OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arie Haan

Arend "Arie" Haan (Finsterwolde, Països Baixos, el 16 de novembre de 1948) és un exfutbolista i exentrenador neerlandès, que va marcar 6 gols en 35 partits amb la selecció neerlandesa de la dècada de 1970. Va parar la carrera d'entrenador per problemes de salut i falta de motivació. Actualment, viu a Espanya.

## Referències

* ↑ «Arie Haan mist motivatie en stopt als trainer» (en neerlandès). NOS, 27-04-2016. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Arie Haan verlaat Finsterwolde en heeft vrede met sterven in Spanje» (en neerlandès). RTV Noord, 31-12-2021. [Consulta: 26 febrer 2023].
Arie Haan amb la selecció neerlandesa - Caixes de navegació :
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de Futbol de 1974
1 Geels •
2 Haan •
3 van Hanegem •
4 van Ierssel •
5 Israël •
6 Jansen •
7 de Jong •
8 Jongbloed •
9 Keizer •
10 R. van de Kerkhof •
11 W. van de Kerkhof •
12 Krol •
13 Neeskens •
14 Cruijff (c) •
15 Rensenbrink •
16 Rep •
17 Rijsbergen •
18 Schrijvers •
19 Strik •
20 Suurbier •
21 Treijtel •
22 Vos •
Entrenador: Michels
Selecció de futbol dels Països Baixos – Copa del Món de futbol 1978
1 Schrijvers •
2 Poortvliet •
3 Schoenaker •
4 Van Kraay •
5 Krol •
6 Jansen •
7 Wildschut •
8 Jongbloed •
9 Haan •
10 R. Van de Kerkhof •
11 W. Van de Kerkhof •
12 Rensenbrink •
13 Neeskens •
14 Boskamp •
15 Hovenkamp •
16 Rep •
17 Rijsbergen •
18 Nanninga •
19 Doesburg •
20 Suurbier •
21 Lubse •
22 Brandts •
Seleccionador: Happel :
# Federació Catalana de Donants de Sang

La Federació Catalana de Donants de Sang és una organització que neix amb vocació d'aglutinar, fomentar i divulgar la donació altruista de sang i plasma a Catalunya. Coopera amb el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, el Banc de Sang i Teixits i la resta d'actors del món de la transfusió sanguínia.
El 2020 ha publicat Monuments als donants de sang, on agrupa tots els monuments dels municipis de Catalunya que s'han instal·lat al llarg de la geografia catalana.
Atorga un guardó anomenat «Creu d'Or».

## Referències

* ↑ «El president de la Diputació visita la Federació Catalana de Donants de Sang a Barcelona». Diputació de Lleida. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «MONUMENTS ALS DONANTS DE SANG» ( PDF). Federació Catalana de Donants de Sang, 2020. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «El celoní Carles Palanca Muñoz rep la Creu d'Or de la Federació Catalana de Donants de Sang». Ajuntament de Sant Celoni, 8 juny 2018. [Consulta: 7 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Federació Catalana de Donants de Sang - Lloc web oficial
# Sgoil Ghàidhlig Ghlaschu

Sgoil Ghàidhlig Ghlaschu o Glasgow Gaelic School (Escola Gaèlica de Glasgow) és una escola de Glasgow que imparteix les seves classes en gaèlic escocès (vegeu educació en gaèlic escocès). L'escola no té cap àmbit d'actuació concret, ja que serveix a la comunitat gaèlica del sud-oest d'Escòcia, atenent alumnes majoritàriament de Kilmarnock, East Kilbride, Cumbernauld i Greenock.
Entre infantil, primària i secundària, l'alumnat de l'escola consta d'uns 700 membres. No hi ha cap examen d'entrada ni llista d'espera, ni cap altre tipus de selecció. La demanda ha anat creixent considerablement des de l'obertura de l'escola, i això ha fet pensar el consell de la ciutat de Glasgow en construir-ne una altra.
L'escola té actualment capacitat per a 800 alumnes. L'any 2012 el Glasgow City Council augmentarà aquest nombre fins a 1.200.

