OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biomarcador

Un biomarcador, o marcador biològic, és en general una substància química usada com indicador d'un estat biològic. Té la característica que és objectivament mesurada i avaluada de processos biològics normals, de processos patogènics, o de respostes a fàrmacs administrats per una intervenció terapèutica. Es fa servir en molts camps científics.

## Medicina

En medicina, un biomarcador pot ser una substància amb traçabilitat introduïda dins un organisme. Per exemple un isòtop radioactiu del clorur de rubidi introduït al cos per avaluar la perfusió del miocardi També pot ser una substància per indicar la presència d'un anticòs que podria indicar una infecció. Els biomarcadors bioquímics sovint es fan servir en anàlisi clíniques. Un biomarcador anomenat endofenotip es fa servir per trobar les causes de malalties com l'esquizofrènia.

## Biologia cel·lular

En biologia cel·lular, un biomarcador és una molècula que permet la detecció i aïllament d'un tipus particular de cèl·lula (per exemple la proteïna Oct-4 es fa servir com a biomarcador per identificar cèl·lules mare embrionals).
En genètica els biomarcadors es coneixen amb el nom de marcadors moleculars.

## Geologia i astrobiologia

Un biomarcador és qualsevol tipus de molècula que indiqui l'existència, passada o present, d'organismes vius. En els camps de la geologia i astrobiologia, els biomarcadors, en contra dels geomarcadors, també reben el nom de biosignatures. El terme marcador també es fa servir per descriure les implicacions biològiques de la generació del petroli.

## Avaluació de l'exposició

Un biomarcador també es pot usar per indicar l'exposició a diverses substàncies del medi ambient en epidemologia i toxicologia. En aquests casos els biomarcadors poden ser substàncies externes o una variant dels metabòlits

## Vegeu també

* Marcador molecular

## Referències

* ↑ «What is a Biomarker?». Arxivat de l'original el 2012-03-09. [Consulta: 15 febrer 2012].
* ↑ Biomarkers for Psychiatric Disorders. Publisher: Springer U.S. DOI: 10.1007/978-0-387-79251-4 Copyright: 2009 ISBN 978-0-387-79250-7 (Print) 978-0-387-79251-4 (Online)

## Enllaços externs

* Geomarkers versus biomarkers: Paleoenvironmental and astrobiological significance
# El Fadrí de Sau

Jaume Melianta (o Malianta), El Fadrí de Sau, fou un bandoler català que, per raó del lloc de naixença, fou anomenat així.
Formà part de la quadrilla de Joan de Serrallonga, del qual fou lloctinent. Davant una ofensiva organitzada pel duc de Feria, lloctinent de Catalunya (1630), passà a França, on fou detingut l'any 1631 –amb altres bandolers, entre els quals el seu germà Rafel– per Oliver de Gleu, senyor del castell de Durban, que rebé 900 lliures per la captura dels bandolers.
Va ser lliurat a les autoritats reials i va condonar la pena capital pel seu enviament a galeres gràcies a les confessions que va fer sobre l'activitat d'en Serrallonga, els homes de la quadrilla i els fautors i col·laboradors del bandoler.

## Referències

* Reglá, Juan. Joan Serrallonga: vida i mite del famós bandoler. Amb un estudi sobre Serrallonga a la literatura, Volum 29. Aedos, 1961.
* Juan Reglá, Joan Fuster. El bandolerisme català. Aymà, 1962.
* Cortada, Juan. Proceso instruido contra Juan Sala y Serrallonga, lladre de pas (salteador de caminos), estractado en su parte más interesante. El Principado, 1868 [Consulta: 25 març 2014].
# Müllheim (Turgòvia)

Müllheim és un municipi del cantó de Turgòvia (Suïssa), situat al districte de Steckborn.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# BSN

BSN té els següents significats:
* Baloncesto Superior Nacional, màxima competició de basquetbol de Puerto Rico
* Boussois-Souchon-Neuvesel, empresa de la indústria alimentària de França fusionada en el grup Danone
* Badan Standardisasi Nasional, organisme de normalització d'Indonèsia
* BSn també és el codi a la classificació climàtica de Köppen del Clima semiàrid boirós
# Adrian (Missouri)

