OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 657 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 657 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 15 de juny de 1990, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va expressar el desig de totes les parts de donar suport a l'acord de deu punts per a la represa de les converses intercomunitàries i va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 30 de novembre de 1990 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la Resolució 365 (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establert a la Resolució 186 (1964), fins al 15 de desembre de 1990.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Línia Verda (Xipre)
* Invasió turca de Xipre

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gaspar Téllez-Girón y Gómez de Sandoval

Gaspar Téllez-Girón y Gómez de Sandoval (Madrid, 25 de maig de 1625 - 2 de juny de 1694), V duc d'Osuna, V marquès de Peñafiel, IX comte d'Ureña, Gran d'Espanya,
Va ser cambrer major i gentilhome de cambra de Felip IV de Castella i Carles II de Castella. Va ser general de les Fronteres de Castilla la Vella 1660, de les Armes de Ciudad Rodrigo 1663,
Va ser nomenat capità general i virrei de Catalunya (1667-1669), passant posteriorment a ser governador de l'Estat de Milà (1670-1674), governador del Consell d'Estat i del de Flandes.
El 1645 es va casar amb la seva cosina, Feliche de Sandoval Rojas, duquessa de Uceda, marquesa de Belmonte i gran d'Espanya, (+ Milà 7 d'octubre de 1671). Es torna a casar el 26 de juny de 1672 amb Anna Benavides Carrillo i Toledo (Milà 14 d'abril de 1653 + Madrid 4 de desembre de 1707), marquesa de Frómesta i de Caracena, comtessa de Pinto.
Va morir sobtadament d'un atac d'apoplexia el 2 de juny de 1694 en presència de Carles II, estant en la cambra del rei quan se celebrava una junta del Consell d'Estat i en la que acabava de ser nomenat vicari general dels Regnes d'Andalusia.

## Referències

* Comtes, Ducs i Grans d'Espanya
# Actaea pachypoda

Actaea pachypoda és una espècie de planta amb flors del gènere Actaea, de la família de les ranunculàcies.
La planta és originària de l'est d'Amèrica del Nord, a l'est del Canadà i a l'Oest mitjà i l'est dels Estats Units. Prefereix els sòls argilosos als sòls de les terres franques, i es troba en boscos de fusta dura i boscos mixts.

## Descripció

Aquesta planta herbàcia perenne creix fins als 46-76 cm o més Té fulles compostes bipinnades i dentades de fins a 40cm de llarg i 30cm d'ample.
Les flors blanques es produeixen a la primavera en un raïm dens d'uns 10cm de llargada. La característica més notable de la planta és el seu fruit, una baia blanca d'1cm de diàmetre, la mida, forma i cicatriu negra de la qual donen a l'espècie el nom comú d'ulls de nina. Els pedicels s'espesseixen i es tornen de color vermell brillant a mesura que es desenvolupen les baies.
Les baies maduren durant l'estiu, convertint-se en fruits que persisteixen a la planta fins a les gelades.
Hi ha plantes de baies rosades i de baies vermelles, anomenades A. pachypoda forma rubrocarpa, però algunes produeixen llavors infèrtils, i en realitat podrien ser híbrides amb Actaea rubra .
El nom d'espècie pachypoda significa "peu gruixut", del grec antic παχύς pakhús "gruixut" i πούς poús "peu", que podria referir-se al gran rizoma de la planta o a les tiges que sostenen les baies, que són més gruixudes que l'espècie propera Actaea rubra.

### Toxines

Tant les baies com la planta sencera es consideren verinoses per als humans. Les baies contenen toxines cardiogèniques que poden tenir un efecte sedant immediat sobre el teixit muscular cardíac humà i són la part més verinosa de la planta. La ingestió de les baies pot provocar una aturada cardíaca i la mort.

## Ecologia

Certs ocells, que no es veuen afectats per les toxines, mengen les baies i ajuden a dispersar les llavors. Les abelles de llengua llarga recullen el pol·len de les flors.

## Cultiu

L'Actaea pachypoda es conrea com a planta ornamental, en jardins tradicionals i silvestres.
Requereix ombra parcial o total, sòl argilós ric i aigua regularment amb un bon drenatge per reproduir el seu hàbitat nadiu.

