OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'home que va matar Hitler i després el Bigfoot

L'home que va matar Hitler i després el Bigfoot (The Man Who Killed Hitler and Then the Bigfoot en anglès) és una pel·lícula dramàtica d'aventures nord-americana del 2018, escrita, coproduïda i dirigida per Robert D. Krzykowski en el seu primer llargmetratge, i protagonitzada per Sam Elliott, Aidan Turner, Larry Miller, Ron Livingston i Caitlin FitzGerald.
La pel·lícula va debutar al FanTasia de Mont-real, Canadà, on es va estrenar el 20 de juliol de 2018. L'estrena als Estats Units va tenir lloc al Plaza Classic Film Festival a El Paso, Texas, el 10 d'agost de 2018. Al Regne Unit, va tocar al FrightFest de Londres el 26 d'agost de 2018, a Espanya al Sitges Film Festival i a Finlàndia al Night Visions Film Festival. Ha estat doblada i subtitulada al català.
John Sayles i Douglas Trumbull són productors executius. Trumbull també va realitzar efectes especials.

## Repartiment

* Sam Elliott com a Calvin Barr
   * Aidan Turner com a jove Calvin Barr
* Caitlin FitzGerald com a Maxine
* Sean Bridgers com a Mr. Gardner
* Ron Livingston com a Flag Pin
* Ellar Coltrane com a "The Clerk"
* Larry Miller com a Ed
* Rizwan Manji com a Maple Leaf
* Mark Steger com a Bigfoot
* Aubrey Hale com a Rufus

## Producció

El rodatge va tenir lloc d'agost a setembre de 2017 a l'oest de Massachusetts, especialment a Turners Falls.

## Referències

* ↑ N'Duka, Amanda. «Ron Livingston, Larry Miller & Rizwan Manji Cast In 'The Man Who Killed Hitler And Then The Bigfoot'». Penske Business Media, 09-08-2017. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ Foutch, Haleigh. «Exclusive: Sam Elliot Is 'The Man Who Killed Hitler and Then The Bigfoot' in First Poster». Collider. Complex Media, 22-06-2018. [Consulta: 27 agost 2018].
* ↑ «The Man Who Killed Hitler and then The Bigfoot». Fantasia Film Festival. Arxivat de l'original el 27 març 2019. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ «Actor Sam Elliott says El Paso feels 'like coming home' ahead of film premiere» (en anglès). [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «The Man Who Killed Hitler and Then the Bigfoot London Premiere 26 August 2018 – Aidan Turner News» (en anglès americà), 28-06-2018. [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «THE MAN WHO KILLED HITLER AND THEN THE BIGFOOT - Sitges Film Festival - Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya». [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «Night Visions Film Festival», 20-03-2019. [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «L'home que va matar Hitler i després el Bigfoot». Goita què fan, ara!. [Consulta: 19 abril 2023].
* ↑ Kenny, Glenn. «REVIEW: THE MAN WHO KILLED HITLER AND THEN THE BIGFOOT». rogerebert.com, 08-02-2019. [Consulta: 30 maig 2019].
* ↑ India-West Staff Reporter. «Rizwan Manji Lands Role in 'The Man Who Killed Hitler And Then The Bigfoot'», 31-08-2017. Arxivat de l'original el 31 d’agost 2017. [Consulta: 1r setembre 2017].
* ↑ «What does Bigfoot have to do with Turners Falls?». Boston Globe, 08-11-2018 [Consulta: 25 juny 2020].

## Enllaços externs

* L'home que va matar Hitler i després el Bigfoot a Goita què fan, ara!
# L'home que mirava passar els trens

L'home que mirava passar els trens (títol original en francès: L'Homme qui regardait passer les trains) és una novel·la publicada el 1938 per l'escriptor belga Georges Simenon.