## Història

La primera escola gaèlica va obrir l'any 1999, només com a escola primària: la Bunsgoil Ghàidhlig Ghlaschu (Escola Primària Gaèlica de Glasgow). A mesura que l'alumnat creixia, anava augmentat la necessitat de mudar-se a un local més gran. L'edifici que anteriorment havia servit a la Woodside Secondary School, va reobrir l'agost del 2006 com a Escola Gaèlica de Glasgow, proporcionant educació en gaèlic escocès per a alumnes d'infantil, primària i secundària.

## Referències

* ↑ http://www.glasgow.gov.uk/NR/rdonlyres/768653EB-CE87-4E12-9049-8A35211B4CAD/0/DraftGaelicLanguagePlanE.pdf%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Sradagan Youth Club(anglès)(gaèlic escocès)
* Glasgow Gaelic School pupils form their own Mod squad(anglès)
# Mario Evaristo

Marino Evaristo, més conegut com a Mario Evaristo, (10 de desembre de 1908 - 30 d'abril de 1993) fou un futbolista argentí dels anys 30.
Tot i ser batejat amb el nom de Marino, canvià el seu nom per Mario, com fou més conegut. Jugà per Club Atlético Independiente i Boca Juniors. Amb aquest darrer guanyà la lliga argentina del 1931. També jugà a Itàlia pel Genoa CFC i a França pel Niça i l'Antíbol.
El seu germà, Juan Evaristo, també fou internacional argentí.

## Palmarès

| Temporada | Equip | Títol |
| 1926 | Club Atlético Boca Juniors | Lliga argentina de futbol |
| 1926 | Club Atlético Boca Juniors | Copa Estimulo |
| 1930 | Club Atlético Boca Juniors | Lliga argentina de futbol |
| 1931 | Club Atlético Boca Juniors | Lliga argentina de futbol |
| 1932 | Sportivo Barracas | Campionat amateur AAAF |

## Referències

* ↑ History of the World Cup Arxivat 14 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., Part One: 1930 Uruguay
* ↑ Juan Evaristo's biography
# Cadena Markarian

La cadena Markarian és una col·lecció de galàxies del cúmul de la Verge. Quan es veuen des de la Terra, les galàxies s'hi troben al llarg d'una línia suaument corbada. Charles Messier va descobrir per primera vegada dues de les galàxies, M84 i M86, el 1781. Les altres galàxies vistes a la cadena van ser descobertes per William Herschel i ara es coneixen principalment pels seus nombres de catàleg al New General Catalogue de John Louis Emil Dreyer, publicat el 1888. Finalment va rebre el nom de l'astrofísic soviètic armeni, Benjamin Markarian, que va descobrir el seu moviment comú observant-la intensament a principis dels anys seixanta.
La cadena de Markarian en sentit estricte inclou les galàxies M84 (NGC 4374), M86 (NGC 4406), NGC 4435, NGC 4438, NGC 4461, NGC 4473 i NGC 4477. Alguns autors també afegeixen altres galàxies com NGC 4458.
Excepte NGC 4406, que s'acosta a la Terra a una velocitat radial d'uns 150 km/s, les altres galàxies s'allunyen de la Terra a velocitats de 70 a 2.200 km/s.

## Referències

* ↑ https://www.astronomy-mall.com/Adventures.In.Deep.Space/NGC%204000%20-%204999%20(11-30-17).htm
* ↑ French, Sue «Deep-Sky Wonders: Markarian's Chain». Sky & Telescope, 107, 5, 2004, pàg. 88–91.
* ↑ Markarian, B.E. «Physical chain of galaxies in the Virgo cluster and its dynamic instability». Astronomical Journal, 66, 1961, pàg. 555–557. Bibcode: 1961AJ.....66..555M.
# Gun Barrel

Gun Barrel és un grup alemany de heavy metal creat el 1998 (Colònia, North Rhine-Westfàlia). Gun Barrel va ser creat per Guido Feldhausen i Rolf Tanzius i van llançar el seu primer EP "Back To Suicide" (2000) amb la formació de Guido Feldhausen (cantant), Rolf Tanzius (guitarra), Holger Schulz (baix) i Florens Neuheuser (bateria). Toquen heavy metal de la vella escola/tradicional i se'ls coneix pel seu estil de "Power dive rock 'n' metal". En total tenen quatre àlbums d'estudi, Power-Dive (2001), Battle-Tested (2003), Bombard Your Soul (2005) i Outlaw Invasion (2008). Rolf Tanzius és actualment l'únic membre original del grup.

