OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Màrius Aguilar i Diana

Màrius Aguilar i Diana (Huete, Conca, 1883 – Montpeller, 1950?) fou un periodista. A l'inici del segle xx va ser president de l'Associació Escolar Republicana.

## Referències

* ↑ «Màrius Aguilar i Diana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Solé i Sabaté, Josep Maria; Villarroya, Joan. «Lluís Companys i Jover». A: Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003, p. 98. ISBN 84-412-0885-9.
# 23a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 23a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 23 d'abril de 1979, patrocinada pel "Cine Forum" de RNE a Barcelona dirigit per Esteve Bassols Montserrat i Jordi Torras i Comamala. Per primer cop el guardó va rebre el seu nom oficial en català, i per primer cop també, l'entrega de premis va tenir lloc al Palau de la Generalitat de Catalunya amb la presència del president Josep Tarradellas i Joan, juntament amb la del director de RNE i TVE a Barcelona Jorge Arandes, el secretari general de RNE a Barcelona, José Pascual Benedí, i el subdirector de TVE Catalunya Joan Munsó i Cabús.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | La vieja memoria | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrangera | Interiors | Woody Allen |
| Millor interpretació espanyola | José Sacristán | Parranda El diputado Solos en la madrugada Un hombre llamado Flor de Otoño Oro rojo |
| Millor interpretació estrangera | Bruno Ganz | Der amerikanische Freund |
| Millor pel·lícula infantil | Òscar, Kina i el làser | José María Blanco |
| Premi a la millor sala especial | Cine Ars | - |
| Millor curtmetratge | La chari se casa | Emma Cohen |
| Premi Especial del Jurat | Filmoteca de Catalunya | - |

## Referències

* ↑ Entrega de los Sant Jordi de Cinematografía, La Vanguardia, 24 d'abril de 1979
* ↑ Jaime Camino, el País, 24 d'abril de 1979

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1978
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1978

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1979 a IMDB
# Uhud

Uhud (àrab: جبل أُحُد, jabal Uḥud) és un altiplà rocós situat 5 km al nord de Medina, amb una altura de 1.077 metres.
És famós per ser el lloc de la batalla que porta el seu nom, que fou la segona batalla entre musulmans i gent de la Meca i que s'hauria lliurat el 19 de març del 625 entre una força de la petita comunitat musulmana de Medina i una força de la ciutat de la Meca. Vegeu batalla d'Uhud.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 843
# Cape Dorset

Cape Dorset (Inuktitut: Kinngait (que significa "muntanya alta"); és un llogarret, hamlet, Inuit situat a l'illa Dorset prop de la Península Foxe a l'illa de Baffin de Nunavut, Canadà.
Cape Dorset és on es va descobrir la Cultura Dorset que data d'entre 1000a.C a 1100. Cape Dorset va ser nomenat pel capità Luke Fox en honor d'Edward Sackville, 4t Earl de Dorset el 24 de setembre de 1631.
Segons el cens de 2016 tenia 1.411 habitants.

## Clima

Cape Dorset té un clima polar. La temperatura mitjana anual és de -8,9 °C. Febrer té -25,4 °C i juliol 7,8 °C. La pluviometria és de 158 litres.