Adrian és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.780 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Adrian tenia 1.780 habitants, 682 habitatges, i 469 famílies. La densitat de població era de 367,5 habitants per km².
Dels 682 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.436 $ i la renda mediana per família de 39.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.798 $ mentre que les dones 22.727 $. La renda per capita de la població era de 15.856 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 12,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Adrian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Adrian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# 11 (àlbum)

Eleven és un disc del músic canadenc Bryan Adams ha estat publicat el 2008.
Segons la web del cantant s'ha escollit aquest títol, ja que és el número onze, és el mes de naixement del música, …

## Cançons de l'àlbum

* "Tonight We Have the Stars"
* "I Thought I'd Seen Everything"
* "I Ain't Losing the Fight"
* "Oxygen"
* "We Found What We Were Looking for"
* "Broken Wings"
* "Something to Believe In"
* "Mysterious Ways"
* "She's Got a Way"
* "Flower Grown Wild"
* "Walk on By"
* "Way of the World" [UK Bonus Track]

## Referències

* ↑ Lloc web oficial de Bryan Adams
# Cuereta de l'Índia

La cuereta de l'Índia (Motacilla maderaspatensis) és un ocell de la família dels motacíl·lids (Motacillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita camp obert, rierols i ciutats de les terres baixes al nord de Pakistan i per tota l'Índia, cap al nord fins als turons de l'Himàlaia i cap a l'est fins Nepal, Sikkim, Bhutan i Bangladesh.

## Referències

* ↑ «Cuereta de l'Índia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# El Eternauta

El Eternauta és una sèrie de còmics de ciència-ficció argentí, creat pel guionista Héctor Germán Oesterheld i el dibuixant Francisco Solano López. Va ser publicat inicialment en la revista Suplemento semanal Hora Cero de 1957 a 1959. Va tenir gran quantitat de seqüeles i reedicions, i tant la història original com la major part d'aquestes seqüeles van ser objecte de freqüent anàlisi i controvèrsia.
El 1969 Oesterheld va crear una nova versió de la història al costat d'Alberto Breccia i després la seqüela El Eternauta II amb Solano López, ambdues d'un to polític més agressiu que la història original. Oesterheld va ser un dels "desapareguts" pel Procés de Reorganització Nacional després d'aquesta última.
Després de la seva mort altres autors crearien les seqüeles "El Eternauta: Tercera parte " i "El Eternauta: Odio cósmico", mentre que Solano López crearia, conjuntament amb Pablo Maiztegui, "El Eternauta: El mundo arrepentido", "El Eternauta: El regreso " i "El Eternauta, el regreso: La búsqueda de Elena".
Al maig de 2008 la realitzadora Lucrecia Martel va confirmar que dirigiria una adaptació cinematogràfica.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.128. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 5 desembre 2014].
# Nan Green

Nan Green (19 de novembre de 1904 - 6 d'abril de 1984), va ser una comunista britànica que a l'octubre de 1936 es va oferir voluntari per unir-se al seu marit George al bàndol republicà en la Guerra Civil espanyola. Va treballar en diversos hospitals com a administradora mèdica i col·leccionista d'estadístiques durant la guerra i després va continuar donant suport als veterans de les Brigades Internacionals.

