OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mahakala omnogovae

Mahakala omnogovae (sant. "Mahakala") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode dromeosàurid que va viure a la fi del període Cretaci, fa aproximadament 75 milions d'anys, en el Campanià, en el que és avui Àsia. Oposat en la Formació Djadokhta de Mongòlia. Es basa en un esquelet parcial trobat en Desert de Gobi. Mahakala omnogovae, l'espècie tipus era un petit dromeosàurid d'aproximadament 70 centímetres de llarg. En el seu esquelets mostra característiques que també es troben en els primerencs trodòntids i avialans. Malgrat el seu aspecte avançat, està entre els dromeosàurids més bàsics.
# Col·legi Horta Vella

El Col·legi Horta Vella és una escola de la Ràpita (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat amb planta rectangular i alçat d'una planta -a excepció de l'ala dreta on hi ha un pis superior-. Està envoltat per un reixat.
A l'espai central de la façana principal hi ha un pòrtic amb sis columnes que sostenen el frontó, ressaltat interiorment per línies pintades a manera de motllures.
A cada costat hi ha un espai quadrat rebaixat on s'allotgen les finestres.
La part de l'edifici amb dues plantes mostra, per a totes les obertures d'ambdós pisos, arcs de mig punt rebaixats.
La part superior de l'edifici està acabada amb un element triangular a manera de frontó amb línies que imiten motllures i òculs, però que estan pintades. Remarquen les formes de l'immoble.
Les finestres del pis de dalt són amb arcs de mig punt, i les de baix, rectangulars. Tota la façana té un acabament mixtilini expressat amb una petita motllura.

## Història

Aquesta construcció fou bastida l'any 1986, imitant l'arquitectura de l'antic edifici de duanes, anomenat "La Casota".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Col·legi Horta Vella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Kelly Stafford

Kelly Stafford (Stevenage, 10 d'abril de 1978) és una exactriu de cinema pornogràfic anglesa.
Va debutar l'any 1997 en la pel·lícula Rocco's Private Fantasies 2. De fet, va treballar habitualment amb l'actor i director Rocco Siffredi i posteriorment va participar al documental Rocco (2020) produït per Netflix.
Al llarg de la seva carrera, en la qual va destacar per les seves escenes de sexe anal i de submissió, va aconseguir fins a tres Premis AVN. Es va retirar el 2007 després de rodar una vintena de pel·lícules, després de les quals ha reconegut la seva estima pel món pornogràfic i que «protagonitzar pel·lícules per a adults no només va ser apoderador, sinó que també va ser un exemple de com altres dones també es poden emancipar rebutjant els tabús i abraçant la seva sexualitat». Nogensmenys, també va criticar el masclisme d'aquest sector i de diversos homes que s'havien jactat del mal que li farien durant les escenes de sexe en grup. Després de deixar de rodar escenes, va fundar una agència d'actrius pornogràfiques per a les productores cinematogràfiques.

## Premis

* 2000 Premis AVN – Millor escena de sexe en una producció estrangera per When Rocco Meats Kelly 2
* 2002 Premis AVN– Millor escena de sexe en parella per Rocco's Way To Love
* 2008 Premis AVN– Millor escena de sexe en una producció estrangera pe l'escena grupal de 10 persones a Furious Fuckers Final Race

## Referències

* 1 2 Manning, 2003.
* ↑ «Internet Adult Film Database». [Consulta: 15 agost 2019].
* 1 2 3 Zucchelli, Chiara. Autonomy, Adaptive Preferences & Basic Flourishing (tesi) (en anglès). Londres: Departament de Filosofia, King's College de Londres, 2022.
* ↑ Warren, Peter. «Kelly Stafford Returns in 'Rocco & Kelly: Sex Analysts' AVN». [Consulta: 6 juliol 2022].
* ↑ Hampton, 2007, p. 398.
* ↑ «Kelly Stafford». Adult Film Database. [Consulta: 15 agost 2019].
* 1 2 West, 2016.
* ↑ «Ganadores de los Premios AVN». AVN.com. Arxivat de l'original el 2009-10-01. [Consulta: 8 agost 2007].
* ↑ Rutter, Jared. «Anuncian a los Ganadores de los Premios AVN del 2008». AVN, 12-01-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-04. [Consulta: 18 desembre 2007].

