OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Justin Yifu Lin

Justin Yifu Lin (Taiwan, 15 d'octubre de 1952) és un economista xinès.
Yifyu Lin és un antic oficial militar taiwanès que va migrar a la Xina continental el 1979. Allà, va estudiar economia a la Universitat de Pequín i posteriorment es va doctorar a la Universitat de Chicago. Un cop doctorat, va retornar a Pequín, on va esdevenir professor a la Universitat de Pequín i on va fundar el Centre Xinès per la Recerca Econòmica (llavor del que més endavant seria l'Escola Nacional de Desenvolupament). Entre 2008 i 2012 va ser l'economiscta en cap i Vicepresident del Banc Mundial. Des de llavors, continua treballant a la Universitat de Pequín.
El seu camp de treball acadèmic es coneix com a New Structural Econòmics. El 2009 va rebre un doctorat honorífic a Fordham i el 2010 es va incorporar com a Fellow a la British Academy.

## Publicacions destacades

* Lin, Justin Yifu, Fang Cai, and Zhou Li. ''The China Miracle: Development Strategy and Economic Reform''. Hong Kong: Chinese University Press, 2003.
* Lin, Justin Yifu. ''Demystifying the Chinese Economy''. Cambridge: Cambridge University Press, 2011.
* Lin, Justin Yifu. ''The Quest for Prosperity: How Developing Economies Can Take Off.'' Princeton, NJ: Princeton University Press, 2012.
* Lin, Justin Yifu. ''New structural economics: A framework for rethinking development and policy.'' The World Bank, 2012.

## Referències

* ↑ 凤凰网财经人物 (Phoenix Television: The People of Financial Circles), "林毅夫详细资料 (resume of Lin, Yifu)", Phoenix Television, 2010. (xinès)
* ↑ «Justin Yifu Lin Leaves World Bank - Economic Observer Online - In-depth and Independent».
* ↑ Howe, Bob. «Chief World Bank Economist Honored by Fordham». Inside Fordham University online. Lincoln Center Campus New York, NY 10023: Fordham University, 14-10-2008.
* ↑ Teagle, Melanie. «One Hundred Sixty Fourth Annual Commencement». UNIVERSITY COMMENCEMENT. Lincoln Center Campus New York, NY 10023: Fordham University, 2009. Arxivat de l'original el 2011-06-22.
* ↑ Lin, Justin Yifu. The Quest for Prosperity: How Developing Economies Can Take Off Justin Yifu Lin. Princeton, NJ: Princeton University Press, 2012. ISBN 978-0-691-15589-0.
# VirtualBox

Virtual Box és un programa de gran utilitat per a tots aquells que necessitin utilitzar un sistema operatiu puntualment, És un programari de virtualització per arquitectures x86, creat originalment per l'empresa alemanya INNOTEK GmbH.
Per mitjà d'aquesta aplicació és possible instal·lar sistemes operatius addicionals, coneguts com a "sistemes convidats", dins d'un altre sistema operatiu "amfitrió", cadascun amb el seu propi ambient virtual. Per exemple, es podrien instal·lar diferents distribucions de GNU/Linux En VirtualBox instal·lat en Windows XP o viceversa.
Entre els sistemes operatius suportats (en mode amfitrió) hi ha GNU/Linux, Mac OS X, OS/2 Warp, Windows, i Solaris/OpenSolaris, i dins d'aquests és possible virtualitzar els sistemes operatius FreeBSD, GNU/Linux, OpenBSD, OS/2 Warp, Windows, Solaris, MS-DOS i molts altres.
L'aplicació va ser inicialment oferta a una llicència de programari propietari, però el gener de 2007, després d'anys de desenvolupament, va sorgir VirtualBox OSE (Open Source Edition) sota la llicència GPL 2. Actualment hi ha la versió propietària Oracle VM VirtualBox, que és gratuïta únicament sota ús personal o d'avaluació, i està subjecte a la llicència de "Ús Personal i d'Avaluació VirtualBox" ((anglès) VirtualBox Personal Use and Evaluation License, o PUEL) i la versió Open Source, VirtualBox OSE, que és programari lliure, subjecta a la llicència GPL.
En comparació amb altres aplicacions privades de virtualització, com VMware Workstation o Microsoft Virtual PC, VirtualBox no té algunes funcionalitats, però proveeix d'altres com l'execució de màquines virtuals de forma remota, mitjançant el Remote Desktop Protocol (RDP), suport iSCSI.
Quant a l'emulació de maquinari, els discs durs dels sistemes convidats són emmagatzemats en els sistemes amfitrions com fitxers individuals en un contenidor anomenat Virtual Disk Image, incompatible amb els altres programari de virtualització.
Una altra de les funcions que presenta és la de muntar imatges ISO com a unitats virtuals de CD o DVD, o com un disc floppy.