## Guerra Civil espanyola

Nascuna Nancy Farrow a Beeston (Nottingham), Nan es va casar amb el músic George Green el 9 de novembre de 1929. Es va unir al Partit Laborista Independent (ILP) en 1929 però després va ingressar al Partit Comunista de la Gran Bretanya (CPGB) abans del començament de la Guerra Civil espanyola. Se li va demanar que anés a Espanya, on el seu marit George ja era voluntari, a l'octubre de 1936. Els seus dos fills van ser deixats a Gran Bretanya, on les seves places a Summerhill van ser pagades per un company voluntari. A anar a l' 'Hospital Anglès' a Huete i després va ser enviada a altres hospitals de Valdeganga, Uclés, i l' 'hospital cova' a l'Ebre. Com a administradora i secretària del doctor Len Crome, va fer una important tasca organitzativa, sobretot en estadístiques mèdiques. Les seves experiències, incloses les crítiques clares a les condicions i els aliments, i ser donant de sang en els primers dies de la transfusió, es descriuen en una memòria publicada el 2004. El seu compromís va continuar després de la mort de George, el setembre de 1938. Després del final de la guerra, va acompanyar els republicans espanyols que fugien de vaixells des de França cap a Mèxic, i es va convertir en una de les figures més destacades del Comitè Britànic d'ajut a Espanya i la International Brigade Association. Durant i després de la Segona Guerra Mundial va ser activa en causes humanitàries i d'esquerres, entre elles el Moviment Mundial per la Pau. Va aconseguir visitar i escriure sobre la presó de dones a Madrid i va sobreviure per veure la mort de Franco i el final de la dictadura a Espanya.

## Referències

* ↑ «SIDBRINT. Memòria històrica i Brigades Internacionals». CRAI Biblioteca del Pavelló de la República. Universitat de Barcelona, 02-02- 2023. [Consulta: 2 febrer 2023].
* ↑ 1946-, Preston, Paul,. Doves of war: four women of Spain. Pbk.. Londres: HarperCollins, 2003, p. 119-201. ISBN 0006386946. OCLC 51527556.
* ↑ 1962-, Baxell, Richard,. Unlikely warriors : the British in the Spanish Civil War and the struggle against fascism. Londres: Aurum, 2012, p. 321. ISBN 9781845136970. OCLC 793214059.
* ↑ Green, Nan. A Chronicle of Small Beer. Nottingham: Trent Editions, 2004.
# Magalona

«Magalona» té aquests significats:
* Magalona (entitat de població), antiga ciutat visigoda avui inclosa administrativament al terme municipal de Vilanòva de Magalona (Erau)
* Bisbat de Magalona, jurisdicció eclesiàstica sorgida probablement al segle vi sota domini visigot, centrada a la ciutat de Magalona
* Catedral de Magalona, catedral construïda entre els segles xii i xiii a la població de Magalona (Erau)
* Comtat de Magalona, antic comtat visigot
# Patriarcat de Peć

El Patriarcat de Peć (en serbi: Пећка патријаршија, Pećka Patrijaršija; en albanès: Patrikana e Pejës) és un monestir ortodox serbi situat prop de Peć, a Kosovo. Comprèn un conjunt d'esglésies, i és la seu espiritual i mausoleu dels patriarques i arquebisbes de l'Església ortodoxa sèrbia.
L'any 2006 la UNESCO va declarar el monestir Patrimoni de la Humanitat, i el va incloure en la Llista del Patrimoni de la Humanitat en perill.

## Història

La data exacta de la fundació del patriarcat és desconeguda. Es creu que en vida de sant Sava, el lloc va esdevenir un metoh (territori regit per un monestir) del monestir de Žiča i, a continuació, la seu de l'arquebisbat i del patriarcat serbi. Els patriarques de l'Església ortodoxa sèrbia duen el títol d'arquebisbe de Peć.
L'arquebisbe Arsenije construí l'església dels Sants Apòstols, perquè volia que la seu de l'Església sèrbia estigués en un lloc més segur i més cèntric geogràficament que el monestir de Žiča. Aviat, al voltant del 1250, n'ordenà la decoració. Nikodim construí l'església de Sant Demetri al voltant del 1320, al nord de l'altra església. Una dècada més tard, al voltant del 1330, el seu successor, Danil II, va construir una tercera església, al sud de l'originària -l'església de la Mare de Déu Odigitria-, al sud de la qual va afegir la petita església de Sant Nicolau. La façana de les tres esglésies van incorporar un nàrtex monumental. Al davant se'n construí una torre. A l'època de Joanakije II, al voltant del 1345, es van pintar els frescs de l'església de Sant Demetri, fins aleshores òrfena d'imatges. Durant el segle xiv, es feren petites modificacions a l'església dels Sants Apòstols.
Des del XIII fins al segle xv, i al segle xvii, els patriarques serbis i arquebisbes de Peć van ser enterrats a les esglésies del patriarcat.
A causa dels conflictes històrics de Kosovo, el patriarcat ha estat objecte de diferents atacs, i actualment es troba protegit per forces de la KFOR. Durant la Guerra de Kosovo, el 18 de juny del 1989, el patriarca Pavle viatjà a Peć per intentar evitar la fugida massiva de la població sèrbia.

