OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Dunois

El comtat de Dunois fou una jurisdicció feudal de França, formada amb l'antic vescomtat de Châteaudun, comprat per Lluís I d'Orleans el 1395.
El 1402 Lluís I, que era el cap del partit dels armanyacs, va tenir un fill il·legítim, Joan; va demanar al rei que el vescomtat fos erigit en comtat, cosa que va aconseguir cinc anys més tard, i Joan fou nomenat comte, sent conegut en endavant com Joan de Dunois i el Bastard d'Orléans. Fou un capità destacat de la guerra dels Cent Anys i company de lluites de Joana d'Arc. La casa d'Orléans-Longueville va governar el comtat fins a la seva extinció el 1707, quan va passar a la corona.

## Comtes de Dunois

* 1407-1468: Jean de Dunois (1402 † 1468), fill il·legítim de Louis d'Orléans
* 1468-1491: Francesc I (1447 † 1491), fill
* 1491-1513: Francesc II (1478 † 1513), fill
* 1513-1515: Renat (1508 † 1515), fill
* 1515-1516: Lluís I (1480 † 1516), fill de Francesc I
* 1516-1524: Claudi (1508 † 1524), fill
* 1524-1537: Lluis II (1510 † 1537), germà
* 1537-1551: Francesc III (1535 † 1551), fill
* 1551-1573: Leonor (1540 † 1573), cosí germà
* 1573-1595: Enric I (1568 † 1595), fill
* 1595-1663: Enric II (1595 † 1663), fill
* 1663-1694: Joan-Lluís (1646 † 1694), fill
* 1694-1707: Maria d'Orleans (5 de març de 1625 – 16 de juny de 1707) germanastre de l'anterior (vídua d'Enric I de Savoia, duc de Nemours, del qual no va tenir fills), princesa de Neuchâtel
* 1707 passa a la corona per extinció (la corona francesa va renunciar a Neuchâtel que havia elegit príncep a Frederic I de Brandeburg, rei de Prússia).

## Enllaços externs

* Les vicomtes de Châteaudun
* Genealogia de la casa d'Orléans-Longueville
# Comtat de DuPage

El comtat de DuPage (en anglès: DuPage County), fundat el 1859, és un dels 102 comtats de l'estat nord-americà d'Illinois. L'any 2008, el comtat tenia 930.528 habitants i una densitat poblacional de 18 persones per km². La seu del comtat és Wheaton. El comtat rep el seu nom en honor del riu DuPage. El comtat forma part de l'àrea metropolitana de Chicago.

## Geografia

Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, el comtat té una àrea total de 873 km², de la qual 865 km² és terra i 8 km² (0.88%) és aigua.

### Comtats adjacents

* Comtat de Cook (nord i est)
* Comtat de Will (sud)
* Comtat de Kendall (sud-oest)
* Comtat de Kane (oest)
# Chézeaux

Chézeaux és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2010 tenia 74 habitants.
L'1 d'agost de 1972, Chézeaux s'uneix al municipi de Varennes-sur-Amance (fusió associació) i constitueixen el municipi Terre-Natale. L'1 de gener de 2012, Chézeaux és restablit com a municipi.

## Referències

* ↑ Fitxa del municipi Chézeaux a l'INSEE
# Anguilla australis

Anguilla australis és una espècie de peix pertanyent a la família dels anguíl·lids.

## Subespècies

* Anguilla australis australis (Richardson, 1841)
* Anguilla australis schmidti (Philipps, 1925)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pla de Girona

El pla de Girona és una plana natural que forma part de la depressió de la Selva, situada a la confluència dels rius Onyar, Güell, Galligants i Ter, a una altitud de 70 m, al centre de la qual hi ha la ciutat de Girona.
# Pla de Londres

El Pla de Londres (London Plan) és un document escrit per l'alcalde de Londres, Regne Unit, i publicat per l'Autoritat del Gran Londres. El pla va ser publicat el 10 de febrer de 2004.
| Sub regió | Districtes de Londres | Població (2001) |
| Central | Camden, Kensington & Chelsea, Islington, Lambeth, Southwark, Wandsworth, Westminster | 1,525,000 |
| East | Barking & Dagenham, Bexley, City of London, Greenwich, Lewisham, Hackney, Havering, Newham, Redbridge, Tower Hamlets | 1,991,000 |
| North | Barnet, Enfield, Haringey, Waltham Forest | 1,042,000 |
| South | Bromley, Croydon, Kingston, Merton, Richmond, Sutton | 1,329,000 |
| West | Brent, Ealing, Hammersmith & Fulham, Harrow, Hillingdon, Hounslow | 1,421,000 |

## Referències

* ↑ «London Plan 2004» (en anglès britànic), 09-11-2015. [Consulta: 30 juny 2021].
# Ciclocròs Ciutat de València

El Ciclocròs Ciutat de València és una cursa ciclista de la modalitat de ciclocròs que es disputa cada desembre a València al País Valencià. Forma part de la Copa d'Espanya de ciclocròs.