## Referències

* ↑ History of Cape Dorset Arxivat 2007-06-14 a Wayback Machine.
* ↑ Government of Nunavut - Communities
* ↑ Cape Dorset named most 'artistic' municipality from the CBC
* ↑ «Census Profile, 2016 Census». Statistics Canada. [Consulta: 3 març 2017].
* ↑ «Cape Dorset A» (CSV (4222 KB)). Canadian Climate Normals 1981–2010. Environment Canada. [Consulta: 27 novembre 2013].
* Dorais, Louis-Jacques. Kinngaqmiut Uqausingit = The Inuit Language in Cape Dorset N.W.T. = Le Parler Inuit De Cape Dorset T.N.O.. Quebec: Association Inuksiutiit katimajiit, Laboratoire d'anthropologie, Université Laval, 1975.
* Leroux, Odette, Marion E. Jackson, and Minnie Aodla Freeman. Inuit Women Artists Voices from Cape Dorset. Vancouver: Douglas & McIntyre, 1994. ISBN 0-295-97389-7
* Norton, Derek, and Nigel Reading. Cape Dorset Sculpture. Seattle: University of Washington Press, 2005. ISBN 0-295-98478-3
* Nunavut Handbook, Iqaluit 2004 ISBN 0-9736754-0-3
* Pitseolak, Peter, and Dorothy Eber. People from Our Side An Eskimo Life Story in Words and Photographs : an Inuit Record of Seekooseelak, the Land of the People of Cape Dorset, Baffin Island. Bloomington: Indiana University Press, 1975. ISBN 0-253-34334-8
* Ryan, Leslie Boyd. Cape Dorset Prints, a Retrospective Fifty Years of Printmaking at the Kinngait Studios. San Francisco: Pomegranate, 2007. ISBN 978-0-7649-4191-7
* SchoolNet Digital Collections (Canada). Cape Dorset Inuit art and Inuit cultural perspectives. Ottawa: Industry Canada, 2000.
* Walk, Ansgar. Kenojuak - The Life Story of an Inuit Artist. Manotick: Penumbra Press, 1999. ISBN 0-921254-95-4

## Enllaços externs

* Cape Dorset Artists
* Cape Dorset homepage
* The Cape Dorset Prints from the Library and Archives of Canada
# Marmosa de peus petits

La marmosa de peus petits (Gracilinanus microtarsus) és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica. És originària del Brasil.

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 7. ISBN 0-801-88221-4.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Ieixivà

Una ieixivà (en hebreu: ישיבה) és un centre d'estudi de la Torà i del Talmud en el judaisme ortodox. Una ieixivà sol ser dirigida per un rabí anomenat Roix ieixivà (Cap de la ieixivà).
A la sala d'estudi hi ha bancs i taules, l'estudi es realitza en parelles, amb textos en arameu i en hebreu. El programa inclou l'estudi del Talmud i de l'halacà (lleis codificades). La jornada també està marcada per les tres oracions diàries. Els estudiants a les ieixivàs ortodoxes solen ser homes, el centre d'estudis equivalent a la iexivà per a dones s'anomena midraixa. Avui en dia la iexivà més gran del món és la Beth Medrash Govoha de Lakewood, a Nova Jersey (Estats Units).

## Vegeu també

* Ieixivà Chachmei Lublin
* Ieixivà de Mea Xearim
* Yeshiva University

## Referències

* ↑ «NJ College & University Directory by Sector». State of New Jersey: Commission on Higher Education, 07-03-2007.
# Mosquiter de Schwarz

El mosquiter de Schwarz (Phylloscopus schwarzi) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). Habita la taigà, estepa amb arbres i arbusts del sud de Sibèria des del Massís de l'Altai, cap a l'est, Primórie i Sakhalín), Manxúria i nord de Corea. Passa l'hivern a Indoxina. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Mosquiter de Schwarz». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 624. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Radde's Warbler. Phylloscopus schwarzi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Machaut (cràter)

Machaut és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 104 km de diàmetre. Porta el nom del poeta i compositor francès Guillaume de Machaut (c. 1300-1377), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Machaut». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Latifa Ibn Ziaten

Latifa Ibn Ziaten —àrab: لطيفة بن زياتن, Laṭīfa ibn Ziyātin— (Tetuan, Marroc, 1 de gener de 1960) és una activista francomarroquina. Va iniciar l'Associació Imad per a la Joventut i la Pau per a una comprensió intercomprensiva.
Latifa va néixer al Marroc i és musulmana. Quan era adolescent, es va traslladar a França. El 2012, el fill de Latifa, Imad, va morir en un atac terrorista. Imad era soldat francès. Latifa va anar al barri de l'assassí del seu fill, a Tolosa de Llenguadoc. Va parlar amb els nois del barri. Els nois van dir que l'assassí era un heroi de l'islam. Quan els va dir que el seu fill va morir en l'atac, es van disculpar. Llavors, Latifa va decidir iniciar una organització per ajudar els joves. Ella diu als joves que coneguin l'Islam dels seus pares, i no el d'Internet. Latifa rep amenaces i té un guardaespatlles. El 2016 va rebre el Premi Internacional Dona Coratge.