## Referències

* ↑ (anglès) World Heritage Committee puts Medieval Monuments in Kosovo on Danger List and extends site in Andorra, ending this year's inscriptions, Unesco.org, UNESCO, 13 de juliol 2006 (data d'accés: 08-02-09).
* ↑ Cucó, Alfons. Els confins d'Europa. València: Universitat de València, p.129. ISBN 8486574560,9788486574567.
* ↑ El patriarca ortodoxo viaja a Kosovo y pide a los serbios que no abandonen la provincia, La Vanguardia, 18 de juny 1999, p. 6, (data d'accés: 19-02-09) (castellà)

## Enllaços externs

* Patriarcat de Peć- Blago Fund.
* (serbi)(anglès) Presentació del Patriarcat de Peć Arxivat 2016-03-23 a Wayback Machine.
# Aguelmam Azegza

Aguelmam Azegza (àrab أكلمام أزكزا) és una comuna rural de la província de Khénifra de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.684 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Corbel

Corbel és una lletra tipogràfica de pal sec dissenyada per Jeremy Tankard per Microsoft el 2005. Fa servir la tecnologia ClearType de Microsoft per millorar la qualitat de lectura.

## Característiques

Les seves característiques principals són:
* Traçat fi
* Corbes obertes
* Alçària de les ascendents superior a la de la M
* El ganxo de la Q és un traçat recte que segueix la línia de base
* Cua de la g minúscula
* Com en la Century Gothic, la u minúscula no té traçat vertical.
Segons la classificació Vox-Atypl és una font Líneal neo-grotesca. La x té una alçària mitjana, com la de Calibri, o Candara; les tres incloses per a Windows a les versions Vista i 7. Un altre caràcter distintiu són les xifres, que es presenten amb minúscula i majúscula

## Famílies tipogràfiques

* Corbel regular
* Corbel bold
* Corbel italic
* Corbel bold italic

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Tipografia
Plantilla:Lletra tipogràfica Viccionari
# Miquel Mont

Miquel Mont (Barcelona, 1963) és un artista i comissari català que viu i treballa a París des de l'any 1988. Alterna la pràctica artística amb el seu compromís amb la docència des de l'any 2000 i actualment és professor a l'Escola d'Art de Tours (ESBA TALM - Site de Tours), així com a l'Escola Nacional d'Arquitectura París-Belleville (ENSA Belleville). Ha publicat textos crítics en revistes (Exit, Fluor) i, com a comissari, darrerament ha realitzat l'exposició Verquidos de Berta Cáccamo (Casa da Parra, Santiago de Compostela).
Les seves creacions s'han pogut veure regularment a Espanya, a les galeries Distrito 4 i Trinta, així com a l'estranger: Aline Vidal (França), Thaddaeus Ropac i Nikolaus Ruzicska (Àustria). La seva obra forma part de nombroses col·leccions públiques i privades com ara les de ”la Caixa”, Banc d'Espanya, Fundació Barrié, Fundació Suñol, Museu d'Art Jaume Morera de Lleida, Museu de Belles d'Arts d'Àlaba, Mumok, FNAC, FRAC (Alsàcia, Bretanya, Picardia i Còrsega), Belgacom Foundation i FMAC París. També ha exposat al Centre d'Art la Panera (Lleida), CRAC (Sète), FRAC Alsàcia, Villa du Parc (Annemasse), la I Triennal de París i a la galeria Formato Cómodo (El ojo toca, 2014), Aline Vidal (Coopérations, 2013), Trinta (Cooperaciones, 2012), Altxerri (Acumulación flexible, 2011), Distrito 4 (No puedes perder lo que nunca has tenido, 2011) i dins del projecte L'art dans les chapelles (església de Locmaria, 2011).