## Referències

* 1 2 «Actaea pachypoda - Plant Finder». www.missouribotanicalgarden.org.
* 1 2 3 «Actaea pachypoda». Missouri Plants. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ Denison, Edgar. Missouri Wildflowers. Sixth. Conservation Commission of the State of Missouri, 2017, p. 24. ISBN 978-1-887247-59-7.
* ↑ Niering, William A. The Audubon Society Field Guide to North American Wildflowers, Eastern Region. Knopf, 1985, p. 725. ISBN 0-394-50432-1.
* ↑ «Actaea pachypoda (Baneberry, Doll's Eyes, Dolls-eyes, Necklace Weed, Toadroot, White Baneberry, White Beads, White-beads, White Cohosh) | North Carolina Extension Gardener Plant Toolbox». plants.ces.ncsu.edu.
# Lew Elder

Lewis Robert "Lew" Elder, (Londonderry, 10 de març de 1905 - Lindsay, 15 de maig de 1971) fou un ciclista canadenc, que es va especialitzar en les curses de sis dies. Va competir en diferents proves als Jocs Olímpics de 1928.
Nascut a Irlanda, es va moure al Canadà amb set anys.

## Palmarès

* 1930
** 1r als Sis dies de Mont-real (amb Horace Horder)
* 1931
** 1r als Sis dies de Vancouver (amb Freddy Zach)

## Referències

* ↑ «Biografia de Lew Elder». 6dayracing.ca. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 29 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Abu Nuwas (cràter)

Abu Nuwas és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 116 km de diàmetre. Porta el nom del poeta àrab Abu-Nuwàs (c. 755 - c. 814), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.
Sembla que hi ha una petita muntanya centrada a l'interior del sòl d'Abu Nuwas. La paret del cràter s'obre cap al sud per enllaçar amb un cràter molt més petit, sense nom. Al nord es troben els cràters Ts'ai Wen-chi i Rodin. Al sud-oest es troba el cràter de Molière, i el cràter Aśvaghoṣa es troba cap al sud.

## Referències

* ↑ «Abu Nuwas». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ NASA World Wind 1.4. NASA Ames Research Center, 2007.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Aelia de Statilio

Aelia de Statilio va ser una antiga llei romana establerta en una data incerta a proposta del tribú de la plebs Gai Eli. Anava contra l'actuació de Estenni Estatili Lucà que havia actuat molt desfavorablement a la ciutat de Turis, ciutat que en agraïment va concedir al tribú una corona d'or i una estàtua, que va ser erigida a Roma.

## Referències

* ↑ Hottomannius, Franiscus. Prima Iuris Civilis et Antiquitatum Elementa (en llatí). Bernardus Hartung, 1716, p. 235.
* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 49.
# Aelia de coloniis deducendis

Aelia de coloniis deducendis va ser una antiga llei romana suposadament establerta el 194 aC a proposta del tribú de la plebs Quint Eli Tuberó, sota els cònsols Publi Corneli Escipió Africà i Tiberi Semproni Llong. La llei establia la creació de dues colònies llatines, una a Calàbria i una altra a Turis.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 47.
# Lionello II Pio

Lionello II Pio va néixer el 1477 i era fill de Lionello I Pio. El 1480 fou associat per son germà Alberto III Pio al govern de la senyoria de Carpi fins al 1490. El 1531 va heretar el comtat de Sarsina i Meldola i la senyoria de Perticara de son germà Albert.
Es va casar el 1492 amb Maria Martinengo i el 1532 amb Ippolita Arianiti Comnena, comtessa de Scorticata i Verrucchio. Va deixar 9 fills: Rodolfo, Constanza, Troiano, Laura, Alberto, Manfredo, Constantino, Gian Ludovico (abat) i Teodorico (bisbe de Faenza el 1544).
D'aquests fills, Rodolfo (mort el 1564), fou bisbe de Faenza el 1528, nunci a Paris i Florència, cardenal el 1536, llegat a Ancona el 1539, cardenal bisbe de Frascati el 1553 i a Albano el mateix any, bisbe d'Agrigent o Girgenti el 1546, arquebisbe de Salern el 1548, cardenal bisbe de Porto i Santa Rufina el 1555 i d'Òstia i Velletri el 1562.
Alberto va seguir la línia comtal de Sarsina i Meldola i la de senyors de Perticara el 1571 i la de comtes de Scorticata e Verrucchio (herència materna) el 1566, i va morir el 1580 deixant a Lionello, Lucrecia, Rodolfo (hereu al que es va confiscar el feu de Scorticata e Verrucchio per part del Papa, i va vendre el de Meldola, Sarsina i Perticara als Aldobrandini el 1597, i fou el 1600 duc de Fiano, ducat que va deixar a la seva filla Maria casada el 1606 amb Sforzina Sforza, a qui va passar el ducat)
Va morir a Meldola el 20 de març de 1571.
# Lionello Levi Sandri