## Bibliografia

* Hampton, Howard. Born in flames: termite dreams, dialectical fairy tales, and pop apocalypses (en anglès). Cambridge: Harvard University Press, 2007. ISBN 0-674-02317-X.
* Manning, Lee. The illustrated book of anal sex (en anglès). Londres: Erotic Print Society, 2003. ISBN 1-898998-59-0.
* West, Adrian Nathan. Aesthetics of Degradation (en anglès). Londres: Watkins Media, 2016. ISBN 1-910924-19-9.
# Malév Hungarian Airlines

Malév Hungarian Airlines (Hongarès: Magyar Légiközlekedési Vállalat, abreujat: Malév) és la principal aerolínia d'Hongria, propietat de l'estat. Opera des de Budapest i té una alta presència en l'est i centre d'Europa. Ofereix 50 destinacions a 34 països. Pertany a l'aliança Oneworld. El novembre de 2006, el govern hongarès va anunciar la seva privatització, tot i que ja va ser privatitzada en part el 1992, quan l'Estat hongarès va vendre el 35% a la companyia italiana Alitalia i un altre 5 per cent a la societat d'inversions Simest, però el 1999 l'Estat hongarès va tornar a comprar l'empresa.

## Enllaços externs

* web oficial
# Osteobrama bhimensis

Osteobrama bhimensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Maharashtra (Índia).

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2). 990-1099.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Monestir de Gomionica

El Monestir de Gomionica és un monestir de l'Església Ortodoxa Sèrbia dedicat a la Presentació de Maria i situat al poble de Kmećani, a 42 quilòmetres a l'oest de Banja Luka, a l'entitat de la República Sèrbia de Bòsnia i Hercegovina. El monestir és el centre espiritual de la regió coneguda com a Zmijanje.
Va ser fundat abans del 1536, encara que es desconeix la data exacta de la seva fundació. Hi ha documents que en parlen del segle xvi, però el seu nom actual prové d'un riu proper. A la segona meitat del segle xvi, l'abat del monestir es va apropar als otomans per l'actitud pacífica de la població d'una àmplia zona al voltant de Gomionica.
El monestir es va abandonar parcialment a finals del segle xvii (després de la Gran Guerra Turca) i durant la dècada de 1730. L'església va ser reformada diverses vegades durant els segles xviii i xix. L'escriptor Petar Kočić va assistir a l'escola primària organitzada al monestir. Va ser molt malmès durant la Segona Guerra Mundial, i el seu abat, Serafim Štrkić, va ser assassinat el 1941 per soldats croats associats als nazis.
Després de la guerra, Gomionica es va convertir en un monestir femení. El 1953, va ser designat com a monument cultural de Iugoslàvia, i el 2006 va ser proclamat Monument Nacional de Bòsnia i Hercegovina. Gomionica conté icones creadess del segle xvi al XIX, així com manuscrits i llibres impresos dels segles XIV al XVII. Una creu d'orfebreria anteriorment propietat del monestir, feta l'any 1640, es troba ara a la col·lecció de la Universitat de Londres, que l'ha adquirit de la col·lecció privada de Thomas Gambier Parry.