## Estil

Mont explora els límits de la pintura des d'un punt vista absolutament formal, en el qual el que interessa és la manera de tractar-la i de fer-la servir. A les obres dels anys vuitanta i noranta treballa la pintura des de la seva densitat, fins a convertir les seves peces gairebé en objectes de tres dimensions.

## Referències

* ↑ «Miquel Mont». web. Fundació Suñol. Arxivat de l'original el 13 de febrer 2015. [Consulta: 13 febrer 2015].
# Najafgarh Jhil

Najafgarh Jhil (Najafgarh Jheel) és un llac i zona pantanosa entre el Territori de la Capital Nacional de Delhi i el districte de Gurgaon, al costat de la població de Najfargharh. La zona pantanosa té una llargada de 75 km cap al sud-oest de Najafgarh (fins a 28° 26′ 32″ N, 76° 50′ 30″ E﻿ / ﻿28.44222°N,76.84167°E﻿ / 28.44222; 76.84167) i inunda una gran extensió després del temps de les pluges. L'alimenten diversos torrents procedents de les muntanyes de Gurgaon, i té un canal de sortida que va al Jumna o Jamuna. Najafgarh Jhil és la superfície d'aigua més gran de la zona de Delhi, originalment ocupant uns 22,5 km², si bé avui dia reduïda a 6 km². Un canal artificial cap al riu Jamuna fou construït el 1938 i fou inclòs més tard en la zona de drenatge de Najafgarh.
El 1857 els rebels sipais foren derrotats seriosament en aquest lloc pel general Nicholson.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Marc Atili Serrà (triumvir)

Marc Atili Serrà (en llatí Marcus Atilius Serranus) va ser un magistrat romà. Era probablement el tercer fill de Gai Atili Serrà (pretor). Formava part de la gens Atília i era de la família dels Serrà.
Va ser un dels triumvirs (Triumviri coloniae deducendae) nomenats l'any 190 aC per establir als colons romans a les noves colònies de Piacenza i Cremona. Probablement és el mateix Marc Atili que va ser pretor el 174 aC i va obtenir la província de Sardenya.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXVII,46; XLI,21
# Petrònia (esposa de Vitel·li)

Petrònia (en llatí Petronia) va ser la filla d'un romà de rang consular i la primera esposa de l'emperador Vitel·li del que es va divorciar. Es va casar després amb Dolabel·la. Formava part de la gens Petrònia, una antiga família romana d'origen plebeu.
A la pujada de Vitel·li a l'Imperi l'any 69 Dolabel·la va ser enviat a l'exili a Interamna Lirinas, i allà executat per orde del nou emperador. Petrònia va donar a Vitel·li un fill de nom Petronià que era cec d'un ull, i a qui el seu pare també va fer matar. Del segon marit va deixar almenys un fill de nom Servi Corneli Dolabel·la Petronià, que va ser consol l'any 86.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 215.
# Adult Video News