## Historial de membres
### Membres actuals

* Silver - Cantant (en cap àlbum)
* Rolf Tanzius - Guitarra (des de Back To Suicide)
* Tom "Tomcat" Kintgen - Baix (des de Bombard Your Soul)
* Toni Pinciroli - Bateria (des de Battle-Tested)

### Membres anteriors

* Xaver Drexler - Cantant (en Bombard Your Soul, Outlaw Invasion) Va morir el 03.28.2010 RIP Xaver
* Guido Feldhausen - Cantant (en Back To Suicide, Power-Dive, Battle-Tested)
* Holger Schulz - Baix (on Back To Suicide, Power-Dive, Battle-Tested)
* Willi Tüpprath - Baix(en cap àlbum)
* Florens Neuheuser - Bateria (a Back To Suicide)

## Discografia
### Àlbums d'estudi/directe

* Power-Dive (2001)
* Battle-Tested (2003)
* Bombard Your Soul (2005)
* Outlaw Invasion (2008)
* Live At The Kubana -Directe (2010)
* Brace For Impact (2012)

### Demos, singles i EPs

* Bomb Attack, demo (1999)
* Back To Suicide, EP (2000)
* Back To Suicide, single (2004)

## Fonts i referències

* ↑ Gun Barrel Signs With Massacre Records To Release "Brace For Impact"
* Encyclopa Metallum

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Bandera de les Garrigues

La bandera oficial de les Garrigues té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verd fosc, amb la branca d'olivera groga fruitada de negre de l'escut, d'alçada 1/87% de la llargada del drap i d'amplada 1/31% de la mateixa llargada, posada en banda; tot el conjunt, emmarcat per una bordura de trenta-sis peces quadrades, grogues i vermelles.

## Història

Va ser aprovat el 27 de març de 2000 i publicat en el DOGC número 3121 de 14 d'abril de 2000.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 27 de març de 2000, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del Consell Comarcal de les Garrigues.». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 agost 2018].
# Castroreale

Castroreale (sicilià Castruriali) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2007 tenia 2.752 habitants. Limita amb els municipis d'Antillo, Barcellona Pozzo di Gotto, Casalvecchio Siculo, Rodì Milici, Santa Lucia del Mela i Terme Vigliatore.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Salvatore Leto | Llista cívica |
# Artivisme

Artivisme és una combinació dels mots "art" i "activisme". L'artivisme s'ha desenvolupat en paral·lel amb l'antiglobalització i les protestes contràries a la guerra. En la major part dels casos els artivistes intenten pressionar l'agenda política mitjançant l'acció de l'art. No és art polític en el sentit tradicional, en què les obres d'art eren polítiques. L'artivista sovint s'involucra en Streetart o Art urbà, Adbusting o Subvertising.
En alguns casos, com per exemple a París el 2003, els artivistes són detinguts per accions d'art polític que s'acosten a la destrucció de la propietat. Un objectiu a curt termini típic dels artivistes és reclamar l'espai públic, especialment destruint anuncis en zones urbanes o en mitjans de transport públics. No obstant això, els artivistes participen en diversos mitjans com internet no només per a accions destructives -que serien descrites com a hacktivisme.
Sovint ens podem referir als actes dels artivistes com a part del concepte més ample d'interferència cultural, Culture jamming.
Artivisme social: Art urbà que vol inspirar bons sentiments a la gent escrivint cartes anònimes. Aquests misatges d'ànim i consol van enrotllats amb un cordill, doblegats com una crispeta de pergamí, decorats amb dibuixos al·legòrics sobre la solitud i l'aïllament. es deixen abandonats en un caixer automàtic, en una màquina expenedora de bitllets de metro... El fet que siguin gent anònima, forma part del misteri i fa que es produeixi la màgia. Aquest fet produeix un efecte en cadena, gent que rep un missatge que li serveix de confort es converteix en uu nou artivista.