## Altres alternatives

* VMware.
* Virtual PC.
* KVM.
* Xen.
* Bochs de llicència GPL.
* QEMU de llicència GPL.
* Virtuozzo, programari propietari.
* Mac on Linux.
* Basilisk II.
* SheepShaver.

## Vegeu també

* DOSBox.
* Cygwin.
* Wine - el programari lliure (codi obert) base de Cedega.

## Referències

* ↑ PauGNU. «Softcatalà presenta la traducció al català del VirtualBox 4.0». Softcatalà, 04-01-2011. [Consulta: 24 febrer 2016].

## Enllaços externs

* VirtualBox - Lloc web oficial
* Instal·la VirtualBox a Ubuntu (Anglès)
* Descarregar VirtualBox
* Instal·lar VirtualBox a Windows i configurar per instal·lar qualsevol sistema operatiu Arxivat 2010-04-11 a Wayback Machine.
* Integrar Microsoft Windows en una distribució Linux en el mateix escriptori Arxivat 2010-12-04 a Wayback Machine.
# Suïdas

Suïdas (Suidas, Σουΐδας) o La Suda (Σοῦδα, Souda) és una gran enciclopèdia romana d'Orient sobre el món antic, escrita en grec vers el segle x. Va ser probablement escrita per diversos erudits, tot i que sovint s'ha considerat el nom de Suïdas com el de l'autor, però Suidas o Suda és també una paraula grega que vol dir 'fortí', 'guia', 'rasa', i per això tant es pot parlar de la Suda com de Suïdas.
L'enciclopèdia té trenta mil entrades i molts dibuixos, una part dels quals s'ha perdut; està arranjada alfabèticament amb algunes irregularitats. La mateixa obra esmenta com a font l'Onomatologion d'Hesiqui de Milet, i altres fonts com els resums de Constantí VII Porfirogènit, la crònica de Jordi el Monjo, les biografies de Diògenes Laerci, i les obres d'Ateneu i Filostrat.
No se sap gaire cosa de la seva compilació. Ja l'esmenta Eustaci de Tessalònica al segle xii, i diu que l'autor en fou Suïdes, un compilador que va tractar de recollir tot el saber de l'època i que va viure entre 976 i 1028. Estrabó esmenta un Suidas que va escriure una història de Tessàlia, però no podria ser el mateix compilador per la diferència cronològica.
La Suda està a mig camí entre un diccionari i una enciclopèdia; explica l'origen i la derivació de les paraules segons els coneixements de l'època. Els articles tenen caràcter gramatical, etimològic, biogràfic, geogràfic, històric, científic i literari. Els més valuosos són els d'història de la literatura, ja que dona dades d'autors dels quals l'obra s'ha perdut.
A les edicions de la Suda, hi apareix la nota següent: Τὸ μὲν παρὸν βιβλίον Σοῦδα, οἱ δὲ συνταξαμἐνοι τοῦτο ἄνδρες σόφοι seguida d'una llista de dotze noms.