Lionello Levi Sandri (Milà, Regne d'Itàlia, 5 d'octubre de 1910 - Roma, 1991) fou un polític italià que va esdevenir Vicepresident de la Comissió Europea entre els anys 1967 i 1970.
Va néixer el 1910 a la ciutat de Milà. Després de finalitzar els seus estudis va esdevenir l'any 1932 funcionari públic de l'administració italiana, esdevenint l'any 1940 professor de dret industrial a la Universitat de Roma La Sapienza.
Després de participar en la campanya italiana al nord d'Àfrica durant la Segona Guerra Mundial, amb l'armistici del 8 de setembre de 1943 va esdevenir membre de la resistència italiana contra Benito Mussolini sent el líder de la secció "Fiamme Verdi" a Brèscia.
En acabar la guerra s'afilià al Partit Socialista Italià (PSI) i fou membre del consell municipal de la ciutat de Brèscia. A partir de 1948 formà part del Consell Executiu del PSI Regional i posteriorment va esdevenir membre del gabinet del Ministre de Treball.
Convençut europeista, advocà per la creació del Partit Socialista Europeu (PSE), i fou nomenat el febrer de 1961 membre de la Comissió Hallstein I responsable d'Assumptes Socials en substitució de Giuseppe Petrilli. Membre així mateix de la Comissió Hallstein II amb la mateixa cartera, el 30 de juliol de 1964 en fou nomenat Comissió. En la formació l'any 1967 de la Comissió Rey fou ratificat com a Vicepresident i responsable dels Assumptes Socials, rebent així mateix les carteres de Personal i Assumptes Administratius.
# Lionheart, el lluitador

Lionheart, el lluitador (títol original: Full Contact) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sheldon Lettich, estrenada l'any 1990. Ha estat doblada al català.

## Argument

Francois Gaultier, un miserable traficant de drogues és cremat viu per una banda. Acaba a l'hospital on demana a la seva dona de contactar el seu germà Lyon. Aquest últim es troba a la Legió Estrangera a Àfrica del Nord d'on va desertar per tornar als Estats Units. Allà, coneix Joshua que l'allista en combats clandestins amb la finalitat que Lyon guanyi prou diners per travessar el país i trobar la família del seu germà.

## Repartiment

* Jean-Claude Van Damme: Lyon Gaultier
* Harrison Page: Joshua
* Deborah Rennard: Cynthia
* Lisa Pelikan: Hélène Gaultier
* Ashley Johnson: Nicole Gaultier
* Brian Thompson: Russell
* Abdel Qissi: Attila
* Voyo Goric: Sergent Hartog
* Michel Qissi: Moustafa
* George McDaniel: Adjudant
* Eric Karson: Metge
* Ash Adams: François
* William T. Amos: Dealer
* Roz Bosley: Infermera
* Dennis Rucker: Legionari irlandès
* Billy Blanks: Legionari africà

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a Jean, Los Angeles i Nova York.
* És la 3a i última col·laboració entre Van Damme i Michel Qissi, després de Bloodsport i Kickboxer.
* Abdel, germà de Michel Qissi, interpreta Attila.

## Referències

* ↑ «Lionheart, el lluitador». esadir.cat.
* ↑ «Full Contact». Allociné.

## Enllaços externs

* Lionheart, el lluitador a Goita què fan, ara!
# Liasis

Liasis és un gènere de serps de la família Pythonidae. Són serps constrictoras relativament petites que generalment no supera els 2,50 m de longitud.

## Distribució

És un gènere que es distribueix per Papua Nova Guinea, Indonèsia i Austràlia.