## Característiques

Durant el segle xx diversos artistes es van fer ressò de la importància d'incidir en la vida a través de l'art. Una forma de fer-ho era mitjançant l'activisme, expressar a través de l'art allò que no funcionava bé. L'art com a plataforma de denúncia d'injustícies. Per a això no feia falta ser artista, l'art es posava al servei de tots, es fusionava amb la vida.

## Obres

* 7000 roures, Joseph Beuys
* Coca Cola Vase, Ai Weiwei
* Overcome Party Dictatorship Now, Joseph Beuys

## Artivistes

* Will St Leger
* John Fekner
* Norm Magnusson
* Banksy
* phelgo

## Referències

* ↑ Benvenuty, Luis «Missatges de ningú per a tothom». La Vanguardia [Consulta: 4 setembre 2015].

## Vegeu també

* Avantguarda

## Enllaços externs

* Artivism network Germany Arxivat 2009-11-07 a Wayback Machine.
* Continguts per artivisme, a Woki-Toki
# Faunsdale

Faunsdale és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 87 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Faunsdale tenia 87 habitants, 34 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 152,7 habitants/km².
Dels 34 habitatges en un 41,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,7% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 93,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.750 $ i la renda mediana per família de 50.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.833 $ mentre que les dones 19.500 $. La renda per capita de la població era de 14.697 $. Cap de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Sgonico

Sgonico (eslovè Zgonik) és un municipi italià, dins de la província de Trieste. L'any 2007 tenia 2.122 habitants. Limita amb els municipis de Duino-Aurisina (Devin Nabrežina), Monrupino (Repentabor), Sežana (Eslovènia) i Trieste.

## Fraccions

* Borgo Grotta Gigante (Briščiki)
* Bristie (Brišče).
* Campo Sacro (Božje Polje).
* Colludrozza (Koludrovica).
* Devincina (Devinščina).
* Gabrovizza San Primo (Gabrovec).
* Rupinpiccolo (Repnič).
* Sagrado di Sgonico (Zagradec).
* Sales (Salež).
* Samatorza (Samatorca).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 18,40% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 81,60% eslovè |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Mirko Sardoč | Llista cívica |
# Margaret Harrison

Margaret Harrison (Wakefield (West Yorkshire), Regne Unit, 1949) és una artista britànica feminista.

## Trajectòria

El 1970 va fundar el Women's Liberation Art Group (Grup Artístic d'Alliberament de les Dones) a Londres. El 1971, va fer una exposició en solitari en la qual mostrava dibuixos i aquarel·les amb imatges de dones com a farciment d'hamburgueses i del Capità Amèrica amb pits postissos i talons, però va ser clausurada per la policia. Així mateix, va produir obres en què documentava el drama de les treballadores a domicili, sovint mal pagades, de les víctimes de violacions i de les obreres de les fàbriques, entre d'altres. La seva obra Rape (Violació, 1978) va ser inclosa en la controvertida Arts Council Collection el 1979. Sovint, la intenció de Harrison se centrava en alterar els termes de la famosa frase de John Berger: «Els homes miren les dones. Les dones es miren elles mateixes mentre són observades». La sèrie Good Enough to Eat (Prou bo per menjar-ne), de 1971, mostra dones en roba interior i talons que jeuen fent postures de pin-up a l'interior d'hamburgueses i sandvitxos. A primera vista, sembla com si només responguessin al desig masculí. En «substituir» el tros de carn per una dona, Harrisson exagera amb ironia el suposat paper de les dones com a somni desitjat per l'home que s'ha convertit en realitat i que és de fàcil consum.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
# Cadena Walvis

La cadena Walvis és una dorsal oceànica situada al sud de l'oceà Atlàntic, amb una extensió de milers de quilòmetres costa enllà del sud-oest d'Àfrica. Tant aquesta com la cadena Rio Grande s'originaren arran de fenòmens volcànics. Es creu que la secció est de la cadena fou creada en el Cretaci Mitjà, entre 120 a 80 milions d'anys enrere. El mont marí Ewing és part d'aquesta cadena.
La cadena Walvis es divideix en tres seccions o trams principals:
* Un primer segment de 600 km de llarg que s'estén des d'Àfrica fins a una longitud aproximadament 6°E i que varia en la seva amplada entre 90 i 200 km.
* Un segon tram, de 500 km de llargària que s'estén de nord a sud i que és més estret que el primer tram.
* Un tercer tram, més discontinu, amb turons i muntanyes submarines que connecta la cresta de la cadena Walvis amb la dorsal de l'Atlàntic Mitjà.