## Referències

* ↑ «Suïdas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Asclepíades Mendes

## Enllaços externs

* Suda On Line (basada en l'edició d'Ada Adler, Suidae Lexicon (5 Volums). Leipzig: B.G. Teubner, 1928-1938, reeditada el 1967–1971
* «Suïdas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Papir 114

El Papir 114 (en la numeració Gregory-Aland), designat per ${\mathfrak {P}}$ $^{114}$, és una còpia del Nou Testament en grec. Es tracta d'un manuscrit en papir de la Carta als Hebreus, que conté els versos 1:7-12 en un estat fragmentari. El manuscrit ha estat assignat paleogràficament per l'INTF al segle iii. El papiròleg Philip Comfort data el manuscrit entre mitjans i finals del segle iii. El manuscrit es troba ara a les sales de papirologia (P. Oxy. 4498) de la Biblioteca Sackler d'Oxford.

## Descripció

El manuscrit original hauria estat d'uns 15 cm x 25 cm, amb 27 línies per pàgina. No hi ha cap escrit existent al costat oposat, de manera que estava en blanc o contenia el títol. El text grec d'aquest còdex és massa petit per determinar el seu caràcter textual. El guió d'escriptura a mà és representatiu de l'estil del documental reformat.

## Textual Variants

1:9
    [ο ΘΣ] σου ο ΘΣ: ${\mathfrak {P}}$$^{114}$
    ο ΘΣ ο ΘΣ σου: ${\mathfrak {P}}$$^{46}$, א, A, B, et al.
1:12
    incl. ως ιματιον: ${\mathfrak {P}}$$^{114}$, ${\mathfrak {P}}$$^{46}$, א, A, B, 1739, vg$^{mss}$.
    omit. ως ιματιον: D$^1$, Ψ, 0243, 0278., 33, 1881, Codex Mosquensis I, Codex Angelicus, Codex Porphyrianus ${\mathfrak {M}}$ lat sy sa$^{ms}$ bo; Ath.

## Referències

* ↑ Philip W. Comfort, Encountering the Manuscripts. An Introduction to New Testament Paleography & Textual Criticism, Nashville, Tennessee: Broadman & Holman Publishers, 2005, p. 195.
* ↑ «Liste Handschriften». Institute for New Testament Textual Research. [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ P. Comfort and D. Barrett, The Text of the Earliest New Testament Greek Manuscripts, pp 662
* ↑ Taken from NA27 Apparatus and http://ntvmr.uni-muenster.de/nt-transcripts Arxivat 2015-06-13 a Wayback Machine.
# Papir 104

El Papir 104 és un dels pocs manuscrits primitius que sobreviuen de l'Evangeli segons Mateu, aquest petit fragment de papir es compon de sis versets, i està datat a finals de segle ii. El text del manuscrit és de Mateu 21:44, aquest verset s'omet en el Còdex Bezae. En l'actualitat està ubicada a la Biblioteca Sackler a Oxford.

## Vegeu també

* Manuscrit bíblic
* Crítica textual
* Papirs del Nou Testament

## Referències

* ↑ Gregory-Alanda números de registre
# Palmanova (Udine)

Palmanova (friülà Palme) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És a la regió de la Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 5.352 habitants. Limita amb els municipis de Bagnaria Arsa, Bicinicco, Gonars, San Vito al Torre, Santa Maria la Longa, Trivignano Udinese i Visco. És famosa per la seva ciutadella construïda pels venecians el 1593, que des del 1960 és monument nacional

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Federico Cressati | Centredreta |
# Oskar Raif

Oskar Raif (la Haia, 31 de juliol de 1847 - Berlín, 29 de juliol de 1899) va ser un mestre i compositor de música alemany.
A l'Escola Superior de Piano, fou alumne de Carl Tausig i, des de 1875 fou professor de piano de la reial Acadèmia de Música de Berlín. Raif va ser un dels millors professors de piano a causa dels seus profunds estudis físics i acústics. Entre els seus alumnes tingué a Eduard Behm.
Va compondre un Concert per a piano, una Sonata per a piano i violí i moltes altres obres d'importància menor. En un article de la Zeits, für Psych und Physiol. des Sinnesorg., va sostenir, a contracorrent de l'opinió, que els pianistes no posseeixen més habilitat que les altres persones en el moviment dels dits. La verdadera educació musical rau en la concordança dels moviments dels dits i de les recepcions visual i auditiva.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 49, pàg. 383. (ISBN-84-239-4549-9)
# Partido Revolucionario de los Trabajadores-Izquierda Revolucionaria