## Argument

Kees Popinga és un apoderat en una empresa naviliera a Groningen (Països Baixos). Casat i amb dos fills, a poc a poc es va enfonsant en la monotonia i la desgana. Una nit, el seu cap, Julius de Coster, li diu que l'empresa caurà en fallida fraudulenta l'endemà mateix i que la policia el buscarà a ell, mentre que de Coster simularà el seu suïcidi i s'escaparà. En veure's arruïnat, Kees Popinga decideix abandonar casa seva i la seva família i marxar amb tren fins a Amsterdam, amb la intenció de tenir una cita amb Pamela, una atractiva ballarina de cabaret amant de Coster. Pamela, lluny de seguir-li el joc, el rep amb un riure burleta, que fereix l'orgull de Popinga fins al punt que aquest la mata, escanyant-la, mentre intentava fer-la callar.
Popinga es veu obligat a fugir de pressa d'Holanda i agafa el primer tren, amb destinació a París. Allà comença una nova vida, oposada a la vida burgesa que havia mantingut els últims setze anys. Sense deures ni obligacions (familiars, laborals, morals...), sense cap més objectiu que fer tot el que havia desitjat fer durant tants anys, viu en plena llibertat el Nadal i el cap d'any al París fred d'entreguerres, sol en la multitud. En aquest camí de no retorn, coneix diversos personatges, com prostitutes, proxenetes i delinqüents. L'únic que l'inquieta una mica és la seva reputació, que queda tacada per l'homicidi de Pamela: diaris d'arreu d'Europa se'n fan ressò, i Popinga és descrit com un ésser boig i maníac, la qual cosa el turmenta i comença a enviar cartes a alguns d'aquests diaris per fer confondre la policia i demostrar, d'alguna manera, que és ell qui controla la situació, que és ell el més intel·ligent. De bar en bar, d'hotel en hotel, passejant per carrers i llocs emblemàtics de París, els seus pensaments comencen a revelar la personalitat d'un home a la deriva existencial.
Després que un carterista el deixi sense ni un franc, es veu definitivament perdut, sense recursos ni perspectives. Sense roba, nu, intenta suïcidar-se, posant el cap sobre el raïl de la via ferroviària, però finalment és agafat per la policia i enviat a un centre psiquiàtric.

## Adaptació cinematogràfica

El 1953, el director britànic Harold French va fer-ne una adaptació cinematogràfica amb el títol: The Man Who Watched Trains Go By.

## Referències

* ↑ Títol en català
* ↑ The Man Who Watched Trains Go By a Internet Movie Database (anglès)
# LDD

LDD té els següents significats:
* Libertair, Direct, Democratisch, partit polític de Bèlgica
* Llenguatge de definició de descripció, part de l'estàndard MPEG-7
* Llenguatge de definició de dades, llenguatge de programació d'un sistema de gestió de bases de dades
* Lego Digital Designer, programari lliure per al disseny de construccions, desenvolupat per Lego
# Kabargà

Kabargà (en rus: Кабарга) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 39 habitants.

## Referències

* ↑ «Реестр административно-территориальных единиц и населенных пунктов Приморского края». Закон ПК от 07.06.2012 № 49-КЗ. ЗакС ПК. Arxivat de l'original el 2013-01-26. [Consulta: 21 desembre 2013].
* ↑ От Або до Ясной Поляны по карте Приморского края. Часть 2 // Топонимия России и мира v
* ↑ Село Кабарга исключено из учётных данных на основании Решения Приморского краевого Совета № 672 от 24 сентября 1964 года.
* ↑ Характеристика сельских населённых пунктов городского округа Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. // Сайт администрации Лесозаводского городского округа (версия 2010 года) v
* ↑ Участник русско-японской и Первой мировой войн, георгиевский кавалер. Похоронен в Хабаровске. 25 октября 1975 года у станции Кабарга, на месте его гибели, установлен памятник.
* ↑ Список памятников Лесозаводского городского округа Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. // Проект «Историческая память», 2013 v
# Koji Tanaka

Koji Tanaka (Prefectura de Saitama, Japó, 2 de novembre de 1955) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Koji Tanaka va disputar 20 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Koji Miyoshi

Koji Miyoshi (三好 康児, 26 de març de 1997) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va formar part de l'equip japonès a la Copa Amèrica de 2019. Va disputar 3 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 3 | 2 |
| Total | 3 | 2 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association
* ↑ National Football Teams
# Kai Pahlman

Kai Pahlman (Hèlsinki, 8 de juliol de 1935 - 8 de març de 2013) fou un futbolista finlandès de la dècada de 1960, entrenador de futbol i actor.
Fou 56 cops internacional amb la selecció finlandesa.
Pel que fa a clubs, destacà a HPS, HJK i Reipas.