## Referències

* 1 2 Ljiljana Ševo «Gomionica monastery in the light of recent discoveries». Zbornik Matice srpske za likovne umetnosti. Matica srpska [Novi Sad], 34/35, 2003, pàg. 269–277. ISSN: 0352-6844.
* 1 2 Ljiljana Ševo. «Gomionica monastery». Bosnia and Herzegovina Commission to Preserve National Monuments, 2006. Arxivat de l'original el 2013-12-13. [Consulta: 16 setembre 2017].
# Aprenentatge significatiu

El terme aprenentatge significatiu fou introduït per David Ausubel durant els anys 60, i es contraposa a aprenentatge memorístic. Per tal que hi hagi aprenentatge significatiu s'ha d'atribuir un significat a un nou contingut. Hi ha d'haver:
* Assimilació: vol dir que s'ha d'enganxar a les idees prèvies de l'alumne (coneixement previ que actua com a ancoratge)
* Acomodació: dintre les estructures mentals
Forma part de la psicologia cognitiva. Les investigacions de la psicologia cognitiva es basen en l'aprenentatge humà i es fonamenten i inspiren en l'obra de Piaget. Cada individu aprèn interioritzant els estímuls captats, però no els incorpora de manera passiva, com defensen els conductistes Watson, Pavlov o Skinner, sinó que els adapta als seus esquemes i estructures prèvies. Aquests esquemes i estructures no són rígids, sinó flexibles, i es van modificant per a adaptar-se a una realitat que també canvia. Els cognitivistes com Ausubel destaquen la flexibilitat i plasticitat de la ment.
David Paul Ausubel (1918-2008) trasllada aquests conceptes teòrics al camp de l'aprenentatge escolar. Assenyala la importància d'ensenyar a aprendre abans que es donin els procediments de gratificació de conductes apreses. Aquest psicòleg considera que l'aprenentatge ha de ser significatiu: el que s'aprèn ha de ser compatible amb els coneixements previs de l'individu, de manera que es puguin integrar i ser interioritzats. "El factor més important que influeix en l'aprenentatge és el que l'humà ja sap: esbrini's això i ensenyi's en conseqüència". Ausubel destaca la importància dels errors: l'error indica un coneixement previ del qual s'ha de partir. Per això Ausubel contraposa l'aprenentatge per repetició, en el qual l'estudiant rep els continguts en la seva forma definitiva i aquests s'assimilen de memòria sense comprendre'ls o relacionar-los amb altres coneixements previs. En l'aprenentatge per descobriment, l'estudiant descobreix per si mateix els continguts que es volen transmetre. Aquesta proposta té certes ressonàncies en Sòcrates i el mite de la caverna.

## Vegeu també

* Educació lenta
Viccionari
# Col·legi Fuster

El Col·legi Fuster és un edifici de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa i planta pis amb coberta plana. Disposa d'un carreró lateral que serveix d'accés a l'espai interior d'illa on se situen les instal·lacions esportives.
La façana presenta quatre grans balconeres d'arc de mig punt que formen dos balcons correguts. Aquests tenen baranes de ferro forjat. Destaca la barbacana de teula suportada per permòdols.

## Referències

* 1 2 «Acadèmia Fuster». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Miquel Sarrovira i Pla

Miquel Sarrovira i Pla, també escrit en català antic Miquel Çarovira, (Barcelona, ca. 1514 - Barcelona, 23 de juliol de 1604) fou un jurista català.
L'any 1585 compilà i publicà una obra relacionada amb el cerimonial de corts, per ordre de les Corts de Montsó-Binèfar, que se celebraren aquell mateix any sota la presidència de Felip I d'Aragó. L'any 1701 fou reimpresa per deliberació dels braços de les corts.

## Referències

* ↑ Capdeferro, Josep «Els testaments del jurista i polític Miquel Sarrovira (ca. 1514-1604) i d'Altília Cordelles († 1602)». Revista de Dret Històric Català. Societat Catalana d'Estudis Jurídics, vol. 16, 2017, pàg. 65-79. DOI: 10.2436/20.3004.01.103. ISSN: 1578-5300.
* ↑ «Miquel Sarrovira i Pla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Deidamia de l'Epir

Deidamia de l'Epir és el nom dels següents personatges:
* Deidamia I de l'Epir, filla del rei Eàcides de l'Epir i germana de Pirros
* Deidamia II de l'Epir, filla del rei Pirros II de l'Epir
# Oswald Zappelli