## Taxonomia

El gènere Liasis inclou 4 espècies:
* Liasis fuscus Peters, 1873
* Liasis mackloti Duméril & Bibron, 1844
* Liasis olivaceus Gray, 1842
* Liasis papuanus Peters & Doria, 1878

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Aix-en-Pévèle

Aix-en-Pévèle és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.043 habitants. Està situat a 4,5 km d'Orchies, entre Lilla i Valenciennes, a 20 kilòmetres de Tournai. Limita al nord amb Mouchin, a l'est amb Rumegies, al sud-est amb Saméon, al sud amb Landas, a l'oest amb Nomain.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 658 | 579 | 644 | 690 | 777 | 933 | 1.043 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean-Luc Detavernier | UMP |
# Acragant (gravador)

Acragant (grec antic: Ἀκράγας, llatí: Acragas) fou un argenter i gravador de plata conegut per Plini el Vell. No se sap ni on ni quan va néixer, però probablement era originari de Sicília.
Plini diu que juntament amb Boet i Mis eren els tres més importants, només superats per Mèntor, el més gran artista del col·legi, i que a la seva època les obres dels tres es conservaven sobretot a diversos temples de Rodes. Les obres d'Acragant, que tenien fama sobretot per les representacions d'escenes de caça, es trobaven al temple de Baccus. Si el que diu Plini significa que els tres artistes van viure a la mateixa època, llavors Acragant va viure a la darrera part del segle v aC, atès que Mis era contemporani de Fídies.

## Referències

* ↑ Acragas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 14
# Licos

«Licos» té aquests significats:
* Geografia: Licos (en llatí Lycus, en grec Lycos o Λύκος) és el nom de diversos rius de l'Àsia Menor, Mesopotàmia, Síria, Xipre i Sarmàcia.
** Licos o Zab fou el nom de dos rius, modernament coneguts com a Zab, que recorren l'Iran, l'Iraq i Turquia i van a parar al Tigris.
*** Gran Zab
*** Petit Zab
** Licos de Bitínia
** Licos de Cilícia
** Licos de Lídia
** Licos de Frígia
** Licos del Pont
** Licos del Pont oriental
** Licos de Síria
** Licos de Sarmàcia
** Licos de Xipre
** Licos és també el nom que es va donar al riu Marsyas a la vora de la ciutat de Celanees (Celaneae) segons Curtius.
* Biografies:
** Licos de Tebes, rei de Tebes
** Licos de Fares, general de la Lliga Aquea,
** Licos de Rhègion, historiador grec
** Licos de Macedònia, metge grec
* Mitologia grega:
** Licos (fill d'Hirieu)
** Licos (fill de Pandíon)
** Licos (fill de Posidó)
** Licos (fill de Dàscil)
# Licos de Frígia

El Licos (grec antic: Λύκος, llatí: Lycus; actualment, en turc: Çürüksu Çayı, és a dir, 'el riu de l'aigua podrida') és un riu de Turquia afluent del riu Meandre. Neix a la part oriental del mont Cadme i corre en direcció oest fins a unir-se al Meandre.
Segons Heròdot i Estrabó, el riu discorria gairebé un quilòmetre de manera subterrània entre Colosses i Laodicea a causa dels terratrèmols, que són abundants a la zona. Plini el Vell cita tres rius als encontorns de Laodicea: el Licos, el Capros (grec antic: Κάπρος 'porc senglar') i l'Asop (grec antic: Άσωπός).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Lycus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ Plini el Vell, Història natural, V, 105.
# Ahmed Bushara Wahba

Ahmed Bushara Wahba (1943) és un exfutbolista sudanès de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Sudan amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'estiu de 1972.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Merrikh.