## Refereències

* ↑ National Geographic Atlas of the World: Revised Sixth Edition, National Geographic Society, 1992
* ↑ «Middle Cretaceous sediments from the eastern part of Walvis Ridge». Nature. [Consulta: 12 març 2009].
* ↑ Goslin, J.; Mascle, J.; Sibuet, J.; J.C. Sibuet; Hoskins, H.. . 85. 619-. 10.1130/0016-7606(1974)85<619:GSOTEW>2.0.CO;2. «Geophysical Study of the Easternmost Walvis Ridge, South Atlantic: Morphology and Shallow Structure». Geological Society of America Bulletin, 85. 619, 1974, pàg. 469. DOI: 10.1130/0016-7606(1974)85%3C619:GSOTEW%3E2.0.CO;2.
# Guy Lewis

Guy Vernon Lewis II (Arp, Texas, 19 de març de 1922-Houston, Texas, 26 de novembre de 2015) va ser un entrenador de bàsquet estatunidenc que va dirigir durant 30 anys a la Universitat de Houston.
Va ser inclòs en el National Collegiate Basketball Hall of Fame en 2007 i en el Basketball Hall of Fame en 2013.

## Trajectòria

* Universitat de Houston (1953-1956), (Ajudant)
* Universitat de Houston (1956-1986)

## Referències

* ↑ «Ex-Houston coach Guy Lewis, a Hall of Famer, dies Thursday at 93» (en anglès). , 26-11-2015 [Consulta: 26 novembre 2015].
# Banca Carrera

La Banca Carrera fou una petita entitat financera establerta a Ribes de Freser. Va començar la seva activitat el 1929 quan Salvador Carrera i Fillet feia cobraments d'efectes o canvi de moneda, així com d'altres petites operacions financeres. Va demanar la llicència oficial de banca el 20 de maig de 1947 i la va obtenir a inicis de 1948. El 18 de gener de 1967, es va constituir com a societat anònima, amb el nom de Banca Carrera. Poc després, el 1970 va obrir una oficina central a la carretera de Barcelona de Girona. I poc més endavant traslladaria aquesta oficina a la plaça Marquès de Camps, centre financer de l'època. Al consell d'administració hi havia el mateix Carrera, juntament amb Higini Torras Magem. El 18 d'abril de 1972 va ampliar accionistes i es va convertir en el Banc de Girona, que després d'una ràpida expansió, el 1975 seria absorbit per Banca Catalana.

## Referències

* ↑ Castells, Narcís «canvistes i banquers». Quaderns del Diari de Girona.
* ↑ Girona, Diari de. «D´una petita oficina de Ribes de Freser a la gran Banca Catalana - Diari de Girona». www.diaridegirona.cat. [Consulta: 12 febrer 2018].
# Pachyarmatherium brasiliense

Pachyarmatherium brasiliense és una espècie extinta d'armadillo que visqué a finals del Plistocè, fa entre 40.000 i 10.000 anys, en allò que avui en dia és el Brasil.

## Referències

* ↑ Folha: Cientistas identificam "supertatu" nordestino de 100 kg e 10 mil anos (portuguès)
# Aristòmac (escultor)

Aristòmac (en llatí Aristomachos, en grec antic Ἀριστόμαχος) fou un escultor grec nascut a la regió del riu Estrímon.
És conegut per un epigrama d'Antípater de Tessalònica conservat a l'Antologia palatina que descriu una obra seva. L'obra mostrava tres heteres que portaven una ofrena al temple d'Afrodita. Per la descripció no se sap ben bé si era una escultura o un relleu. La seva època no està determinada.