Oswald Zappelli (Lausana, 27 d'octubre de 1913 - Lausana, 3 d'abril de 1968) va ser un tirador d'esgrima suís, especialista en espasa, que va competir en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on disputà dues proves del programa d'esgrima. En la prova d'espasa individual guanyà la medalla de plata, mentre en la d'espasa per equips quedà eliminat en quarts de final. Quatre anys més tard, als Jocs de Hèlsinki, guanyà la medalla de bronze en les proves d'espasa individual i espasa per equips.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Oswald Zappelli». [Consulta: 5 setembre 2023].
# Mont Sergief

El mont Sergief és un petit estratovolcà que es troba a l'illa d'Atka, a les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, Estats Units. El cim s'eleva fins als 560 msnm. La darrera erupció va ser durant el Plistocè.

## Referències

* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «Sergief - Introduction». [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «Global Volcanism Program | Sergief» (en anglès). [Consulta: 3 novembre 2022].
# YATAMA

YATAMA (fills de la mare terra) són les sigles de Yapti Tasba Masraka Nanih Aslatakanka, un partit polític indígena de la costa atlàntica de Nicaragua.
YATAMA arrela en la MISURASATA (MISkito SUmo RAma SAndinista AslaTAkanka, «Unitat de Misquitos, Sumos, Rames i Sandinistes») i MISURA/KISAN («Unitat Indígena de la Costa Nicaragüenca»), organitzacions que van participar en la guerra dels contras contra el govern sandinistes. El 1988, després dels acords de pau, dirigents de MISURASATA i MISURA/KISAN a Hondures, Costa Rica i Miami van formar la YATAMA, unint per primera vegada els líders miskitos Steadman Fagoth i Brooklyn Rivera.
El partit ha participat en diverses eleccions des del 1990. Va obtenir el seu resultat millor en les eleccions a la costa atlàntica el 1990 guanyant 26 de 90 escons en el consell regional de la Regió Autònoma de l'Atlàntic Nord.

## Enllaços externs

* YATAMA - Yapti Tasba Masraka Nanih Aslatakanka Arxivat 2013-05-11 a Wayback Machine.
* Basic Preliminary Accords between the Government of Nicaragua and the Organization YATAMA (anglès)
# Manuela de Madre Ortega

Manuela de Madre Ortega (Huelva, Andalusia, 6 d'octubre del 1954) és una política catalana d'origen andalús.

## Biografia

Des de la seua joventut resideix a Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès), on va arribar amb la seua família durant l'onada migratòria a Catalunya dels anys 50 i 60.
Va cursar estudis de delineació i aviat milità tant al Partit dels Socialistes de Catalunya com a la UGT de Catalunya. Fou regidora de serveis socials (1979-1991) i alcaldessa (1991-2002) de l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet, d'on finalment va decidir retirar-se per motiu de la fibromiàlgia, deixant pas a Bartomeu Muñoz. És membre de l'Associació Catalana de la Dona, de Xarxa Cultural i de l'Hermandad Rociera Las Marismas.
També ha exercit com a diputada al Congrés (1984-1988) i del Parlament de Catalunya a la 3a, 4a, 5a, 6a, 7a, 8a i 9a legislatures des de la seva restauració (1988-2012). Va ser presidenta del grup Partit dels Socialistes de Catalunya-Ciutadans pel Canvi al Parlament de Catalunya i vicepresidenta del PSC.

## Referències

* 1 2 Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 85

## Enllaços externs

* (castellà) Fitxa de Manuela de Madre al Congrés
# Col·legi Groc

El Col·legi Groc és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular destinat a escola mixta, que presenta dues entrades independents, situades en els dos extrems. Presenta estructura de parets de càrrega i un esquema simètric que independitza les dues bandes de l'edifici. A la part posterior hi ha un teatre que ocupa dos nivells. El cos davanter que correspon a la façana que dona al pati, és destinat a aules, amb quatre unitats a cada planta. Presenta grans finestrals a doble alçada d'inspiració racionalista. El balcó corregut del primer pis és amb balustrada d'inspiració Noucentista. L'exterior és arrebossat i pintat. Les cobertes combinen el terrat amb la teula àrab.