## Referències

* ↑ «Ahmed Bushara Wahba Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 25 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ OLYMPIC FOOTBALL TOURNAMENT (anglès). linguasport.com
* ↑ Ahmed Bushara Wahba a National-Football-Teams.com (anglès)
# Lineville

* Per a altres significats, vegeu «Lineville (Iowa)».
Lineville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 2.401 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lineville tenia 2.401 habitants, 1.004 habitatges, i 665 famílies. La densitat de població era de 103,3 habitants/km².
Dels 1.004 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 87 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.468 $ i la renda mediana per família de 31.326 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.620 $ mentre que les dones 18.024 $. La renda per capita de la població era de 13.568 $. Aproximadament el 18,7% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Les Malheurs d'un photographe

Les Malheurs d'un photographe és un curtmetratge mut francès del 1908 de Georges Méliès. Als Estats Units, va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat 1250–1252 als seus catàlegs. No se'n sap cap llançament francès en aquell moment.
La primera escena inclou notablement, com a part de la decoració, un bust de Jean-Eugène Robert-Houdin, el predecessor de Méliès per qui va rebre el nom del seu Théâtre Robert-Houdin. Molts dels accessoris de la pel·lícula es van reciclar de pel·lícules anteriors de Méliès o es reciclarien més tard: l'armari s'havia utilitzat a La Douche d'eau bouillante (1907) i l'aparell fotogràfic a Une chute de cinq étages (1906), mentre que la llar de foc i els canelobres reapareixen a Le Locataire diabolique (1909).
El protagonista no està identificat, però sembla ser el mateix actor que el protagonista de Le Rêve d'un fumeur d'opium de Méliès, feta el mateix any. La segona escena es filma a l'aire lliure, davant del més gran dels dos edificis d'estudis de Méliès (Estudi B); la seva paret de vidre es pot veure al fons.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès. París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 354. ISBN 9782732437323.
* 1 2 3 4 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France. Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, p. 315–316. ISBN 2903053073.

## Enllaços externs

* Les Malheurs d'un photographe a YouTube
# Alberto Iniesta

Alberto Iniesta Jiménez (Albacete, Espanya, 4 de gener de 1923-ibíd, 3 de gener de 2016) va ser un clergue espanyol.

## Biografia

Es va llicenciar en Teologia per la Universitat Pontifícia de Salamanca en 1958, any en què va ser ordenat sacerdot. Va ser superior del Seminari Diocesà de la diòcesi d'Albacete entre 1958 i 1972, quan va ser nomenat bisbe auxiliar de Madrid el 5 se setembre de 1972. Consagrat el 22 d'octubre del mateix any per Vicente Enrique i Tarancón, Ireneo García Alonso i José Delicado Baeza. Va ocupar aquest lloc fins que se li va acceptar la renúncia el 5 s'abril de 1998, passant a ser bisbe auxiliar emèrit de Madrid. Des de llavors va residir a Albacete, la seva diòcesi natal, on va morir.
Va ser conegut com "El obispo rojo de Vallecas" pels seus discurs incòmode pel nacionalcatolicisme franquista. El moment més mediàtic d'aquesta ruptura va arribar en 1974, amb l'anul·lació per part del govern de la convocatòria d'una "Asamblea Conjunta de Cristianos en Vallecas".

## Obres

* Vocación y futuro, 1972, editorial Confer.
* Anunciar a Jesucristo en la España de hoy, 1988, edicions HOAC.
* Memorándum. Ayer, hoy y mañana de la Iglesia en España, 1989, Desclée de Brouwer.

## Vegeu també

* Arxidiòcesi de Madrid
* Llista de bisbes de Madrid

## Referències

* 1 2 «Fallece en Albacete monseñor Alberto Iniesta Jiménez». www.eldigitalcastillalamancha.es, 03-01-2016 [Consulta: 3 gener 2016].
* ↑ «ABC hemeroteca: Diumenge 10 de setembre de 1972» (PDF) p. 26. ABC (diari), 10-09-1972. Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 3 gener 2016].
* ↑ Mor Alberto Iniesta, el bisbe que va irritar a Franco i va desesperar a Tarancón

## Enllaços externs

* Catholic-Hierarchy
* Arxidiòcesis de Madrid
* Biografia d'Alberto Iniesta Jiménez a la pàgina web de la Conferència Episcopal Espanyola
# Alamo (Dakota del Nord)

Alamo és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 51 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alamo tenia 51 habitants, 25 habitatges, i 18 famílies. La densitat de població era de 36,5 hab./km².
Dels 25 habitatges en un 16% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 9,8% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 13,7% entre 25 i 44, un 41,2% de 45 a 60 i un 29,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 29.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 11.667 $. La renda per capita de la població era de 17.138 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alamo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alamo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].