 28.378 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Springfield tenia 28.378 habitants, 10.289 habitatges, i 7.840 famílies. La densitat de població era de 1.606,6 habitants per km².
Dels 10.289 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 84.250 $ i la renda mediana per família de 94.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 61.953 $ mentre que les dones 40.380 $. La renda per capita de la població era de 35.375 $. Entorn de l'1,7% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Via Emporitana

La Via Emporitana és un carrer del municipi de Figueres (Alt Empordà) que porta des de la Rambla fins a la Plaça de l'Ajuntament, per tant està situat en ple centre de la ciutat. Els edificis situats als números 8, 10 i 21 d'aquesta via formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Número 8

L'edifici situat al número 8 de la Via Emporitana de Figueres, o Can Branques, és un edifici urbà, residencial, unifamiliar, de planta baixa. La façana presenta un portal central i dues finestres laterals amb llindes en esgrafiat vermell i ocre. Sòcol i façana en ocre imitant els carreus. Orla floral a modus de fris i tres forats de ventilació. Cornisa i barana molt simple, bipartita amb un cos central decorat en esgrafiat floral, vermell i ocre. Separació de la carretera per reixa de ferro i paret.

## Número 10

L'edifici situat al número 10 de la Via Emporitana de Figueres és un edifici situat a la zona del poble Nou, la part alta de la ciutat, que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Casa aïllada, de planta baixa i coberta per terrassa, amb hort lateral i pati a davant tancat per mur de tanca i reixat. La façana s'articula al voltant d'un cos central que inclou el portal d'accés amb guardapols ceràmic -igual al dels finestrals laterals- i un pany de paret superior que interromp la balustrada. Trobem dos finestral laterals i dos elements verticals als extrems que delimiten el contorn de la façana, decorats amb el mateix motiu ceràmic del guardapols i culminats per pinacles que acoten la balustrada.

## Número 21

L'edifici situat al número 21 de la Via Emporitana de Figueres forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici situat a la zona del Poble Nou, a la part alta de la ciutat. Es tracta d'una casa entre mitgeres de planta baixa i cobert per terrassa. Té un portal central i dues finestres laterals (una d'elles ampliada per a usar-la com a garatge actualment). Cadascuna d'aquestes obertures té una llinda. A sobre de cada obertura trobem una ornamentació floral en relleu i ceràmica. Sota la cornisa hi ha un fris de motius geomètrics ornamentals en ceràmica. Balustrada tripartida amb el segment central més elevat, corresponent a la terrassa.

## Referències

* ↑ «Casa a la Via Emporitana, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic (Base de dades Gaudí). Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
* 1 2 «Via Emporitana, 10». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
* 1 2 «Via Emporitana, 21». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# William Justin Kroll

William Justin Kroll o Guillaume Justin Kroll (24 de novembre de 1889 - 30 de març de 1973) va ser un científic metal·lúrgic estatunidenc d'origen luxemburguès. Va inventar el procés Kroll l'any 1940 amb el qual s'extreu comercialment titani metàl·lic de la seva mena.
Va estudiar a l'institut de Luxemburg (Athénée de Luxembourg) i el 1910, va matricular-se a la facultat de metal·lúrgia de la Technische Hochschule Charlottenburg de Berlín. Kroll inventà l'enduriment de la precipitació (precipitation hardening (PH) en l'acer inoxidable l'any 1929, en afegir una petita quantitat de titani a l'acer inoxidable. William Kroll arribà als Estats Units l'any 1938 però els seus aliatges amb titqani no van interessar la indústria estatunidenca i tornà a Luxemburg però tornà el 1940 als Estats Units arran de l'arribada i ocupació dels nazis a Luxemburg. Treballà per a la Union Carbide Research Laboratories a Niagara Falls, Nova York i es va desenvolupar l'interès pel titani mitjançant el procés Kroll. El 1948 Dupont de Nemours inicià la producció comercial del titani. Mentrestant Kroll es va interessar per la producció del zirconi. El Dr. William J. Kroll tornà a Europa el 1961 i morí a Brussel·les el 1973.
Kroll va passar a formar part del National Inventors Hall of Fame el 2000.

## Referències

* ↑ Kroll, W.J. «How commercial titanium and zirconium were born». Journal of the Franklin Institute, 260, 3, 1955, pàg. 169. DOI: 10.1016/0016-0032(55)90727-4.
* ↑ H.M. Cobb, The History of Stainless Steel, ASM International, 2010, p 191, ISBN 978-1-61503-010-1

## Enllaços externs

* Inventors Hall of Fame page Arxivat 2006-01-12 a Wayback Machine.
# William Kahan