## Història

L'edifici fou construït abans de la Guerra Civil i donà cabuda durant molts anys a l'Ajuntament de Santa Eugènia, que ocupava una aula de la planta baixa.

## Referències

* 1 2 «Col·legi Groc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Mezzolombardo

Mezzolombardo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 6.537 habitants. Limita amb els municipis de Fai della Paganella, Mezzocorona, Nave San Rocco, San Michele all'Adige, Spormaggiore, Ton i Zambana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Anna Maria Helfer | Llista cívica |
# Julio César Jiménez

Julio César Jiménez Tejito (Artigas, 27 d'agost de 1954) és un exfutbolista uruguaià de la dècada de 1970.

## Trajectòria

Fou internacional amb l'Uruguai, disputant amb la selecció el Mundial de 1974. Pel que fa a clubs, destacà al CA Peñarol, on visqué els seus millors anys. També jugà a clubs com Vélez Sarsfield o Ferro Carril Oeste. La temporada 1983-84 jugà al Barcelona Atlètic, on arribà de la mà de César Luis Menotti.

## Referències

* ↑ «1974 World Cup Squad». myfootballfacts.com. [Consulta: 11 agost 2011].
* ↑ «Uruguay 1974 World Cup Squad». FIFA.com. Arxivat de l'original el 23 de juliol 2011. [Consulta: 11 agost 2011].
* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Marguerite Picard

Marguerite Picard fou una soprano francesa.
Va debutar el 16 juliol de 1897 a l'Òpera de París amb Els hugonots (Valentine), també hi cantaà Aida (Aida). El 1898 apareix a Lohengrin (Ortrude) i Die Walküre (Brunilda). La temporada 1901-1902 va actuar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. El 1913 i 1914 va actuar al Teatre Municipal de São Paulo.

## Referències

* ↑ «Liste chronologique des Artistes du Chant de l'Opéra de Paris». Arxivat de l'original el 2012-01-17. [Consulta: 19 agost 2012].
* ↑ Dades ged1.capes.gov.br
# Mont Siguniang

El Mont Siguniang (xinès: 四姑娘山; pinyin, Sìgūniang Shān, literalment, «Mont de les Quatre Donzelles, Mont de les Quatre Germanes o Mont de les Quatre Noies» ;tibetà: རི་བོ་སྐུ་བླ་འི།: Skubla) és la serralada més alta de les Muntanyes Qionglai a la Xina Occidental. Està localitzada a l'àrea limítrof amb Rilong, Comtat de Xiaojin i Comtat de Wenchuan a la Prefectura Autònoma de Ngawa, Província de Sichuan.
El Mont Siguniang és famós per la seva bellesa. El Parc Nacional Mont Siguniang va ser identificat com Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO com a part dels Santuaris del Panda Gegant de Sichuan el 2006. El parc comprèn El Mont Siguniang i les tres valls circumdants, és a dir, la vall de Changping (长坪沟), la vall de Haizi (海 子沟) i la vall de 双桥沟 (双桥沟), amb una superfície de 2.000 km².

## Cims

El Mont Siguniang abasta quatre cims (峰 significa 'cim'): Daguniang Feng 大姑娘 峰 (Gran cim o primer cim), Erguniang Feng 二 姑娘 峰 (segon cim), Sanguniang Feng 三 姑娘 峰 (Tercer cim), i Yaomei Feng, també conegut com Sanzuoshan Feng 三座 山峰 (3r cim).
El cim més alt és Yāomèi Fēng (幺妹 峰; 'cim de la germana petita'), també conegut com la "Rei dels cims de Sichuan" (蜀山 皇后), amb 6,250 m (20,510 ft). També és la segona muntanya més alta de la província de Sichuan i la més oriental de 6,000 m (20.000 ft) o un dels cims més alts a la Terra. El primer ascens va ser el 1981 per un equip japonès a través de la carena est. Molt poques persones intenten escalar-la i molt poques ho aconsegueixen. El primer ascens de la carena sud-oest va ser realitzat el 2008 per Chad Kellogg i Dylan Johnson .
Els altres tres cims més baixos són destinacions habituals del muntanyisme en totes les estacions. Mont Siguniang Dafeng (四姑娘山 大 峰 o 大姑娘 山; 'cim de la germana gran', 5,025 m o 16,486 ft) normalment es considera un cim de trekking pur, mentre que el mont Er Feng (四姑娘山 二 峰 or 二 姑娘 山; 'cim de la segona germana', 5,276 m o 17,310 ft) i el mont San feng (四姑娘山 三峰 or 三 姑娘 山; 'cim de la tercera germana', 5,355 m o 17,569 ft) són més desafiants i requereixen tècniques bàsiques d'escalada.