## Referències

* ↑ «Mother Of Slain French Soldier Fights Against Radicalization».
* ↑ «Remarks at the International Women of Courage Awards Ceremony».
# Universitat de Kinshasa

La Universitat de Kinshasa és una de les tres universitats, juntament amb la Universitat de Kisangani i la Universitat de Lubumbashi, creades després de la divisió de la Universitat nacional del Zaire (UNAZA). Està situada a Kinshasa. La universitat té 26.186 estudiants matriculats i un personal d'investigació format per 1.530 persones el curs 2006-2007, i compta amb deu divisions acadèmiques.

## Referències

* ↑ «Université de Kinshasa». Southern African Regional Universities Association. [Consulta: 15 desembre 2010].
* ↑ «Facultés» (en francès). University of Kinshasa. [Consulta: 15 desembre 2010].
# Capella del Roser de Torrentbò

La Capella del Roser de Torrentbò és una obra d'Arenys de Munt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella del Roser és d'una sola nau, amb absis semicircular amb dues finestres i petites dimensions. La coberta és a dues aigües amb un campanar d'espadanya amb una campana. S'accedeix a l'interior gràcies a una porta d'arc de mig punt i un ull de bou al damunt.

## Història

Aquesta capella forma part de la finca de Can Miró de Torrentbó i ha estat totalment restaurada.

## Referències

* 1 2 «Capella del Roser de Torrentbò». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Marmosa del Paraguai

La marmosa del Paraguai (Thylamys macrurus) és una espècie d'opòssum de la família dels didèlfids. Viu en zones boscoses del Brasil i el Paraguai.

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 17. ISBN 0-801-88221-4.
* ↑ de la Sancha, N.; Teta, P. Thylamys macrurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 desembre 2008. L'entrada de la base de dades inclou una justificació de per què aquesta espècie és classificada com a gairebé amenaçada.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Hope not Hate

Hope not Hate (estilitzat com HOPE not hate) és un grup d'activistes basat en el Regne Unit que crea "campanyes per contraatacar el racisme i el feixisme", i per "combinar recerca de primera classe amb els moviments de base per derrotar grups d'odi a eleccions d'arreu i per construir comunitat resilient en contra de l'extremisme."
Va ser creada el 2004 per Nick Lowles, antic editor de la revista antifeixista Searchlight, com un projecte dins la mateixa revista. Posteriorment, el 2011, va esdevenir un projecte independent. Diversos polítics i celebritats han recolzat el projecte, així com diversos sindicats.
L'entitat, constituïda legalment com una associació sense ànim de lucre al Regne Unit es financia parcialment amb col·lectes benèfiques, diners de sindicats i donacions individuals. No rep cap finançament de cap govern ni de la Unió Europea.

## Referències

* ↑ «What is the HOPE not hate campaign?». HOPE not hate. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ «HOPE not hate - our goal Arxivat 2017-04-02 a Wayback Machine.». HOPE not hate. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ Bright, Martin «Tragedy of a serious split between anti-fascists». The Jewish Chronicle, 09-08-2012 [Consulta: 22 octubre 2012].
* ↑ «HOPE not hate Arxivat 2011-10-07 a Wayback Machine.». Action.hopenothate.org.uk. [Consulta: 9 octubre 2009].
* ↑ Politicians
* ↑ «Trade Union Friends of HOPE not hate Arxivat 2017-04-03 a Wayback Machine.». HOPE not hate. [Consulta: 19 març 2015]. Tansley, Chris. «Supporting Hope not hate Arxivat 2012-10-18 a Wayback Machine.» (PDF). Unison. [Consulta: 19 març 2015]. «Unison General Secretary Dave Prentis stands for HOPE not hate». Unison. [Consulta: 22 octubre 2012]. «Unite the Union links to outside organisations Arxivat 2012-08-25 a Wayback Machine.». Unite the Union. [Consulta: 22 octubre 2012]. «GMB campaigns Arxivat 2011-12-04 a Wayback Machine.». GMB. [Consulta: 22 octubre 2012].
* ↑ Anonymous. «HOPE not hate - Migration and Home Affairs - European Commission», 06-12-2016. [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ «Funding of Hope Not Hate». [Consulta: 22 març 2015].
# Látky