Partido Revolucionario de los Trabajadores-Izquierda Revolucionaria (PRT-IR) va ser una organització política comunista espanyola, formada l'estiu del 2002 com a resultat de la fusió del Partido Revolucionario de los Trabajadores (PRT) i d'Izquierda Revolucionaria (IR). El seu òrgan era En Lucha. Va ser la secció oficial d'Espanya de la Lliga Internacional dels Treballadors-Quarta Internacional (LIT-QI).

## Història

La primavera del 2004, el PRT-IR abandonà la coalició Izquierda Unida (IU, i Esquerra Unida i Alternativa, al Principat). Manté, però, la participació a Corriente Roja (al Principat, Assemblea Roja-Corrent Roig), juntament amb altres sectors que trencaren amb IU.

### Dissolució

En 2011 PRT-IR es dissol per unir-se a Corrent Roig.

## Referències

* 1 2 «Partido Revolucionario de los Trabajadores-Izquierda Revolucionaria (PRT-IR)». Enciclopèdia del marxisme (amb llicència GFDL). Marxists Internet Archive (MIA). [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ El PRT-IR resolvió disolverse dentro de Corriente Roja, 26 de abril de 2011. Arxivat 2022-10-01 a Wayback Machine. (en castellà). Corriente Roja, 26-04-2011.
# Paravea

Paravea (en grec antic Παραυαία) era un districte entre l'Epir i Macedònia, situat al nord-est de l'Epir. Afrontava a l'est amb Elimea, al nord amb Dassarètia, a l'oest amb Atintània i al sud amb el país dels molossos. Els seus habitants eren coneguts amb el nom de paraveis, una de les tribus dels thesprotis.
A la meitat del segle iv aC Filip II la va incorporar al Regne de Macedònia, però més tard la regió va ser cedida a Pirros rei de l'Epir l'any 285 aC a canvi de l'ajut epirota al rei Alexandre V de Macedònia contra el seu germà Antípater I de Macedònia.
Va restar en mans de Pirros de l'Epir fins al 272 aC. Després encara la va controlar el seu fill Alexandre II de l'Epir, però finalment va retornar a Macedònia en un moment desconegut; amb els romans formava part de la Tessàlia.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pirros, 12, 6
* ↑ Tucídides. Història de la guerra del Peloponès, II, 80
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pirros, 12, 6-7
* ↑ Walbank, F.W. (et al.). The Cambridge ancient history: The Hellenistic world. Cambridge: Cambridge University Press, 1989, p. 461. ISBN 9780521234450.
# Nick Nuyens

Nick Nuyens (Lier, 5 de maig de 1980) és un ciclista belga, professional des del 2003 al 2014.
La seva principal victòria l'ha aconseguit en vèncer el Tour de Flandes de 2011, en batre a l'esprint a Sylvain Chavanel i Fabian Cancellara. Altres victòries destacades són la Kuurne-Brussel·les-Kuurne, l'Omloop Het Volk, la París-Brussel·les o l'A través de Flandes.

## Palmarès

* 2001
** 1r a la Volta al Brabant flamenc i vencedor d'una etapa
* 2002
** Campió de Bèlgica sub-23 en ruta
** 1r al Tour de Flandes sub-23
** 1r als Dos dies del Gaverstreek i vencedor d'una etapa
* 2003
** 1r a la Nationale Sluitingsprijs
* 2004
** 1r a la Ster Elektrotoer i vencedor d'una etapa
** 1r a la París-Brussel·les
** 1r al Gran Premi de Valònia
** 1r al Gran Premi de la Indústria i el Comerç de Prato
* 2005
** 1r al Tour of Britain i vencedor de 2 etapes
** 1r al Gran Premi de Valònia
** 1r a l'Omloop Het Volk
* 2006
** 1r a la Kuurne-Brussel·les-Kuurne
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suïssa
* 2007
** 1r a l'Étoile de Bessèges i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour del Benelux
* 2009
** 1r al Gran Premi de Valònia
** 1r a l'Omloop Mandel-Leie-Schelde
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Àustria
* 2011
** 1r al Tour de Flandes
** 1r a l'A través de Flandes