William Morton Kahan (nascut el 5 de juny de 1933) és un matemàtic i informàtic que va rebre el premi Turing de 1989 per "les seves contribucions fonamentals a l'anàlisi numèrica", fou nomenat Fellow de l'ACM el 1994, i va ingressar a l'Acadèmia Nacional d'Enginyeria el 2005.
Va estudiar a la Universitat de Toronto, on es va llicenciar el 1954, va obtenir un màster el 1956, i es va doctorar el 1958, sempre en matemàtiques. Kahan és actualment professor emèrit de Matemàtiques i d'Enginyeria Elèctrica i Informàtica a la Universitat de Califòrnia a Berkeley.
Kahan fou l'arquitecte principal de l'estàndard IEEE 754-1985 per als càlculs en coma flotant (i la seva continuació, independent del punt, IEEE 854-1987). Se l'ha anomenat “El Pare de la Coma Flotant”, perquè fou essencial en la creació de l'especificació IEEE 754 original. Kahan va continuar contribuint a la revisió de l'IEEE 754 que va conduir a l'estàndard actual.
Durant la dècada de 1980 va desenvolupar el programa "paranoia", un test de referència que comprova una àmplia gamma d'errors potencials en coma flotant. Va servir per detectar el famós error de divisió del Pentium, i continua utilitzant-se avui en dia. També va desenvolupar l'algorisme de suma de Kahan, que és important de cara a minimitzar l'error que s'introdueix quan se suma una seqüència de nombres en coma flotant de precisió finita. Va introduir el terme "Dilema del Creador de Taules" per al cost desconegut d'arrodonir correctament funcions transcendents a un nombre de dígits preassignat.
És molt actiu en la defensa d'una millor educació del gremi de la informàtica en les particularitats de la coma flotant, i de tant en tant denuncia decisions de disseny en ordinadors i llenguatges de programació que puguin debilitar els càlculs en coma flotant.
Quan Hewlett-Packard va introduir la calculadora científica de butxaca HP-35, la seva precisió numèrica quan avaluava funcions transcendents per a alguns arguments no era òptima. Hewlett–Packard va treballar intensament amb Kahan per millorar la precisió dels algorismes, cosa que va permetre millores importants. Aquest procés es va documentar al Hewlett-Packard Journal de l'època. També va contribuir significativament al disseny d'algorismes de la sèrie HP Voyager i va escriure trossos dels seus manuals intermedis i avançats.

## Referències

* ↑ Karpinski, Richard «Paranoia: A floating-point benchmark». Byte Magazine, 10, 2, 1985, p. 223–235.
* ↑ Kahan, William. «A Logarithm Too Clever by Half». [Consulta: 14 novembre 2008].
* ↑ Kahan, William M. «Personal Calculator Has Key to Solve Any Equation f(x) = 0». Hewlett-Packard Journal, 30, 12, 01-12-1979, pàg. 20–26. Arxivat de l'original el 2008-08-29 [Consulta: 14 novembre 2008].
* ↑ Kahan, William M. «Handheld Calculator Evaluates Integrals». Hewlett-Packard Journal, 31, 8, 01-08-1980, pàg. 23–32. Arxivat de l'original el 2019-06-14 [Consulta: 14 novembre 2008].

## Enllaços externs

* William Kahan - Lloc web oficial
* William Kahan al Mathematics Genealogy Project.
# Villeneuve-Saint-Georges

Villeneuve-Saint-Georges és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França. L'any 2003 tenia 30.687 habitants.
Forma part del cantó de Villeneuve-Saint-Georges i del cantó de Choisy-le-Roi, del districte de Créteil. I des del 2016, forma part de la divisió Grand-Orly Seine Bièvre de la Metròpoli del Gran París.

## Persones

* René Quenouille (1884-1945), vicebatlle de Villeneuve, metge i radiòleg, comunista i resistent, assassinat pels nazis a l'Escola del Bullenhuser Damm (Hamburg), el 21 d'abril de 1945
* Elie Emile Gabriel Poiree, (1850-1925), musicograf i compositor musical.

## Referències

* ↑ «René Quenouille» Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine., fitxa biogràfica al web del museu commemoratiu Els nens dels Bullenhuser Damm
# Volavérunt (pel·lícula)

Volavérunt és una pel·lícula espanyola dirigida per Bigas Luna, adaptació de la novel·la homònima d'Antonio Larreta, guanyadora del Premi Planeta el 1980.
La pel·lícula va ser presentada dins de la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1999. En aquesta mateixa edició del festival Aitana Sánchez-Gijón va aconseguir la Conquilla de plata a la millor actriu per aquesta pel·lícula.
El pressupost de la pel·lícula, un dels més elevats en la història del cinema espanyol, va ascendir a 1.200 milions de pessetes.

## Sinopsi

El 23 de juliol de 1802, la Duquessa d'Alba, la més rica i alliberada dona dels seus temps, ofereix una gala per a inaugurar el seu nou palau. L'assistència és extraordinària: el Primer Ministre Manuel Godoy, el pintor Goya i Pepita Tudó, amant de Godoy i model de Goya del seu quadre més famós La maja nua. L'endemà al matí, la Duquessa d'Alba apareix morta en el seu llit en misterioses circumstàncies.

## Repartiment

* Aitana Sánchez-Gijón - Duquessa d'Alba
* Penélope Cruz - Pepita Tudó
* Jordi Mollà - Manuel Godoy
* Jorge Perugorría - Francisco de Goya
* Stefania Sandrelli - Maria Lluïsa de Parma, reina consort d'Espanya
* Carlos La Rosa - Carles IV d'Espanya
* Olivier Achard - Grognard
* Jean-Marie Juan - Ramón Pignatelli
* Ayanta Barilli - Duquessa d'Osuna
* Alberto Demestres - Isidoro Maiquez
* Chema Mazo – Cap de la policia de Madrid

## Premis
### XV Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Goya a la millor direcció artística | Luis Vallés | Candidat |
| Goya al millor disseny de vestuari | Franca Squarciapino | Candidat |
| Goya a la millor fotografia | Paco Femenía | Candidat |
| Goya al millor maquillatge i perruqueria | diversos | Candidat |

### Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià

| Categoria | Persona | Resultat |
| Conquilla d'Or | | Candidat |
| Conquilla de Plata a la millor actriu | Aitana Sánchez Gijón | Guanyadora |

## Referències

* ↑ Bigas Luna rueda en Madrid 'Volaverunt', una película de miradas, El País, 21 de gener de 1999
* ↑ San Sebastián premia a Francia mientras el público pita a Aitana Sánchez Gijón, Última Hora, 26 de setembre de 1999
* ↑ Volavérunt a Fotogramas
* ↑ Volavérunt al web dels premis Goya
* ↑ El francés Francois Dupeyron gana la Concha de Oro, El País, 25 de setembre de 1999