Látky és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1715.
# Laurent Bezault

Laurent Bezault (Boulogne-Billancourt, 8 d'abril de 1966) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1988 i 1994. Del seu palmarès destaca un segon lloc a la París-Niça de 1993 i un quart lloc a la prova contrarellotge als Jocs Olímpics de Seül.

## Palmarès

* 1985
** 1r al Tour d'Eure-et-Loir
* 1986
** 1r als Tres dies de Cherbourg
* 1987
** 1r al Tour d'Eure-et-Loir
** 1r al Tour de la Loire
** Vencedor d'una etapa al Tour de la CEE
* 1988
** Campionat de França de contrarellotge per equips (amb Jacky Durand, Pascal Lino i Thierry Laurent)
** 1r als Boucles de la Mayenne
** 1r a la París-Roubaix sub-23
** 1r a la París-Troyes
* 1989
** 1r al Tour de Vendée
* 1993
** 1r al Duo Normand (amb Chris Boardman)
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí

### Resultats al Tour de França

* 1989. 43è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1992. 53è de la classificació general
* 1993. Abandona (13a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Vals (Arieja)

Vals és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

Viccionari
# Marmosa del Huallaga

La marmosa del Huallaga (Marmosa parda) és una espècie d'opòssum de la família dels didèlfids. És endèmica de la conca alta del riu Huallaga, als departaments peruans de Huánuco i La Libertad, on viu a altituds d'entre 1.000 i 2.000 msnm. L'hàbitat típic d'aquesta zona són les selves pluvials montanes o premontanes. Té una llargada de cap a gropa de 137–177 mm, la cua de 210–266 mm i un pes d'uns 80 g. El seu nom específic, parda, significa ‘marró’ en llatí; el seu descriptor, George Henry Hamilton Tate, destacà el caràcter marronós del seu pelatge.

## Referències

* ↑ Voss et al., 2020, p. 39.
* ↑ Voss et al., 2020, p. 42.
* ↑ Voss et al., 2020, p. 41.
* ↑ Tate, 1931, p. 4.

## Bibliografia

* Tate, G. H. H. «Brief diagnoses of twenty-six apparently new forms of Marmosa (Marsupialia) from South America» (en anglès). American Museum Novitates, 493, 1931, pàg. 1–14.
* Voss, R. S.; Giarla, T. C.; Díaz-Nieto, J. F.; Jansa, S. A. «A Revision of the Didelphid Marsupial Genus Marmosa Part 2. Species of the Rapposa Group (Subgenus Micoureus)» (en anglès). Bulletin of the American Museum of Natural History, 439, 1, 2020, pàg. 1-62. DOI: 10.1206/0003-0090.439.1.1.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Hopea

Hopea és un gènere de plantes amb flor dins la família de les dipterocarpàcies (Dipterocarpaceae).

## Particularitats

La majoria de les espècies són arbres grans de la selva pluvial.