### Resultats al Tour de França

* 2007. Abandona (17a etapa)
* 2012. 121è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. Abandona (13a etapa)
* 2008. Abandona per caiguda (4a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 78è de la classificació general
* 2010. 127è de la classificació general
* 2011. 161è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Nick Nuyens a sitiodeciclismo.net
# Ostróvnoie

Ostróvnoie (en rus: Островное) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 229 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Teimuraz II

Teimuraz II (Tbilisi, 1680 - Sant Petersburg, 8 de gener del 1762) fou rei de Kakhètia del 1732 al 1736 i del 1738 al 1744 i de Kartli del 1744 al 1762.
Teimuraz era fill d'Irakli I de Kartli i Kakhètia. Djanisin (virrei) de Kakhètia abans de ser rei, va succeir al seu germà Constantí III com a rei el 23 de desembre del 1732. Fou enviat com a ostatge a Nàdir-Xah, a Kandahar del 1735 al 1738, i el seu nebot Alexandre III de Kakhètia va ocupar el seu lloc. El 1743 va abolir l'eristhaviat (ducat) de l'Aragvi.
Va ser proclamat rei de Kartli el 9 de juliol de 1744 i coronat l'1 d'octubre de 1745. El 1744 va abdicar de Kakhètia en favor del seu fill gran Irakli (governador general de l'Azerbaidjan del 1748 al 1749). Va viatjar a Rússia el 1761, i va demanar ajuda contra els perses. El tsar el va rebre i li va donar una pensió. Casat amb una filla de Baindur Sidamoni, eristhavi d'Aragvi, de qui es va divorciar el 1710 i dos anys després va casar amb Thamar (†1746) filla de Vakhtang VI. El 1746 es va casar de nou amb Anna (Ara Khanum, morta essent monja el 1784) exdona del príncep Kaikhushru Tsitsishvili i filla del príncep Bejan Takaltoïan Baratashvili. Va morir a El va succeir el seu fill Irakli II.

## Notes

* ↑ (anglès) Hugh Montgomery-Massingberd, Burke's Royal Families of the World: Africa & the Middle East, p.66

## Referències

* Genealogia
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Justina (cràter)

Justina és un cràter amb coordenades planetocèntriques de -33.64 ° de latitud nord i 108.91 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 7.62 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el 28 de febrer de 2012. i fa referència a una Justina, segona muller de l'emperador romà Valentinià I.

## Referències

* ↑ "Justina (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Barnes Timothy D.. Cornell University Press. Ammianus Marcellinus and the Representation of Historical Reality, 1998.
# Telmatoscopus townsvillensis

Telmatoscopus townsvillensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Austràlia: és un endemisme de Queensland.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Taylor, F.H., 1915. A blood-sucking species of Pericoma in Queensland (Diptera). Bulletin of Entomological Research 6: 267 (267).
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Tonnoir, A.L., 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), part II. Australian Journal of Zoology 1: 419-448 (441).
* ↑ Atlas of Living Australia (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. Pàgs. 166-179. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines. (174).
* ↑ Checklist to the Australian species - Psychodidae (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
* Tonnoir, A. L., 1934. Notes synonymiques sur quelques Psychodidae (Diptera). Bulletin et Annales de la Société Royale d'Entomologie de Belgique 74: 69-82 (79).

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Stuart Freeborn

Stuart Freeborn (Londres, 5 de setembre de 1914 – Londres, 5 de febrer de 2013) va ser un maquillador cinematogràfic britànic, recordat especialment pel seu treball en la trilogia original de la saga de Star Wars i de manera més destacada en la fabricació de Yoda.

## Carrera artística

Stuart Freeborn va iniciar la seva carrera com maquillador de cinema en 1936 al costat de Alexander Korda, assegurant els maquillatges de Rembrandt, una pel·lícula sobre la vida de l'artista epònim, destacant després en dissenyar el controvertit maquillatge i cabell de Alec Guinness com Fagin en Oliver Twist.
A Freeborn se'l coneix sobretot per haver creat les màscares i les disfresses dels australopitecos de la seqüència inicial de la pel·lícula 2001: A Space Odyssey (1968) i a la trilogia original de Star Wars (1977-1983), la màscara i la disfressa del wookiee Chewbacca així com la marioneta del mestre Ioda, els ulls del qual van ser inspirats, segons Freeborn mateix, pels ulls de Albert Einstein. Igualment, va supervisar el disseny del titella original de Jabba el Hutt utilitzat en El retorn del jedi així com la creació dels ewoks.
La seva esposa Kay el va ajudar en diverses ocasions; el seu fill Graham també va ser un prolífic maquillador abans de la seva mort en 1986.

## Vida personal

La seva esposa Kay va morir en 2012. Els seus tres fills, Roger, Ray i Graham també van morir abans que ell. Freeborn va morir el 5 de febrer de 2013 a Londres als 98 anys, sobrevivint-li els seus vuit nets i diversos besnets.

## Filmografia selectiva

* El lladre de Bagdad (1940, encara que a Freeborn no se l'esmena als títols de crèdit)
* Oliver Twist (1948, mencionat com «Stuart Freebourne»)
* El pont del riu Kwai (1957)
* Doctor Strangelove (1964)
* 2001: una odissea de l'espai (1968)
* Alice's Adventures in Wonderland (1972)
* La profecia (1976)
* Star Wars
** Star Wars episodi IV: Una nova esperança (1977)
** Star Wars episodi V: L'Imperi contraataca (1980)
** Star Wars episodi VI: El retorn del Jedi (1983)
* Superman]'
** Superman: la pel·lícula (1978)
** Superman II (1980)
** Superman III (1983)
** Superman IV (1987)

## Referències

* ↑ «Star Wars make-up artist Stuart Freeborn dies aged 99». BBC News, 04-03-2012 [Consulta: 6 febrer 2013].
* ↑ «Stuart Freeborn – the man who designed Yoda – dies at 98». gnnaz.com. [Consulta: 7 febrer 2013].
* 1 2 "British make-up artist Stuart Freeborn, who created Yoda, dies aged 98". The Times. Retrieved 7 February 2013
* ↑ "Stuart Freeborn, Yoda's maker, dies".The Guardian. 7 February 2013. Retrieved 8 February 2013.
* ↑ Hauptfuhrer, Fred «Yoda Mania: America Falls in Love with the 26–Inch, Green, Pointy-Eared Sage and his Master Puppeteer, Frank Oz». People, 09-06-1980 [Consulta: 17 desembre 2012].
* ↑ Day, Patrick Kevin «'Star Wars': Frank Oz on Stuart Freeborn, the legend behind Yoda». The Los Angeles Times, 07-02-2013 [Consulta: 9 febrer 2013].
* ↑ (anglès) « How Einstein Influenced the Look of Yoda », http://mentalfloss.com, 1 de diciembre de 2015.(anglès)
* ↑ Ficha descriptiva de Stuart Freeborn en IMDb
# Stop Mare Mortum

Stop Mare Mortum és una plataforma creada el 2015 de persones, entitats i col·lectius que treballen per l'acollida de persones refugiades i migrants i lluiten pels seus drets.

## Referències

* ↑ «Stop Mare Mortum». Institut de Drets Humans de Catalunya. [Consulta: 7 novembre].

## Enllaços externs

* Stop Mare Mortum - Lloc web oficial
* "Stop Mare Mortum, pel dret a migrar"