## Referències

* ↑ Antologia palatina VI, 208
* ↑ Aristomachus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 307
# Sent Alari de la Poja

Sent Alari lo Chasteu (en francès Saint-Hilaire-le-Château) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 276 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Pays Cruesa Thaurion Gartempe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 418 | 356 | 352 | 296 | 276 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Yves Grenouillet | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Platja d'en Taita

La platja d'en Taita o platja d'en Rabés, és una platja del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada en un entorn urbanitzat de la badia del Port de la Selva, a un quilòmetre a l'oest del nucli urbà, entre la platja de l'Erola i la platja dels Capellans. Té una longitud de 52 m i una amplada de 8 m, formada per grava i còdols. Rodejada d'una frondosa pineda, darrera seu passen la carretera GI-612 i el camí de Ronda, que uneixen el Port de la Selva amb Llançà.

## Referències

* ↑ «Platja d'en Taita o d'en Rabés». Ajuntament del Port de la Selva.
* ↑ «Platja d'en Taita». Visita Costa brava.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platja d’en Taita». Costa Brava Pirineu de Girona.
# Grand Abaco

Grand Abaco o Lucaya és una de les illes Abaco (l'altra important és la Little Abaco, quasi agrupada en forma perpendicular a la primera) del grup de les Bahames. Les principals poblacions són Marsh Harbour, Sandy Point, Cherokee, Treasure Cay, Coppers Town i North Abaco. Hi ha unes dotzenes d'illots (Cayos): la població és a prop dels vint mil habitants (Little Abaco només té uns centenars d'habitants).
Vegeu Abaco

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, vol. 1, 76.
# Be Papas

Be-Papas (ビーパパス, Bīpapasu, alternativament Bepapas i estilitzat com Be-PaPas) va ser un col·lectiu d'artistes i nom de ploma del col·lectiu fundat pel director d'anime Kunihiko Ikuhara amb el propòsit de crear projectes originals, el grup era conformat per Ikuhara, la mangaka Chiho Saito, l'animador i dissenyador de personatges Shinya Hasegawa, el guionista Yōji Enokido, i l'escriptor Yūichirō Oguro. Ikuhara va fundar Be-Papas en 1996 per a crear Utena, la noia revolucionària, un anime original que va concebre després de la seva sortida de Toei Animation, on va treballar com a director en la sèrie d'anime Sailor Moon. El grup també va crear una pel·lícula seqüela per a la sèrie l'any 1999, Utena, la noia revolucionària. Apocalipsi adolescent.
Be-Papas es va dissoldre després del llançament d'Utena, la noia revolucionària. Apocalipsi adolescent, però va continuar existint com a entitat corporativa fins a l'any 2001 per a publicar diversos projectes creats pels seus exmembres, específicament la sèrie de novel·les Schell Bullet escrites per Kunihiko Ikuhara i Mamoru Nagano l'any 1999, la sèrie de novel·les lleugeres Shonen Ou escrites per Hasegawa i Enokido, i la sèrie de manga de 2001 de Ikuhara i Saito World of the S&M.

## Referències

* ↑ Animage Editorial Department «ウテナ白書» (en japonès). Animage Extra, 6, juny 1997b, pàg. 5.
* 1 2 Yamashita, Shizuki «Kunihiko Ikuhara Discusses "Utena," the Future, and Moving to Los Angeles». Akadot, 2001.
* ↑ «New Manga from Utena Colaborator [sic]». Anime News Network, 15-08-2001. [Consulta: 3 febrer 2019].
# Partit Català d'Acció Republicana

Partit Català d'Acció Republicana (PCAR) fou el nom adoptat per la secció catalana del partit Acción Republicana, fundat per Manuel Azaña el 1925. Els seus principals dirigents eren l'economista Faustí Ballvé i Pellicer i Eduard Albors. El 1932 publicà el setmanari Acción i el 1933 en presentà a les eleccions en coalició amb el Partit Republicà Radical Socialista i amb Acció Catalana Republicana. Quan l'abril del 1934 es constituí Izquierda Republicana, es fusionà amb la secció catalana del Partit Republicà Radical Socialista amb l'objectiu de formar el Partit Republicà d'Esquerra.