## Taxonomia

N'hi ha 104, cal mencionar:
* Hopea acuminata
* Hopea aequalis
* Hopea altocollina
* Hopea andersonii P.S.Ashton
* Hopea apiculata
* Hopea aptera
* Hopea auriculata
* Hopea bancana
* Hopea basilanica
* Hopea beccariana
* Hopea bilitonensis
* Hopea brachyptera
* Hopea bracteata Burck
* Hopea brevipetiolaris
* Hopea bullatifolia P.S.Ashton
* Hopea cagayanensis
* Hopea canarensis
* Hopea celebica
* Hopea centipeda
* Hopea cernua Teijsm. & Binn.
* Hopea chinensis
* Hopea cordata
* Hopea cordifolia
* Hopea coriacea
* Hopea dasyrrhachia
* Hopea depressinerva
* Hopea discolor
* Hopea dryobalanoides Miq.
* Hopea dyeri F.Heim
* Hopea enicosanthoides
* Hopea erosa
* Hopea exalata
* Hopea ferrea
* Hopea ferruginea
* Hopea fluvialis
* Hopea foxworthyi
* Hopea glabra
* Hopea glabrifolia
* Hopea glaucescens
* Hopea gregaria
* Hopea griffithii
* Hopea hainanensis
* Hopea helferi
* Hopea hongayensis
* Hopea inexpectata
* Hopea jacobi
* Hopea johorensis
* Hopea kerangasensis
* Hopea latifolia
* Hopea longirostrata
* Hopea malibato
* Hopea megacarpa
* Hopea mengerawan
* Hopea mesuoides
* Hopea micrantha
* Hopea mindanensis
* Hopea mollissima
* Hopea montana
* Hopea nervosa
* Hopea nigra
* Hopea nutans
* Hopea oblongifolia
* Hopea odorata
* Hopea ovoidea
* Hopea pachycarpa
* Hopea parviflora
* Hopea paucinervis
* Hopea pedicellata
* Hopea pentanervia
* Hopea philippinensis
* Hopea pierrei
* Hopea plagata
* Hopea polyalthioides
* Hopea ponga
* Hopea pterygota
* Hopea pubescens
* Hopea quisumbingiana
* Hopea racophloea
* Hopea recopei
* Hopea reticulata
* Hopea rudiformis P.S.Ashton
* Hopea rugifloia P.S.Ashton
* Hopea samarensis
* Hopea sangal
* Hopea scabra
* Hopea semicuneata
* Hopea shingkeng
* Hopea siamensis
* Hopea sphaerocarpa
* Hopea subalata
* Hopea sublanceolata
* Hopea sulcata
* Hopea tenuivervula
* Hopea thorelii
* Hopea treubii F.Heim
* Hopea ultima
* Hopea utilis
* Hopea vaccinifolia
* Hopea wightiana
* Hopea wyatt-smithii

## Referències

* Taxonomia
# Multitasca apropiativa

La multitasca apropiativa és un model de planificació en el qual el sistema operatiu assigna a les tasques una porció de temps d'execució a CPU. Passat aquest temps, si la tasca no ha acabat, ha de cedir la CPU a la següent tasca preparada per executar-se i tornar a la cua de processos.

## Planificador preemptiu (o per multitasca apropiativa)

Un planificador preemptiu assegura que totes les tasques preparades per executar-se tinguin l'oportunitat de fer-ho.
El funcionament d'un planificador preemptiu consisteix en: seleccionar la primera tasca preparada per executar-se d'una cua de processos, llavors la tasca passa a estat d'execució durant un temps determinat, esgotat aquest temps si la tasca no ha finalitzat el planificador preemptiu la desallotja de la CPU (n'atura l'execució), i la torna a enviar a la cua de tasques preparades per executar-se.
El criteri pel temps màxim d'execució o com de sovint les tasques obtenen aquest temps depèn de l'algorisme concret.
El planificador preemptiu, addicionalment, pot incorporar mecanismes per implementar un sistema de prioritats de tal forma que determinades tasques, per exemple rutines d'interrupció, tinguin preferència en la seva execució.

## Enllaços externs

* Preemptive Multitasking, http://whatis.techtarget.com/definition/preemptive-multitasking
* Introduction to Embedded Systems, publicat per Tata McGraw Hill, 2009
# Laurens Veldt

Laurens "Lau" Veldt (Amsterdam, 18 de juny de 1953) va ser un ciclista neerlandès, especialista en ciclisme en pista. Va obtenir una medalla al Campionat del món en tàndem. El 1980 va participar en els Jocs Olímpics de Moscou a la prova de velocitat.
És pare del també ciclista Tim Veldt.