Adult Video News és una revista que cobreix totes les novetats de la indústria cinematogràfica per a adults i, des de 1982, uns dels productors principals del món d'entreteniment per a adults. La cartera de negocis d'AVN inclou una xarxa de mitjans de comunicació que inclou diverses publicacions de la indústria adulta a les quals pertanyen AVN, AVN en línia, GayVN, i el negoci de novetat AVN.
La més informativa de les publicacions de la xarxa de mitjans de comunicació AVN ha estat el Directori de la indústria de l'AVN, que és un llistat que comprèn les empreses de producció de cinema X i negocis relacionats. El llibre, de vegades anomenat " petit llibre vermell", és un servei pagat per les empreses i consisteix en una llista de contactes pels oferir els seus serveis a altres negocis relacionats amb la indústria per adults. El directori és posat al dia cada any, disposa d'un llistat amb més de 9,000 empreses actives, i té una llista de subscriptors actius amb més de 25,000 consumidors. Aquest és un llistat de l'AVN, que inclou una de les normes informatives de la indústria per a adults com una publicació adulta que té una referència tan extensa de negocis per adults.
Una xarxa de mitjans de comunicació organitza les convencions de la indústria per adults: l'AVN Adult Entertainment Expo, Internext Las Vegas, Internext Summer, AVN Novelty Expo, the GAYVN Expo, GAYVN Summit; i un espectacle pels consumidors, Erotica LA. La principal convenció de l'AVN són els Premis AVN anuals. L'AVN concedeix els seus premis específicament als actors i directors de la indústria del entrenteniment adult, hi ha altres premis de la indústria per adults com ara els Premis XRCO. Els Premis de l'AVN han estat actius des de 1984 amb alguns períodes d'inactivitat a finals dels anys vuitanta.
La xarxa AVN Media Network té la seu a la Vall de Sant Fernando, a Califòrnia, i els seus propietaris són Darren Roberts i Paul Fishbein.

## Premis AVN

AVN presenta anualment la cerimònia de lliurament de premis de la indústria pornogràfica. Els premis inclouen al voltant de cent categories i reuneixen cada any a 3,500 persones.

## Referències

* ↑ «The Oscars of porn». Sydney Morning Herald, 09-01-2006. [Consulta: 25 juliol 2007].
* ↑ Brent Hopkins. «Porn: The Valley's secret industry». Los Angeles Daily News, 03-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-06. [Consulta: 25 juliol 2007].
* ↑ David Schmader. «Porn's Big Night». The Stranger, 09-03-2000. [Consulta: 25 juliol 2007].
* ↑ Stuart McGurk. «And the winner is ...». The Guardian, 04-03-2006. [Consulta: 4 gener 2008].

## Enllaços externs

* AVN.com Arxivat 2012-04-22 a Wayback Machine.
* AVN Awards
* AVN Media Network Arxivat 2007-11-21 a Wayback Machine.
# 14 Days with Victor

14 Days with Victor és una pel·lícula cinematogràfica espanyola produïda per Arcadia Motion Pictures el 2010 i dirigida per Román Parrado. Ha estat doblada al català.

## Sinopsi

Víctor és un jove que lluita per sobreviure a Londres. Una trobada casual el porta fins a Martin i Anna, dos artistes que comparteixen estudi i un mateix moment vital. En Martin vol rellançar la seva carrera i, al mateix temps, viu pendent del seu germà, una ex estrella de la boxa que vol tornar als quadrilàters. L'Anna està perdent el seu pare, després d'una malaltia físicament devastadora. Malgrat la seva joventut, Víctor conduirà aquest trio cap a una situació de conseqüències imprevisibles.

## Repartiment

* Víctor - Fernando Tielve
* Mare de Víctor - Nuria Casas
* Anna - Margo Stilley
* Martin - Joe Dixon
* Stephan - Ferran Audí

## Equip tècnic

* Director: Román Parrado
* Guió: Ibon Cormenzana, Alejo Levis, Román Parrado
* Productor executiu: Ibon Cormenzana
* Director de producció: Oriol Marcos
* Director de fotografia: Xavi Camí
* Director d'art: Juanjo Gracia
* Vestuari: Mireia Buyo
* Maquillatge: Eva Ginard
* Director de càsting: Luci Lenox Direct
* So: Felip d'Aragó
* Disseny de so: Fabiola Ordoyo
* Muntatge: David Gallart
* Música: Arnau Batallé
* Produïda per Arcadia Motion Pictures i Zeus Fims AIE amb la col·laboració de ICIC - Generalitat de Catalunya i l'ICAA-Ministeri de Cultura d'Espanya

## Dades tècniques

* Format: HD - 1:1,85
* So: Dolby Digital
* Durada: 88'
* Gènere: Thriller
* Dates de rodatge: agost-setembre de 2009
* Llocs de rodatge: Londres i Barcelona
* Data d'estrena: novembre de 2010

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > 14 dies amb Víctor». [Consulta: 24 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la productora