## Referències

* 1 2 china.org.cn
* ↑ «www.adventure-video.com». Arxivat de l'original el 2012-07-13. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ Raleigh, Duane «[http: //www.rockandice.com/lates-news/chad-kellogg-killed-in-patagonia Txad Kellogg Killed in Patagònia]». , 16-02-2014 [Consulta: 10 abril 2014]. Arxivat 13 April 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ MacDonald, Dougald «[http: //www.climbing.com/news/chad-kellogg-killed-by-rockfall -in-patagonia / Txad Kellogg Killed By Rockfall In Patagonia]». , 16-02-2014 [Consulta: 10 abril 2014].
* ↑ «www.sportsandtravel.com.hk». Arxivat de l'original el 2016-01-28. [Consulta: 25 juliol 2021].

## Enllaços externs

* «sgns.gov.cn».
* Mount Siguniang Trekking, Càmping, Climbing
# Èutiques de Bitínia

Èutiques de Bitínia (grec antic: Εὐτυχής, llatí: Eutyches) fou un escultor grec que és conegut només per una estàtua, que porta la inscripció ΕΥΤΥΧΗΞ ΒΕΙΤΥΝΕΥΣ ΤΕΧΝΙΤΗΞ ΕΗΟΙΕΙ ('Ho va fer Èutiques de Bitínia l'escultor').

## Referències

* ↑ 2.Eutyches a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 127
# Luciano Pagliarini

Luciano André Pagliarini Mendonça (Arapongas, Paranà, 18 d'abril de 1978) és un ciclista brasiler que fou professional entre 2001 i 2010. En acabar la temporada del 2010 i després de dues temporades difícils pel fracàs viscut en no crear-se l'equip H²0, va decidir posar punt final a la seva carrera després de rebutjar una oferta del Movistar Team.
En el seu palmarès destaquen la Clàssica d'Almeria del 2003 i diverses etapes en curses d'una setmana, com el Tour de Langkawi, l'Eneco Tour o la Volta a Califòrnia.

## Palmarès

* 1998
** 1r a la Prova Ciclística 9 de Julho
* 2000
** 1r al Circuit del Porto
** 1r a la Vicenza-Bionde
* 2003
** 1r a la Clàssica d'Almeria
** Vencedor de 3 etapes del Tour de Langkawi
* 2004
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 2007
** Vencedor d'una etapa de l'Eneco Tour
** Vencedor d'una etapa del Tour de Missouri
** Medalla de bronze en la cursa en línia dels Jocs Panamericans
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Califòrnia
* 2010
** Vencedor de 3 etapes de la Rutas de América

### Resultats al Tour de França

* 2002. Abandona (12a etapa)
* 2005. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. Abandona (17a etapa)
* 2008. Abandona (14a etapa)

## Notes

* ↑ Le Brésilien Luciano Pagliarini raccroche a cyclismactu el 21 de novembre de 2010

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Coll de Móra (Navès)

* Aquest article tracta sobre la collada del municipi de Navès. Vegeu-ne altres significats a «Coll de Móra».
El Coll de Móra és una collada del terme municipal de Navès, al Solsonès, situada a 1.182,6 metres d'altitud situada al nord de la muntanya de La Serreta.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya