OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tamás Vásáry

Tamás Vásáry (Debrecen, 11 d'agost de 1933) és un pianista i director d'orquestra hongarès.

## Biografia i carrera

Vásáry va néixer a Debrecen, Hongria, i va debutar a l'escena als 8 anys interpretant el Concert per a piano en re major, K.107 de Mozart, a la ciutat del seu naixement, on va fer un recital en solitari l'any següent. Després va començar a concertar-se regularment com un nen prodigi. En aquesta època se li va presentar a Ernő Dohnányi, una figura important de la vida musical a Hongria, que va fer una excepció única en oferir l'acceptació del jove dotat com a alumne malgrat la seva edat. Vásáry va estudiar poc temps sota la seva tutela, però, ja que Dohnányi va abandonar aviat Hongria.
També va estudiar amb József Gát i Lajos Hernádi a l'Acadèmia de Música Franz Liszt de Budapest, i posteriorment va ser ajudant de Zoltán Kodály. Amb 14 anys, va guanyar el primer premi al concurs Franz Liszt de l'Acadèmia de Música de Budapest, el 1947. Va deixar Hongria el 1956 i es va establir a Suïssa. Va debutar a les principals ciutats d'Occident el 1960-61. Posteriorment, ha residit a Londres. Va fer molts enregistraments per a "Deutsche Grammophon", en particular del repertori romàntic, especialment Frédéric Chopin, Franz Liszt i Serguei Rakhmàninov.
Com a director d'orquestra, Vásáry va exercir com a director artístic conjunt de la Simfònica del Nord del 1979 al 1982, compartint el càrrec amb Iván Fischer. Amb la Simfònica del Nord, Vásáry va gravar els concerts de piano Chopin, dirigint-los des del teclat. Vásáry va ser posteriorment director principal de la Bournemouth Sinfonietta, del 1989 al 97. Entre 1993 i 2004 va ser el director principal de lOrquestra Simfònica de la Ràdio d'Hongria. Ha dirigit moltes de les principals orquestres britàniques, a més de presentar-se regularment als Estats Units i en altres llocs com a pianista i director.

## Enregistraments

Vásáry ha enregistrat sota sis segells diferents: "Supraphon, Deutsche Grammophon, Chandos Records, Academy Sound and Vision, Collins Classic i Hungaroton". Ha enregistrat més de 20 àlbums de la música de Liszt, Chopin, Brahms, Debussy, Rachmaninoff i Mozart amb Deutsche Grammophon. El 1991, el seu enregistrament d'obres de Liszt publicades per l'Acadèmia de so i visió va guanyar el Gran Premi a Hongria. El seu enregistrament del concert per a violí de Dohnányi publicat per Hungaroton va guanyar el premi Midem.

## Referències

* ↑ Griffiths, Bill, Northern Sinfonia. Northumbria University Press, pàg. 19-20 (ISBN 1904794076)
# Nacionalisme japonès

El nacionalisme japonès, de vegades anomenat imperialisme japonès (quan es relaciona amb el passat recent del Japó, fins a la Segona Guerra Mundial) és una sèrie d'idees de tipus patriòtic i nacionalista que han existit i existeixen en Japó. Des del punt de vista polític i en els anys que conduïren a la Segona Guerra Mundial, els fonaments polítics i ideològics en els quals es basaven les actuacions de l'Exèrcit i la Marina Imperial japonesa es podrien denominar ideologia nacionalista japonesa. Aquesta ideologia, massa complexa per a una explicació reduïda implicava doctrines ultranacionalistes similars al feixisme. Es tractava d'una combinació única i singular d'elements filosòfics, nacionalistes, culturals i religiosos.

## Referències

* ↑ Ph. D., History; J. D., University of Washington School of Law; B. A., History. «Learn about the Growth of Nationalism in China and Japan» (en anglès). [Consulta: 27 juliol 2021].
# Carretera de Pessonada

* Per a altres significats, vegeu «Carretera de Pessonada (Sant Martí de Canals)».
La Carretera de Pessonada és una antiga pista rural que discorre pel terme municipal de Conca de Dalt (als antics termes d'Aramunt i Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà. Uneix els pobles d'Aramunt i de Pessonada, a través, en el primer tram, del Camí de Toís i Travet. Arrenca d'aquest camí a l'extrem sud-oest de la Serra de Sant Esteve, al nord-est del Tossal de Sant Pere, i arrenca cap al nord-est, seguint de forma paral·lela la serra esmentada, que queda al nord-oest, i la partida d'Hortells, la part de la qual que pertany a Pessonada queda al sud-est de la carretera. Actualment alguns trams d'aquesta carretera estan mig perduts, o es refonen amb altres camins, com el Camí del Camp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Nokia Lumia 510

El Nokia Lumia 510 és un telèfon intel·ligent amb Windows Phone 7 desenvolupat per Nokia dissenyat específicament per a mercats en desenvolupament, com Xina, Índia, Àsia-Pacífic i Amèrica Llatina executant el sistema operatiu Windows Phone 7.5 (més tard Windows Phone 7.8). Presentat el 23 de setembre de 2012, va ser llançat al novembre del mateix any.
El telèfon comparteix les limitacions del Nokia Lumia 610, com ara no poder executar totes les aplicacions de Windows Phone i no poder executar totes les tasques de fons.
Phone Arena ha criticat la manca per a l'expansió d'emmagatzematge microSD donat tan poc emmagatzematge intern, la manca de flaix de la càmera, la falta d'una càmera frontal, la captura de vídeo de baixa resolució i massa poca memòria RAM (256 MB de memòria RAM) que fa que el telèfon es posi lent i impedeixi executar algunes aplicacions.
El 25 de febrer de 2013 es va presentar el Nokia Lumia 520, el successor del Nokia Lumia 510. Les millores són Windows Phone 8, chipset Qualcomm S4 dual-core d'1 GHz, 512 MB de RAM, una millor pantalla IPS i suport per a targetes microSD de fins a 64 GB.

## Especificacions
### Maquinari

El Lumia 505 té una pantalla TFT de 4.0 polzades capacitiva. Està alimentat per un processador Cortex-A5 Qualcomm Snapdragon S1 de 800 MHz, 256 MB de memòria RAM i 4 GB d'emmagatzematge intern. Té una bateria Li-Ion de 1.300 mAh i una càmera posterior de 5 megapíxels. Està disponible en blanc, cian, negre, vermell i groc.

### Programari

El Lumia 510 s'envia amb Windows Phone 7.8.

## Vegeu també

* Windows Phone

## Referències

* ↑ «Nokia Unleashes Lumia 510 Windows Phone 7.5 Smartphone for Developing Markets - X-bit labs», 27-10-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-27. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Nokia Lumia 510 sets new entry level for Windows Phone» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Nokia Lumia 510 specs» (en anglès americà). [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ Warren, Tom. «Lumia 520: Nokia hits the low end with its cheapest Windows Phone 8 yet» (en anglès), 25-02-2013. [Consulta: 26 agost 2020].
* ↑ «Nokia Lumia 510 - Full phone specifications». [Consulta: 26 agost 2020].
# Juno (desambiguació)

«Juno» té aquests significats:
* Mitologia: Juno, esposa de Júpiter en la mitologia romana
* Cinema: Juno (pel·lícula), dirigida per Jason Reitman
* Toponímia: Juno Beach, un dels cinc llocs on es produí el desembarcament de Normandia
* Música: Premi Juno (Juno Award), premi canadenc de música
* Astronomia:
** (3) Juno, fou el tercer asteroide descobert
** Juno (sonda), sonda de Júpiter, de la NASA
** Família Juno, família d'asteroides del cinturó principal
* Biologia: Juno (proteïna), proteïna essencial per a la reproducció dels mamífers
# Vincentia novaehollandiae

Vincentia novaehollandiae és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls costaners i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest del Pacífic: és un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans i de costums nocturns.

## Referències

* ↑ Castelnau F. L., 1872. Contribution to the ichthyology of Australia. Núm. 1.--The Melbourne fish market (pp. 29-242). Núm. II.--Note on some South Australian fishes (pp. 243-247). Proc. Zool. Acclim. Soc. Victoria v. 1. 29-247 plus 1 p. Errata.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A., 1832. Descriptions de plusieurs espèces nouvelles de poissons du genre Apogon. Nouv. Ann. Mus. Hist. Nat. (París) v. 1: 51-60, Pl. 4.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Vincentia novaehollandiae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Tan Long

Tan Long o Long Tan (1 d'abril de 1988, Dalian, Liaoning, Xina) és un futbolista xinès, que juga com a davanter.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Pudong Zobon | R.P. de la Xina | 2007 - 2008 |
| Atlanta Blackhaways | Estats Units | 2009 |
| FC Tampa Bay | Estats Units | 2010 |
| Vancouver Whitecaps | Canadà | 2011 -2012 |
| DC United | Estats Units | 2012 |

## Referències

* ↑ «zh:揭秘中邦小将谭鑫:有1跨国家庭 女友叫小柳金» (en chinese). cn.yahoo.com, 28-08-2008. Arxivat de l'original el 5 de gener 2013. [Consulta: 24 juliol 2012].

## Enllaços externs

* MLS player profile
# Carretera de Chott el Djerid

La carretera de Chott el Djerid és una carreta nacional (P16 o GP16) que uneix Tozeur amb Kébili a la part que creua el Chott El Djerid. Des de Tozeur el darrer lloc abans d'entrar al chott és Cedada Ouled Majed (a tocar de El Mhasen, 2 km a l'oest, on generalment es fan les parades tècniques) i després segueixen uns 43 km de carretera completament recta per un paisatge dessolat d'arena i sal a ambdós costats, sense vegetació ni població, fins a Edabbacha, la primera vila que es troba al sortir, que és al nord-oest de Kébili. Aquesta carretera fou construïda per l'exèrcit tunisià
# Joseph Antic

Joseph Antic (Secunderabad, 13 de març de 1931 - Bombai, 12 de juliol de 2016) fou un jugador d'hoquei sobre herba indi que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on guanyà la medalla de plata en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs Asiàtics de 1962.
Treballador dels ferrocarrils indis, també entrenà la selecció índia i d'Oman durant les dècades de 1970 i 1980.

## Referències

* ↑ «Rome hockey Olympian Joe Antic no more» (en anglès), 13-07-2016. [Consulta: 31 juliol 2022].
* 1 2 «Olympedia – Günther Brennecke». [Consulta: 31 juliol 2022].
# Seminoma

El seminoma és un tumor de cèl·lules germinals del testicle o, més rarament, el mediastí o altres llocs extragonadals. És una neoplàsia maligna i és un dels càncers més tractables i curables, amb una supervivència superior al 95% si es descobreix en etapes primerenques.
El seminoma testicular s'origina en l'epiteli germinal dels túbuls seminífers. Prop de la meitat dels tumors de les cèl·lules germinals dels testicles són seminomes. El tractament normalment requereix l'eliminació del testicle. No obstant això, la fertilitat no se sol afectar. Totes les altres funcions sexuals romandran intactes.

## Referències

* ↑ «Testicular cancer». Medline Plus. [Consulta: 13 desembre 2012].
* ↑ "Seminoma" en el Diccionari mèdic de Dorland
* ↑ Stacey E. Mills. Sternberg's Diagnostic Surgical Pathology. LWW, 2009. ISBN 978-0-7817-7942-5.
# Publi Muci Escèvola (cònsol 175 aC)

Publi Muci Escèvola (en llatí: Publius Mucius Scaevola) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Era fill de Quint Muci Escèvola, pretor l'any 215 aC, i formava part de la gens Múcia, una antiga família romana que descendia de Gai Muci Escèvola.
Va ser nomenat pretor amb el seu germà Quint Muci Escèvola l'any 179 aC i va tenir la jurisdicció urbana i la quaestio de veneficiis (investigació sobre els enverinaments) a la ciutat i a deu milles a l'entorn.
Va ser elegit cònsol l'any 175 aC junt amb Emili Lèpid. Va rebre Ligúria com a província i va combatre amb algunes tribus que havien atacat les comarques de Luna i Pisae i per la seva victòria va ser recompensat amb els honors del triomf.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 732.
# Stefan Staykov

Stefan Staykov (Sofia, 3 d'octubre de 1949) és un exfutbolista búlgar de la dècada de 1970.
Fou 19 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Spartak (Varna), Levski (Sofia), Osam (Lovech), Lokomotiv (Plovdiv), i Omonia Aradippou (Xipre).

## Referències

* ↑ Profile at European Football
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ Profile at levskisofia.info
* ↑ Stefan Staykov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Negrais

Negrais és un cap de Birmània al districte de Pathein (abans districte de Bassein) a 16° 01′ 30″ N, 94° 13′ 00″ E﻿ / ﻿16.02500°N,94.21667°E﻿ / 16.02500; 94.21667. És el promontori del sud-oest de la costa del districte. L'extrem sud de la costa és anomenat Thaygin (Pagoda Point) i queda al sud-sud-est de cap Negrais del que dista uns 10 km. Prop de Pagoda Point hi ha una roca amb una petita pagoda; penya-segats de pedra roja s'allarguen des d'aquest punt fins al cap Negrais.
L'octubre de 1759, els ocupants d'una factoria de la Companyia Britànica de les Índies Orientals establerts al cap foren massacrats per birmans; la responsabilitat del rei Alaungpaya fou subjecte de debat.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Nizwa

Nizwa (àrab: نزوى, Nizwà) és una ciutat i oasi del centre d'Oman, antiga capital de l'imamat d'Oman. Està dividida en la vila baixa fortificada (Nizwat al-Sufala) i una vila alta també fortificada (Nizwat al-Alaya o Samad al-Kindi), situada una a cada costat del uadi Kalbi. La gran mesquita local a Nizwat al-Sufala era el lloc de proclamació tradicional dels imams; allí prop hi havia el mercat i el castell rectangular amb una torre circular (anomenada Kala) de 43 metres de diàmetre, que és la torre antiga més alta d'Oman i que s'atribueix al soldà yarúbida Sayf ibn Sultan (+ 1649); la torre es va construir en 12 anys i defensava l'accés a l'interior del país pel uadi Samail (que portava a la Batina, a la costa). L'oasi té almenys 25.000 palmeres.
Abans de l'islam, la ciutat fou seu dels prínceps locals al-Djulanda. Va mantenir importància durant segles, i fou progressivament suplantada per Rustak i Masqat, però va conservar encara el seu caràcter de centre de cultura ibadita. El segon imam ibadita al-Warith va morir a Nizwa, ofegat en una crescuda del uadi Kalbu, i en endavant fou el lloc on generalment foren enterrats els imams. Al-Mukadasi l'esmenta al segle X com una de les principals fortaleses del país, junt amb Masqat, Sawhar i Djulfar. Al-Idrisi l'esmenta sense donar-ne detalls. Sota els nabhànides, la capital va passar a Rustak i s'hi va mantenir fins a l'inici del segle xvii, quan la capital va passar a Masqat a la costa i Nizwa va perdre importància política. Fou habitada principalment per la tribu dels Banu Riyam, però també per d'altres com els Banu Hina i fins i tot els Al Bu Said.
El primer occidental que la va visitar fou Wellsted el 1835. El 1913 les tribus, malcontentes amb el sultà de Masqat, van proclamar imam Salim ibn Rashid al-Kharusi, que va tenir el suport de les confederacions tribals dels al-Ghafiri i els hinawi; Nizwa va quedar sota el seu control; els imams la van conservar fins al 1955, quan les forces britàniques, en nom del soldà Said ibn Taymur, la van ocupar. L'expedició va arribar fins a Buraimi. Entre 1957 i 1959, els seguidors de l'imam es van revoltar amb suport saudita i dels nacionalistes àrabs d'Egipte i Nizwa va estar en poder dels rebels fins al 1959, quan fou ocupada altre cop pels britànics.
La descripció de Wellsted es podia aplicar encara a la ciutat abans del 1975; després va començar a canviar ràpidament mercès al petroli i a les inversions, com una autopista de dos carrils que la connecta amb Masqat, un hospital, un col·legi tècnic, col·legi de ciències aplicades, universitat, i acadèmia d'entrenament militar de la policia. S'han construït alguns hotels i s'ha desenvolupat el turisme. Prop de la població hi ha el Falaj Daris (Patrimoni de la Humanitat), el falaj més gran d'Oman, que aporta aigua a la ciutat i rodalia; altres falajs destacats a la zona són al-Ghantuq i Dhoot.

## Bibliografia

* J. Wellsted, Travels in Oman, Londres, 1835.
# Nizki

Nizki (en aleutià: Avayax̂, en rus Низкий) és una illa deshabitada de les illes Semichi, un subgrup de les illes Near, a l'extrem occidental de les illes Aleutianes, al sud-oest d'Alaska. Es troba entre les illes Shemya, a l'est, i Alaid, a l'oest. L'illa fa 5 km de llargada i periòdicament queda unida a Alaid per una barra de sorra. Deriva de la paraula russa "Nizkii" que significa "baix". La línia de costa és molt irregular, amb nombroses roques, esculls i bancs amb algues.
Les guineus van ser introduïdes a l'illa pels comerciants de pells russos al segle xix. Això va delmar la població de moltes espècies d'ocells. L'última guineu va ser eliminada de l'illa el 1976, i des d'aleshores la subespècie aleutiana d'oca de Hutchins, els frarets i el xatrac de les Aleutianes són comuns a l'illa.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «U.S. Coast Pilot 9, Chapter 7, Aleutian Islands». Arxivat de l'original el 2010-05-27. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Alaska Science Forum: Arctic foxes made Aleutians less green». Arxivat de l'original el 2012-03-07.
# Notiomys edwardsii

Notiomys edwardsii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al sud de l'Argentina i Xile. Els seus hàbitats naturals són les zones rocoses i les estepes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del paleontòleg francès Alphonse Milne-Edwards.

## Referències

* ↑ D'Elía, G.; Barria, Roderich; Teta, P «First record of the genus Notiomys Thomas 1890 (Rodentia, Cricetidae) for Chile» (en anglès i castellà). Therya, 7, 2, 2016, pàg. 315-319.
* ↑ Pardiñas, U.; Teta, P. Notiomys edwardsii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 setembre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 121. ISBN 978-0801893049.
# Northern City Line

Northern City Line :
Northern City Line és un ferrocarril que va des de Moorgate fins a Finsbury Park, a Londres, i que va formar part durant un temps de Great Northern Electrics.
La línia antigament va formar part del metro de Londres i durant la seva història ha format part tant de les línies Metropolitan com Northern i encara es troba connectat a les dues. Actualment forma part de la xarxa de National Rail i Network Rail n'és la propietaria.
# Núria Sendra Marco

Núria Sendra Marco (València, 1972), és una editora valenciana, llicenciada en Econòmiques i empresarials, que pertany a la segona generació d'Edicions del Bullent, amb una àmplia experiència en el món editorial. Filla de Maribel Marco i Gabriel Sendra, creadors d'Edicions del Bullent el 1983, que preocupats per la manca de publicacions infantils en català per als seus fills, la van crear. És experta en literatura infantil i ha participat com a jurat en diversos premis literaris i com a contacontes amb l'espectacle Va de Rondalla d'Enric Valor.
L'any 2010 va formar part de la junta directiva de l'Associació d'Editors del País Valencià.
Ha publicat articles als llibres "Enric Valor, el Valor de les paraules" (AVL, 2010), "Teixir revoltes. El Bloc d'Estudiants Agermanats, 30 anys per la universitat pública, democràtica i valenciana", d'Eduard Ramírez Comeig (Publicacions Universitat de València, 2013), "Nosaltres, les fusterianes" coordinat per Gemma Pasqual i Núria Cadenes (Tres i Quatre, 2017) i també el poema infantil “Cançó de les pirates” inclòs al llibre-disc "El pirata Pataxula en... El tresor del monstre" (Edicions del Bullent,). I és autora del conte en homenatge a Llorenç Giménez, "Somriures amb Llorenç" (Edicions del Bullent, 2022) il·lustrat per Mai Jiménez i amb música i cançons de Ferran Aleixandre.

## Referències

* ↑ «30 anys d'Edicions del Bullent». [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «BULLENT, EDICIONS DEL | editorsvalencians.com». Arxivat de l'original el 2020-03-20. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Literatura infantil amb Núria Sendra», 29-12-2018. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «El Premi de Narrativa Juvenil Enric Valor arriba a la majoria d'edat». De casa en Casa, 01-01-1999. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Acta del jurat del LXIII Certamen Literari Castellum Ripae», 02-09-2019. Arxivat de l'original el 20 de març 2020. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Projecte 'Contacontes' amb Núria Sendra» (en catalan). Arxivat de l'original el 2020-03-20. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «Nova Junta Directiva. Comunicat de premsa | llibresvalencians.com». Arxivat de l'original el 2020-03-20. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ Teixir revoltes : el Bloc d'Estudinats Agermanats : 30 anys per la universitat pública, democràtica i valenciana. ISBN 978-84-370-9233-1.
* ↑ Autores "Nosaltres les Fusterianes".
* ↑ Somriures amb Llorenç.
# Nick Saviano

Nick Saviano (Teaneck, Nova Jersey, 5 de juny de 1956) és un exjugador i entrenador de tennis dels Estats Units.
Saviano va guanyar un títol d'individuals (Nancy, 1983) durant la seva carrera com a professional. L'esquerrà va aconseguir la seva classificació (individual) més alta de l'ATP Tour el 12 de juliol de 1978, quan va esdevenir el número 48 del món. El 7 d'octubre de 1979 va guanyar juntament amb John Lloyd el torneig de Hawaii en dobles masculí. Saviano jugava per la Universitat Stanford Cardinal i ha residit a Sunrise, Florida. Va entrenar a Laura Robson i des del 2014 entrena la canadenca Eugenie Bouchard.

## Referències

* ↑ «Nick Saviano - ATP».
* ↑ «Eugenie Bouchard - WTA».
# OHB

OHB té els següents significats:
* OHB-System (de l'acrònim en alemany Orbitale Hochtechnologie Bremen), empresa d'enginyeria aeroespacial amb seu a Bremen (Alemanya)
* Oxigenoteràpia hiperbàrica, ús mèdic de l'oxigen a pressions per sobre de la pressió atmosfèrica
# Oakland (Tennessee)

Oakland és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oakland tenia 1.279 habitants, 510 habitatges, i 401 famílies. La densitat de població era de 137,2 habitants/km².
Dels 510 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 37,1% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.823 $ i la renda mediana per família de 56.786 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.870 $ mentre que les dones 23.929 $. La renda per capita de la població era de 19.365 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oakland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oakland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.