## Palmarès

* 1974
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1975
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1976
** Campió dels Països Baixos en Velocitat amateur
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1977
** Campió dels Països Baixos en Velocitat amateur
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
** Campió dels Països Baixos en Quilòmetre
* 1978
** Campió dels Països Baixos en Velocitat amateur
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1979
** Campió dels Països Baixos en Velocitat amateur
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1980
** Campió dels Països Baixos en Velocitat amateur
** Campió dels Països Baixos en Tàndem
* 1981
** Campió dels Països Baixos en Tàndem

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Valros

Valros és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau proposa com a forma Valrans, com a Valras-Plage
# Casa al carrer dels Dolors, 3 (Olot)

La Casa al carrer dels Dolors, 3 és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta rectangular i teulat a dues aigües. Els baixos es troben desfigurats per locals comercials moderns. Disposa de dos pisos i golfes. El primer té una àmplia tribuna i finestres als costats; algunes d'aquestes foren originàriament balcons. Estan decorades amb àmplies motllures amb motius vegetals i florals, fets amb baix relleu i una gran motllura superior a manera d'entaulament. Aquesta darrera es converteix en guardapols allà on les obertures són dobles, sostingudes per un pilar central. El segon pis disposa de tres balcons i una finestra doble, mancat de decoració.

## Història

Durant la segona meitat del segle xix la ciutat d'Olot va rebre un gran nombre d'immigrants; va ser necessari l'enderrocament de les antigues muralles i donar forma urbanística a molts dels barris situats a extramurs. És el moment en què es construeixen i es dona forma als carrers de Sant Rafael, els Dolors i Sant Ferriol.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer dels Dolors, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Consell General de l'Alta Còrsega

El Consell general de l'Alta Còrsega és l'assemblea deliberant del departament francès de l'Alta Còrsega, col·lectivitat territorial descentralitzada. La seu es troba a Bastia.

## El president

El president del Consell general de l'Alta Còrsega és Paul Giacobbi (PRG) des de 1998.

### Antics presidents

* Paul Natali (1992-1998)
* François Giacobbi (1976-1982)

## Els vicepresidents

* Jean-Jacques Padovani («Corse Démocratie»), 1r vicepresident
* François Tiberi («Socialistes et apparentés»), 2n vicepresident
* Luc-Antoine Marsily («Démocrates»), 3r Vice-president
* Hyacinte Mattei («Socialistes i Apparentés»), 4t Vice-president
* Joseph Castelli («Corse Démocratie»), 5è Vice-president
* Jean-Baptiste Raffalli («Partit Radical d'Esquerra»), 6è Vice-president
* François Orlandi («Socialistes i Apparentés»), 7è Vice-president
* Eric Calloni («Partit Radical d'Esquerra»), 8è Vice-president chargé de l'Agriculture
* François Giudici («Démocrates»), 9è Vice-president

## Els Consellers generals

El Consell general de l'Alta Còrsega comprèn 30 consellers generals sorgits dels 30 cantons de l'Alta Còrsega.
| Grup | Nombre de consellers generals | president de Grup | Estatut |
| Grup « Partit Radical d'Esquerra » | 6 | Henri Zuccarelli | Majoria |
| Grup « Démocrates » | 4 | Luc-Antoine Marsily | Majoria |
| Grup « Socialistes et Apparentés » | 6 | Jean Motroni | Majoria |
| Grup « Corse Démocratie » | 3 | Jean-Jacques Padovani | Majoria |
| Grup « Union Libérale de Progrès » (UMP i divers droite) | 8 | Ange Fraticelli | Oposició |
El Consell generall compta amb tres consellers non-inscrits.

## Pressupost

Le Consell general de l'Alta Còrsega tenia el 2007 un pressupost de 237 milions d'euros.

## Vegeu també

* Assemblea de Còrsega
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web del Consell general de l'Alta Còrsega Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine.