OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lenie de Nijs

Helena Elisabeth de Nijs, més coneguda com a Lenie de Nijs (Hilversum, abril 1939 - Torroella de Montgrí, 22 de gener de 2023) va ser una nedadora neerlandesa ja retirada, especialista en estil lliure i esquena, que va competir durant la dècada de 1950.
El juliol i agost de 1955 millorà tres rècords del món d'estil lliure, en els 1.500 metres, 880 iardes i 1.760 iardes. Després es va passar a la modalitat d'esquena, guanyant tres títols nacionals dels 100 metres (1956, 1957 i 1958) i establint rècords mundials en els 200 metres esquena (1957) i 4x100 mestres estils (1956 i 1958). Es va classificar per als Jocs Olímpics d'Estiu de 1956, però no va poder participar-hi a causa del boicot que els Països Baixos van efectuar-hi, com a protesta per la invasió soviètica d'Hongria.
Després de retirar-se de la natació es va casar amb el waterpolista neerlandès Harry Vriend el 4 d'octubre de 1963. La seva germana petita Judith també fou una destacada nedadora.

## Referències

* ↑ «Nieuws | Zwemkroniek». [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Lenie de Nijs. zwemmenindepolder.nl
* ↑ Zwemster Lenie de Nijs huwt met Harry Vriend. gahetna.nl
* ↑ Sportjournaal. Niewsblad van het Noorden (1958-02-17).
* ↑ Judith de Nijs. zwemmenindepolder.nl
# Companyia d'Aventurers Reials a l'Àfrica

La Companyia d'Aventurers Reials a l'Àfrica fou una companyia mercantil establerta per la família Stuart i negociants de Londres, per comerciar per la costa africana occidental. El seu president en fou Jaume duc de York, germà del rei Carles II, i el seu propòsit original fou explotar els camps d'or d'amunt del riu Gàmbia, que havien estat identificats pel príncep Rupert durant l'interregne, i quedà establerta quan Carles II va obtenir el tron anglès a la restauració de 1660. No obstant això, aviat es va dedicar principalment al tràfic d'esclaus i altres afers.
El seu nom original oficial fou Company of Royal Adventurers Trading to Africa (Companyia d'Aventurers Reials Comerciant a Àfrica), per la seva carta de fundació emesa el 1660, quan va rebre el monopoli del comerç anglès a l'Àfrica Occidental, però sempre fou coneguda pel nom més abreujat de Royal Adventurers in Africa Company o Companyia d'Aventurers Reials a l'Àfrica. Amb l'ajuda de la marina i l'exèrcit, va establir diversos forts a la costa africana occidental, que van servir de bases comercials i operatives i alhora servien per confiscar alguns vaixells anglesos que intentaven operar violant el monopoli concedit. El rei rebia la meitat dels ingressos nets de la companyia i aquesta es quedava amb l'altra meitat.
La companyia va fer fallida el 1667, durant la guerra amb els Països Baixos; la guerra havia esclatat precisament quan l'almirall Robert Holmes, al servei de la companyia, havia atacat els establiments comercials holandesos a l'Àfrica occidental el 1664; en els combats que van seguir, la companyia va perdre gairebé tots els seus forts a la costa, excepte el de Cape Corse. Després d'això, i durant una anys, la companyia va mantenir un comerç marginal i inconnex, inclosa la concessió de llicències als comerciants privats d'un sol viatge; però el màxim esforç fou la creació, el 1668, d'una nova companyia separada, anomenada Aventurers de Gàmbia (coneguda, també, com a Companyia de Mercaders del Gàmbia o The Gambian Merchants' Company), a la que es va concedir una llicència de deu anys, pel comerç africà al nord del golf de Benín amb efecte d'1 de gener de 1669.
La successora en fou la Companyia Reial Africana.

## Agents de la Companyia

* 1663: Francis Selwyn i Thomas Allen.
* 1663: Francis Selwyn (sol).
* 1663 – 1664: Set Comerciants (feien rotació cada mes, incloent a Selwyn).
* 1664 – 1665: Francis Selwyn (segona vegada, presoner dels holandesos el gener de 1665).
* 1665 – 1667: Gilbert Beavis (a Cape Coast).
* 1667 – 1672: Thomas Pearson.
* 1672: Abraham Holditch.

## Referències

* ↑ Carrington, Charles, 1950, The British Overseas: Exploits of a Nation of Shopkeepers, Cambridge, Cambridge University Press, 217
* ↑ Davies, Kenneth Gordon, 1999, The Royal African Company, Routledge/Thoemmes Press, 106, publicat originalment a Londres per Longmans Green el 1957.
* ↑ Zook, George Frederick, 1919, The Company of Royal Adventurers Trading Into Africa, Lancaster, Pennsylvania, Press of the New Era Printing Company, 20 també publicat com article amb el mateix títol a The Journal of Negro History, volum 4, nº 2, pàgs 134 a 231, pag 155
# Al diavolo la celebrità

Al diavolo la celebrità és una pel·lícula italiana del 1949 dirigida per Mario Monicelli i Steno. Aquesta és la segona pel·lícula rodada per la parella després de Totò busca casa.

## Argument

La història reprèn la història de Faust de Goethe en clau còmica i humorística. El professor Bresci és un home profundament dedicat a l'estudi dels objectes i les cultures d'Orient. Una nit invoca involuntàriament el diable que apareix de debò oferint-lo per satisfer tots els seus desitjos. Un Bresci encantat li revela el que vol: fer-se famós i fer que la bella secretària s'enamori d'un conegut polític. Aleshores, el diable suggereix que es reencarni en el cos d'un famós tenor que acaba de morir. Aquesta transformació arrenca una sèrie de vicissituds que portaran el protagonista a assolir el seu objectiu d'una manera molt diferent del que imaginava.

## Repartiment

* Alba Arnova: germana de l'Elena
* Mischa Auer: S.E. Stark
* Marcello Barlocco: general
* Ettore Bevilacqua: Pedro
* Marilyn Buferd: Ellen Rawlins
* Carlo Campanini: Emilio Pogliazzi
* Marcel Cerdan: Maurice Cardan, el boxejador
* Leonardo Cortese: prof. Frank Brescia
* Amedeo Dejana: Manuel
* Agnese Dubbini: Adriana
* Marcella Govoni: Margherita
* Albert Latcha: gerent de Marini
* Franca Marzi: Flora
* Folco Lulli: Ramírez
* Cesare Polacco: delegat d'Israel
* Luigi Pavese: delegat soviètic
* Giuseppe Pierozzi: príncep Khalashivari
* Gianni Rizzo: Max
* Leonardo Scavino: entrenador
* Aldo Silvani: el Diable
* William Tubbs: Anthony
* Ferruccio Tagliavini: tenor de Marini
* Arnoldo Foà: el "Ciutadà de l'univers"
* Enrico Luzi: espectador cec al partit de boxa

## Referències

* ↑ Hal Erickson. «NY Times: A Night of Fame». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2012. Arxivat de l'original el 3 November 2012. [Consulta: 1 December 2010].
* ↑ Al diavolo la celebrità, Rivista il Cinematografo

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Amblygobius stethophthalmus

Amblygobius stethophthalmus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Indonèsia fins a la Micronèsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ «Amblygobius stethophthalmus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# CamScanner

CamScanner és una app per a telefòn mòbil, creada al 2011, que permet, tant iOS com a dispositius Android, ser utilitzats com a escàners d'imatge. Permet als usuaris "escanejar" documents (realitzant una foto amb la càmera del dispositiu) i compartir la imatge tant en JPEG com en PDF. Aquest app es troba disponible gratuïtament Google Play Store i App Store. La app es basa en el model freemium, amb una versió gratuïta que inclou publicitat i una versió premium amb funcions addicionals.

## Contribucions benèfiques

El 20 d'abril de 2020 CamScanner va anunciar que, a causa de la COVID-19, l'empresa havia habilitat lliurament remot per estudiants i educadors a cap càrrec addicional. Aquest fet va permetre als estudiants escannejar apunts i demés, així com modificar els documents en línia. A la vegada, els mestres eren capaços de convertir material electrònic a PDF o document de Word per tal de recollir i corregir els deures en línia.

## Laboratori Kaspersky

El 27 d'agost de 2019, la cyber empresa russa de seguretat Kaspersky va descobrir que versions recents de la app per a Android estava distribuint una biblioteca publicitària que contenia un Comptagotes Troià, el qual era també inclòs dins algun apps prenatalades en diversos mòbils xinesos. La biblioteca publicitària desencriptava un arxiu ZIP que subsegüentment descarregava els arxius addicionals de servidors, permetent el hackeig per controlar el dispositiu, mostrant publicitat intrusiva o cobrant va pagar subscripcions. Google va tancar la app després que Kaspersky informés sobre els seus descobriments. Una versió actualitzada del app amb la biblioteca publicitària está disponible a Google Play Store des del 5 de setembre de 2019. Kaspersky més tard va reconèixer "apreciem la disposició per cooperar que hem vist dels representants CamScanner, així com l'actitud responsable sobre la seguretat d'usuari que van demostrar mentre eliminaven l'amenaça…El mòduls malignes van ser trets del app immediatament, i Google Play ha restaurat el app."

## Índia

Al juny 2020, el Govern de l'Índia va prohibir CamScanner juntament amb 58 altre apps citant dada i assumptes d'intimitat.

## Referències

* ↑ «Android CamScanner PDF app 'sent malware to phones'». BBC, 28-08-2019. [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ «CamScanner enables remote delivery for students and educators». Times of India, 20-04-2020.
* ↑ Kan, Michael. «Malware Discovered in Popular Android App CamScanner». PC Magazine, 28-08-2019. [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ «Malicious Android app had more than 100 million downloads in Google Play». Kaspersky Lab, 27-08-2019. [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ Pelegrin, Williams. «CamScanner returns to the Play Store after getting booted for malware (Updated)». Android Authority, 05-09-2019. [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ «CamScanner Malicious Android App». Kaspersky Lab, 27-08-2019.
* ↑ DelhiJune 29, Rahul Shrivastava New. «Govt bans 59 Chinese apps including TikTok as border tensions simmer in Ladakh» (en anglès). India Today. [Consulta: 29 juny 2020].
# Dean Ambrose

Jonathan Good (7 de desembre del 1985 a Cincinnati, Ohio) és un actor i lluitador de lluita lliure professional assignat a la marca Raw de la WWE i conegut amb el nom Dean Ambrose amb el qual respon en el ring i en el món de la lluita lliure. Conjuntament amb Roman Reigns

## Carrera

Jonathan Good va començar a lluitar en el circuit independent, organitzacions com la Heartland Wrestling Association amb la que va treballar de l'any 2004 fins al 2010, o la Insanity Pro Wrestling, Combat Zone Wrestling, Dragon Gate USA, etcètera, varen ser les seves predileccions principals alhora d'entrenar-se per lluitar oficialment a la WWE.
A finals de 2017 va patir una lesió que el mantindria fora del ring durant 8 mesos. Va tornar just abans de Summerslam 2018 per lluitar amb Seth Rollins contra Dolps Ziggler i Drew mcintyre.
Al mes de gener la WWE va anunciar que Ambrose deixaria l'empresa despues de Wrestlemania 35.

## Vida personal

Com a actor ha participat en un film titulat "Lockdown", publicada aquest mateix any.
Al març del 2015 es va confirmar una relació entre Dean i Renee Young, reportera de la WWE.
De petit, Good va ser un gran admirador de la lluita lliure professional. Després de fer els seus estudis a la Universitat, que no va acabar del tot, va començar a esforçar-se per ser un lluitador professional.
A vegades, Jonathan Good ha confessat haver tingut nombroses experiències parapsicològiques i paranormals, entre els quals destaquen comunicacions amb éssers no-humans i detecció de fantasmes a casa seva i altres llocs.

## Moviments a la lluita

* Elbow drop
* Double leg takedown
* Brutal clothesline
* Ropes clothesline
* Kick to the midsection & DDT
* Double underhook superplex
* Knee strike to the midsection
* Running crossbody
* Running front dropkick
* Snap DDT
* Snap elbowdrop
* Suicide dive
* Tornado DDT
* Superplex
* Occasional bulldog
* Occasional uppercut
* Body punches
* Ric Flair's chops (Woo!)

### Finishers

Aquests són els moviments finals i definitius d'un lluitador.
* Com Dean Ambrose
* Dirty Deeds (Headlock driver)
* Midnight Special (Over the shoulder back-to-belly piledriver)
* Com Jon Moxley
* Cutter
* Moxicity (Spinning side slam)
* One Hitter (Vertical suplex DDT)

## Campionats i assoliments

World Wrestling Entertainment/WWE
* WWE World Championship (2cops)
* WWE Intercontinental Championship (2 cops)
* WWE United States Championship (1 cop)
* Raw Tag Team Championship (1 cop) - amb Seth Rollins
* Money in the Bank (2016)
* Triple Crown Championship (nº27)
* Grand Slam Championship (nº16)

## Referències

* ↑ «Dean Ambrose Profile» (en anglès). The Internet Wrestling Database. [Consulta: 1r juliol 2015].
* ↑ «Perfil de Jon Moxley/Dean Ambrose» (en anglès). Online World Of Wrestling. [Consulta: 1r juliol 2015].
* ↑ «Dean Ambrose». www.wwe.com.
# Ramon Salat Calafell

Ramon Salat Calafell (Santa Coloma de Queralt, 16 de març de 1712 – L'Albi, 24 d'octubre de 1791) va ser un mestre d'obres barroc.
Fill del també mestre de cases Ramon Salat, viu almenys a Santa Coloma de Queralt fins al març de 1744, quan es bateja el quart fill amb Francesa Jordana, amb qui s'havia casat a la capital de la Baixa Segarra el 1736.
El 1746 contracta les obres de Santa Maria de l'Albi i de l'església de la Nativitat de Nostra Senyora de Juncosa. Des d'aquesta data, molt probablement viu a l'Albi, on hi neixen tres altres fills, serà enterrat a l'església que havia construït, i treballa també en múltiples cases del casc antic.
Quatre anys més tard, visura les obres de l'església parroquial de Sarral, construïda pels mestres d'obres Domènec Tomàs i Francesc Camps (1750). No s'han preservat més referències documentals sobre la seva producció durant la dècada dels cinquanta i els seixanta.
A finals d'aquest decenni, obté en subhasta pública el contracte per executar obres a l'església de Llardecans. Salat no pot assumir les obres, les cedeix a principis de 1773 als mestres de cases lleidatans Credenci Rosana i Climent Bastons.
El motiu d'aquesta cessió es troba en les obres que està realitzant Salat a principis del setanta. El 1770 aconsegueix el contracte per remodelar l'església de Sant Jaume de Passanant, que segons apunta Maria Garganté, “incloïen tota la fàbrica fins a les voltes i el pis de les campanes”. El contracte estipulava que les obres s'havien d'acabar en sis anys, però es van allargar fins a 1782.
En paral·lel, juntament amb Joan Baptista Barberà i Anton Orich, Salat s'encarrega obres de la capella de Sant Sebastià, a l'església de Santa Maria de Guimerà (1772).

## Referències

* ↑ «AHAT, Parroquials, Santa Coloma de Queralt, Baptismes (1688-1728), f. 358», 1712. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ Martí, Eva «El mestre d'obres Ramon Salat». Personatges il·lustres de l'Alt Camp i Les Garrigues, 2015, pàg. 110.
* ↑ Garganté, Maria «Els Salat: mestres d'obres de Santa Coloma de Queralt i de l'església de Savallà del Comtat». Aplec de Treballs, n. 20, 2002, pàg. 133-150.
# Linn Creek

Linn Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 280 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Linn Creek tenia 280 habitants, 94 habitatges, i 59 famílies. La densitat de població era de 97,4 habitants per km².
Dels 94 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,5% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 36,2% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 122,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.125 $ i la renda mediana per família de 27.321 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.833 $ mentre que les dones 16.625 $. La renda per capita de la població era d'11.009 $. Entorn del 17,5% de les famílies i el 19,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Linn Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Linn Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Companyia Sueca de les Índies Orientals

La Companyia Sueca de les Índies Orientals (en suec: Svenska Ostindiska Companiet, o SOIC), va ser fundada a Gotemburg, Suècia el 1731 per al comerç amb l'Orient llunyà.
Els primers intents de fundar una companyia d'aquest tipus es remunten al segle xvii. A inicis de 1626, l'holandès Willem Usselinx obtingué privilegis reials del rei Gustau II Adolf. També els pirates de Madagascar, el 1718, oferiren al rei de Suècia Carles XII, naus armades i or a canvi de la seva naturalització i servir-se de Suècia com una base comercial.
Amb la fi de la Gran Guerra del Nord i el Tractat de Nystad, el comerç exterior era una opció per a reconstruir el país.
El 1729 el comerciant escocès Colin Campbell junt als comerciants suecs Niclas Sahlgren i Henrik König, establiren una nova companyia sota el nom de Henrich König & Compagnie que obtingué els privilegis reaials el 14 de gener de 1731.
Cambell, en el primer viatge, salpà el 9 de febrer de 1732, en el veler Friedericus Rex Sueciae, acompanyat de l'ambaixador a la Xina. Arribats a la Xina comerciaren amb espècies, porcellana i te. El 27 d'agost de 1733 el vaixell tornà aGotemburg amb un gran èxit econòmic.
Durant la seva existència de 1731 a 1821, la SOIC va realitzar 132 expedicions. Es van perdre 8 vaixells en total.
Des de Gotemburg els veler portaven ferro en lingots, acer i coure.
El principal producte que es portava de la Xina era el te que en gran part es reexportava al Regne Unit.

## Referències

* Christian Koninckx: Marginal but profitable foodstuffs. Drugs and spices. Swedish East-Indian trade in the eighteenth century. In: Klaus Friedland (Hrsg.): Maritime Food Transport. Böhlau, Köln u. a. 1994, ISBN 3-412-09893-0, S. 465–482 (Quellen und Darstellungen zur hansischen Geschichte NF 40).
* Christian Koninckx: The First and Second Charters of the Swedish East India companie, (1731–1766). A Contribution to the Maritime, Economic and social history of North-Western Europe in its relationships with the Far East. van Ghemmert, Kortrijk 1980.
* Eskil Olán: Ostindiska Compagniets Saga. Historien om Sveriges märkligaste handelsföretag. 2. Auflage. Wettergren & Kerber, Göteborg 1923.
* Johan Fredrik Nyström: De Svenska ostindiska Kompanierna. Historisk-statistisk Framställning. s. n., Göteborg 1883.

## Enllaços externs

* Companyia sueca de las I.O. Arxivat 2021-01-25 a Wayback Machine.
* Documentos originales de la compañía en la biblioteca de Gotemburgo
(Fotos del projecte Götheborg)
# Christine (Dakota del Nord)

Christine és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2009 tenia una població d'habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Christine tenia 153 habitants, 60 habitatges, i 43 famílies. La densitat de població era de 328,2 hab./km².
Dels 60 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,3% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 41,2% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.458$ i la renda mediana per família de 51.667$. Els homes tenien una renda mediana de 37.188$ mentre que les dones 20.000$. La renda per capita de la població era de 20.330$. Entorn del 6% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Christine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Christine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# Adelaida

«Adelaida» té aquests significats:
* Toponímia:
** Adelaida (Austràlia), capital i la ciutat més poblada de l'estat australià d'Austràlia Meridional
** Illa Adelaida, illa de l'Antàrtida
* Antroponímia:
** Adelaida (prenom), prenom femení català
** Adelaida (reina de França) (segle ix — segle X), muller de Lluís II de França.
** Adelaida de Tours (c.820-c.866), filla d'Hug de Tours
** Adelaida de Borgonya (931 – 999) esposa d'Otó I del Sacre Imperi Romanogermànic, santa catòlica.
** Adelaida d'Aquitània, infanta d'Aquitània i reina consort dels francs (v 945-1004)
** Adelaida (muller de Guillem de Santmartí) (segle x — segle XI)
** Adelaida de Susa, comtessa consort de Savoia (1015-1091)
** Adelaida de Savoia, reina consort de França (v 1092-1154)
** Adelaida de Vilich, abadessa i santa alemanya (m. 1015)
** Adelaida de Besalú, infanta de Besalú i comtessa consort d'Empúries i Urgell (? - v 1054)
** Adelaida de Provença (?-1129), comtessa de Forcalquier i comtessa consort d'Urgell (1079-1092)
** Adelaida de Bingen, religiosa i mística alemanya (fl. 1140)
** Maria Adelaida de Savoia, princesa del Piemont i delfina de França (1685-1712)
** Adelaida de Borbó-Penthièvre, duquessa d'Orleans (1753-1821)
** Adelaida de Saxònia-Meiningen (reina del Regne Unit), reina consort del Regne Unit (1792-1849)
** Adelaida d'Àustria, arxiduquessa d'Àustria i reina consort de Sardenya (1822-1855)
** Maria Adelaida del Regne Unit, princesa del Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda (1833-1897)
** Adelaida de Löwenstein-Wertheim-Rosenberg, reina consort de Portugal (1851-1866)
** Victòria Adelaida de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Glucksburg, duquessa de Saxònia-Coburg Gotha (1885-1970)
** Adelaida de Saxònia-Meiningen, princesa de Prússia (1891-1971)
** Maria Adelaida de Luxemburg, Gran Duquessa de Luxemburg (1894-1924)