## Referències

* ↑ Kai Pahlman. IMDb
* ↑ Finland – International Player Records. rsssf.com
* ↑ «Jalkapallopersoona Kai Pahlman kuollut | Yle Urheilu». yle.fi, 15-03-2013. [Consulta: 22 març 2013].
* ↑ Helge Pahlman. pomus.net
* ↑ Kai Pahlman a National-Football-Teams.com (anglès)
# La Torre de Montpolt

La Torre de Montpolt és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia
# La hora bruja

La hora bruja és una pel·lícula còmica espanyola de 1985 dirigida per Jaime de Armiñán. Produïda per Serva Films en col·laboració amb TVE. Francisco Rabal i Concha Velasco van obtenir el premi al millor actor i a la millor actriu a la Setmana Internacional de Cinema de Valladolid, i la pel·lícula va ser candidata a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa de Hollywood de 1985.

## Repartiment

* Francisco Rabal - César
* Concha Velasco - Pilar
* Victoria Abril - Saga
* Sancho Gracia - Rubén
* Asunción Balaguer - la monja

## Argument

César i Pilar són un peculiar matrimoni que han muntat la seva llar en un antic autobús en el qual viatgen per Espanya. César, quan era nen, va ser un nen prodigi amb una memòria extraordinària, però la va perdre en contreure unes galteres i actualment es guanya la vida com a mag de carrer. Mentre viatgen per Galícia recullen a una bella noia anomenada Saga que revolucionarà la vida de la veterana parella.

## Guardons

Victoria Abril va rebre un Fotogramas de Plata 1985 a la millor actriu de cinema.

## Referències

* ↑ «Berlinale: 1985 Prize Winners». Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ Aguilar, Carlos. Guía del cine español. Cátedra, 2007, p. 290. ISBN 978-84-376-2419-8.
* ↑ La hora bruja a Fotogramas
* ↑ Fiesta del cine en la entrega de los Fotogramas de Plata, ABC, 4 de març de 1986
# La Chaise à porteur enchantée

La Chaise à porteur enchantée és un curtmetratge mut francès de 1905 dirigida per Georges Méliès. Va ser estrenat per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 738 al 739 als seus catàlegs.

## Argument

Davant d'un paisatge accidentat com a teló de fons, un mag evoca diversos vestits d'una caixa de vidre buida i, amb l'ajuda d'un assistent, els transforma en una parella amb vestits del segle xviii. Convocant dos lacais que porten una llitera, el mag fa una il·lusió en què la parella, sota la coberta d'un xal i la pròpia cadira, canvien de lloc. Encapçalant el seu assistent, configura el que sembla ser una variació de tres persones del mateix truc. No obstant això, els tres assistents es transformen de sobte en el mag i els lacais. El mag fa aparèixer i desaparèixer els tres assistents originals, juntament amb la pròpia cadira del sedan, abans que tota la companyia balli una vegada més per a una caiguda de teló.

## Producció

Méliès interpreta el mag a la pel·lícula, que probablement està basada en "La Cage d'Or", una il·lusió que havia creat el 1897 per al seu lloc de màgia escènica, el Théâtre Robert-Houdin.
Els efectes especials de la pel·lícula inclouen escamoteigs i fosa. Com la majoria de les pel·lícules de Méliès, La Chaise à porteur enchantée va ser filmat en un estudi amb sostre de vidre a Montreuil-sous-Bois. El sostre de vidre es pot albirar prop de l'inici de la pel·lícula, reflectit a la tapa de la gàbia de vidre.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 349, ISBN 9782732437323
* 1 2 3 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 224–25, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* La Chaise à porteur enchantée a YouTube
# L'Hora

L'Hora fou un setmanari en català aparegut a Barcelona del 10 de desembre de 1930 a l'octubre del 1931. Inicialment actuà com a òrgan oficiós del Bloc Obrer i Camperol. Pretenia ser una revista política, cultural i d'orientació ideològica comunista, i inserí sovint reportatges informatius sobre la situació i la política a l'URSS. El seu primer director fou Daniel Domingo i Montserrat, i en foren principals redactors Àngel Estivill, Jordi Arquer i Saltor, Joaquim Maurín, Andreu Nin, Jaume Miravitlles i Navarra, i altres.
Va tenir una segona època (d'abril a octubre del 1934) i una tercera (gener-maig del 1937) com a portaveu del Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM), amb col·laboracions regulars de Baptista Xuriguera, Pere Bonet i Cuito, Josep Oltra i Picó i altres.

## Referències

* ↑ L'Hora, entrada a marxists.org (amb llicència GFDL)
* ↑ L'Hora es defineix número 2 (7 de gener del 1931)
* ↑ «L'Hora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La Salut (desambiguació)

«La Salut» té aquests significats:
* Antroponímia:
** Salut (prenom), prenom femení català
* Topònims (la majoria relacionats amb la Mare de Déu de la Salut):
** Municipis, barris i entitats de població:
*** La Salut, barri de Barcelona
*** La Salut, barri de Badalona
*** La Salut, entitat de població de Sabadell
*** Maria de la Salut, municipi de Mallorca
** Esglésies:
*** Ermita de la Salut (el Papiol) (Baix Llobregat)
*** La Salut (Sant Feliu de Pallerols) (Garrotxa)
*** La Salut (Sant Feliu de Llobregat) (Baix Llobregat)
*** Santuari de la Mare de Déu de la Salut (Barcelona)
*** Santuari de la Mare de Déu de la Salut (Sabadell)
*** Santuari de la Mare de Déu de la Salut (Terrades)
# L'emigrant (conte)

* Aquest article tracta sobre el microconte de Luis Felipe Lomelí. Si cerqueu l'obra coral de Jacint Verdaguer, vegeu «L'emigrant».
L'Emigrant és un microconte de l'escriptor mexicà Luis Felipe Lomelí. El text íntegre és el següent:
| « | -Oblida pas res? -Tant de bo! | » |
L'original «-¿Olvida usted algo? -¡Ojalá!» constitueix el més curt relat mai escrit en llengua castellana. Abans de la seva publicació el 2005 el relat més curt de la llengua castellana havia estat El dinosaure, de l'escriptor guatemalenc Augusto Monterroso.

## Referències

* Lomelí, Luis Felipe. Ella sigue de viaje. Mèxic: Tusquets Editores, 2005. ISBN 970-699-105-0.
# LGV Roine-Alps

Mapa LGV Roine-Alps :
La LGV Roine-Alps (LGV Rhône-Alpes en francès) forma part de la xarxa ferroviària francesa de gran velocitat, TGV. Situada a la regió Alvèrnia-Roine-Alps és la continuació cap al sud de la LGV Sud-Est.
Es va obrir totalment el 1994, la línia té un by-pass a l'est de l'àrea metropolitana de Lió servint a l'estació de Lió-Saint-Exupéry, pròxima a l'aeroport de Lió.
La primera secció s'obrí el 1992 per als Jocs Olímpics d'hivern d'Albertville.
# La Dominelais

La Dominelais (en bretó Doveneleg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.169 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 847 | 887 | 806 | 796 | 829 | 906 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Françoise Dubois | |
# La Doma de Llagostera

* Aquest article tracta sobre un edifici de Llagostera (Gironès). Vegeu-ne altres significats a «Doma (desambiguació)».
La Doma de Llagostera era un antic edifici, actualment enderrocat, del municipi de Llagostera (Gironès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Era un edifici de planta rectangular, amb parets portants de pedra morterada i coberta a dos vessants. Del conjunt destaquem una singular balustrada de pedra de granit situada a la terrassa de la façana sud. Era un dels edificis més antics que es conservaven al Barri Vell. Segons una inscripció de la porta principal hauria estat l'edifici del Domer Pontius Galceran. També havia estat presó durant la Inquisició. Per les seves característiques i ubicació darrerament havia estat declarat monument històric local. S'enderrocà i s'hi construí un altre habitatge durant la primera dècada del segle XXI.

## Vegeu també

* Llista de monuments de Llagostera

## Referències

* ↑ «La Doma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 setembre 2014].
# La Fenosa

La Fenosa és un paratge natural ubicat al terme municipal de Benaguasil, a la comarca valenciana del Camp de Túria.
S'ubica en la partida de la Retorta-Fenosa, al marge esquerre del riu Túria, sobre l'antic pas viari que comunicava Benaguasil amb Pedralba. Actualment, la zona s'ha rehabilitat i s'ha condicionat com a àrea d'esbarjo.
El paratge, protegit per la Llei 11/94 d'Espais Naturals Protegits de la Comunitat Valenciana, inclou les arbredes i canyars riberencs del Túria.
Dues sendes, la PRV-301 i la PRV-302, recorren l'espai.

## Referències

* ↑ http://benaguasil.turismoqr.com/paraje-natural-de-la-fenosa Arxivat 2015-11-20 a Wayback Machine.
# La Ferrera

La Ferrera, també coneguda com a Malaspina, és l'illa principal d'un dels grups d'illots de l'arxipèlag dels Columbrets. El seu nom probablement és degut al seu color, similar a l'òxid de ferro.

## Geografia

Es troba 1,4 km a l'oest de l'illa Grossa, la més gran de l'arxipèlag, i al nord de la Foradada i el Carallot.
És gairebé inaccessible, ja que és molt escarpada i els seus blocs de roca inestables, per la qual cosa el seu accés és molt complicat. El punt més alt s'eleva a quaranta-quatre metres sobre el mar.
Conté diversos illots de dimensions molt reduïdes, com Espinosa, Bauzà i Navarrete. El pas entre la Ferrera i l'illot Bauzà té vint metres d'ample, però existeix una pedra que l'obstrueix i només poden passar-hi bots.

## Referències

* ↑ Hidrographic Office of Unite States; Publications, nº151, p.177 (1920).
* 1 2 Islotes de la Ferrera de las Islas Columbretes Visitaislascolumbretes.com (castellà)
# La Cassa

La Cassa és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 20 quilòmetres al nord-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.803 habitants.
La Cassa limita amb els següents municipis: Fiano, Varisella, Druento, Givoletto i San Gillio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 12 abril 2020].
# La Xirgu

La Xirgu és un telefilm català del 2016 dirigit per Sílvia Quer amb guió de Margarita Melgar, produït per Distinto Films per a Televisió de Catalunya. Ha estat doblada al català i emesa per TV3 el 30 de juny de 2016.

## Sinopsi

Narra les dificultats que va tenir Margarita Xirgu, l'actriu musa de Federico García Lorca, aleshores desconegut com a dramaturg, per a l'estrena de l'obra Mariana Pineda a Barcelona el 1927 durant la Dictadura de Primo de Rivera a causa de la temàtica llibertària que narra la peça. Malgrat les amenaces de presó contra l'equip i els intents de censura de les autoritats, ella continua endavant. Tanmateix, quan el seu amic i mentor, Valle-Inclán, també s'oposa perquè no vol arriscar la seva reputació, i el propi Federico dubta de la seva obra, serà ella qui decideixi si tira endavant la representació o no.

## Repartiment

* Laia Marull...Margarida Xirgu
* Fran Perea... Federico García Lorca
* Luis Zahera... Valle Inclán
* Pere Ponce... Faustino Borrades
* Pau Durà ... Miguel Ortín
* Míriam Iscla ... Natàlia
* Antonio Dechent... Periodista
* Marc Rodríguez... Cambrer
* Ledicia Sola ... Josefina
* Lúa Testa ... Flavia
* Boris Ruiz... Comissari Ribelles

## Nominacions i premis

Va guanyar el premi ASECAN a la millor pel·lícula de televisió i el premi a la millor actriu (Laia Marull) al Zoom Festival Internacional de Ficció Televisiva. També fou nominada al Gaudí a la millor pel·lícula per televisió i a la Nimfa d'Or del Festival de Televisió de Montecarlo.

## Referències

* ↑ TV3 estrena "La Xirgu", ccma.cat, 29 de juny de 2016
* ↑ La Xirgu a esadir.cat
* ↑ la Xirgu a catalanfilms.cat
* ↑ Les notes de Sílvia Quer, la directora de "La Xirgu", ccma.cat, 28 de juny de 2016
* ↑ Laia Marull protagonitza "La Xirgu", ccma.cat, 25 de març de 2020
* ↑ Palmarès de la 13a edició del Zoom, el Festival Internacional de Ficció per a Televisió al web del Zoom Festival
* ↑ la Xirgu al web de l'Acadèmia del Cinema
* ↑ La coproducció "La Xirgu", nominada a un Golden Nymph Award al Festival de Télévision de Montecarlo, ccma.cat, 12 d'abril de 2017
# La Rovira (la Cellera de Ter)

La Rovira és una masia de la Cellera de Ter (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia que consta de dues plantes i golfes, coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals i amb un ràfec a base de taulers i cairats de fusta en una de les dues aigües.
La planta baixa destaca el gran portal adovellat d'accés d'arc de mig punt amb unes dovelles de gran mida i ben escairades. En la clau central de la volta es llegeix una inscripció bastant deteriorada que diu: “IHS MARIA / (...) / 1569”
La part esquerre de la casa i les golfes han estat reformades modernament. Tanmateix unes obres d'ampliació que han resultat bastant traumàtiques i que han deixat un rastre i unes seqüeles evidents com així ho acredita el seccionament o mutilació de la part esquerre de les dovelles a causa de la construcció d'una espècie de contrafort com a mesura de reforç i recolzament en la sustentació de la masia, quedant per tant el portal parcialment fragmentat.
Pel que fa al primer pis, remarcar les dues obertures de similar tipologia, és a dir, dues finestres rectangulars amb llinda monolítica conformant un arc pla, muntants de pedra ben escairats i ampit treballat. En segles llindes es poden llegir dues dates diferents: així en la finestra de la dreta trobem la data de 1565 i al centre un motiu triangular de caràcter floral coronat per una creu i a l'esquerra la data de 1587 i amb el mateix motiu floral al centre.
En la façana oest remarcar la presència d'una finestra, la qual si nó és tant interessant per la seva tipologia - rectangular, amb llinda i muntants de pedra- sí que ho és per la inscripció que llegim en la llinda: “MAGDALENA. SABNCA 1647”.
Al voltant, en part exemptes i en part adossades, s'observa la presència de diverses dependències dedicades al treball del camp.

## Història

Les masies de la Cellera de Ter es poden classificar en tres grups. Per les seves característiques intrínseques la masia de la Rovira (Ruira) l'enquadraríem dins d'un segon grup, el més nombrós. Aquest segon grup correspon als masos que presenten unes reformes i ampliacions que van des de la darreria del 1500 a les acaballes del 1600. És l'època de les grans portalades dovellades, dels finestrals gòtics lobulats i de les finestres senzilles i renaixentistes sense decoració.
Altres masies d'aquest segon grup són: can Pixarrelles, can Vinyoles, can Carreras, la Ruira i can Ribes. Becdejú, Rauriques i can Puig són tres exemples de masies amb alguna mena de fortificació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «La Rovira». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2017].