## Palmarès masculí

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2003 | Fernando Fernández | Isaac Suárez | Ismael Esteban |
| 2004 | Santiago Armero | Sergio Mantecón | Sergio Calatayud |
| 2005 | Santiago Armero | José Antonio Donet | Adrià Tous |
| 2006 | Isaac Suárez | Santiago Armero | Francesc Xavier Carnicer |
| 2007 | Unai Yus | David Seco | Santiago Armero |
| 2008 | Isaac Suárez | Unai Yus | Óscar Vázquez |
| 2009 | José Antonio Hermida | Óscar Vázquez | Isaac Suárez |
| 2010 | Tom Van Den Bosch | Unai Yus | Dani Guerrero |
| 2011 | José Antonio Hermida | Óscar Vázquez | Isaac Suárez |
| 2012 | Aitor Hernández | Javier Ruiz de Larrinaga | Isaac Suárez |
| 2013 | Aitor Hernández | Javier Ruiz de Larrinaga | Jonathan Lastra |
| 2014 | Aitor Hernández | Felipe Orts | Javier Ruiz de Larrinaga |
| 2015 | Felipe Orts | Javier Ruiz de Larrinaga | Óscar Pujol |
| 2016 | No disputat |
| 2017 | Felipe Orts | Wietse Bosmans | Aitor Hernández |
| 2018 | No disputat |
| 2019 | Felipe Orts | Kevin Suárez | Clément Russo |
| 2020 | Felipe Orts | Kevin Suárez | Matteo Vercher |
| 2021 | Felipe Orts | Gonzalo Inguanzo | Adrián Aranda Sanchís |

## Palmarès femení

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2015 | Aida Nuño | Lucía González | Alba Teruel |
| 2016 | No disputat |
| 2017 | Lucía González | Alicia González | Aida Nuño |
| 2018 | No disputat |
| 2019 | Lucía González | Aida Nuño | Lucía Gómez Andreu |
| 2020 | Lucía González | Aida Nuño | Olivia Onesti |
| 2021 | Lucía González | Karen Verhestraeten | Aida Nuño |

## Enllaços externs

* Palmarès masculí a sitiodeciclismo.net
* Palmarès femení a sitiodeciclismo.net
* Palmarès masculí a cyclebase.nl
* Palmarès femení a cyclebase.nl
# Antonio Longás Ferrer

Antonio Longás Ferrer (Saragossa, 24 d'abril de 1984) és un exfutbolista aragonès, que ocupava la posició de migcampista.
Sorgeix del planter del Reial Saragossa. A la temporada 06/07 debuta amb el primer equip, tot jugant deu partits a la màxima categoria. Posteriorment seria cedit al CD Tenerife i al filial del FC Barcelona.
L'estiu del 2009 deixa la disciplina saragossista i marxa al FC Cartagena.
Ha estat internacional amb la selecció aragonesa de futbol.

## Referències

* ↑ «Plantilla del Primer equip del CE Sabadell». web. CE Sabadell. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2015. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Antonio Luisi

Antonio Luisi (7 d'octubre de 1994) és un jugador de futbol luxemburgès. Actualment juga al FC Differdange 03 com a davanter centre. Va iniciar la seva carrera professional jugant al Racing FC Union de Luxemburg. La temporada 2013/14 va fitxar pel FC Differdange 03. L'any 2013 va debutar oficialment amb la Selecció lucemburguesa.

## Referències

* 1 2 Antonio Luisi a National-Football-Teams.com (anglès)
# Aramengo

Aramengo (Aramengh en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Albugnano, Berzano di San Pietro, Casalborgone, Cocconato, Passerano Marmorito i Tonengo.
Pertanyen al municipi les frazioni de Canova, Gonengo, Marmorito, Boi, Quasso, Uzzano, Valore, Tana, Roletto, Brozzo, Eivà, Masio, Pratorotondo, Canuto, Braia, Perello alto, Piacentino i Bonino.

## Galeria fotogràfica

* Panorama
# Conflicte congelat

Conflicte congelat és una expressió pròpia de les relacions internacionals (originalment en llengua anglesa: frozen conflict) que descriu la situació d'un conflicte internacional en la qual després d'una crisi o fins i tot una guerra, el conflicte queda latent, sense solucionar-se realment, encara que no s'hagi produït un tractat de pau o un altre mecanisme de resolució del conflicte a satisfacció d'ambdues parts.
Se sol utilitzar especialment per als conflictes post-soviètics de l'Àsia central i el Caucas; però també s'empra per a qualsevol altra disputa territorial no solucionada, com pot ser la Guerra de Corea (entre les dues Corees) o la Guerra civil xinesa (entre Xina i Taiwan).
En el Caucas es mantenen oberts, però "congelats", el conflicte entre Geòrgia i Abkhàsia, el conflicte entre Geòrgia i Ossètia, o el conflicte de l'Alt Karabakh.

## Notes

* ↑ Tajikistan Civil War Global Security.
* ↑ "Russia Versus Geòrgia: One Undeclared War in the Caucasus."
* ↑ "Geòrgia's South Ossetia Conflict: Make Haste Slowly".
# Conferència de Noordwijk

La Conferència de Noordwijk es va celebrar el 6 de setembre de 1955 a Noordwijk, a prop de La Haia (Països Baixos), per a avaluar el progrés de la Comissió Spaak establert per la Conferència de Messina. Hi van assistir els Ministres d'Afers Exteriors dels sis estats membres de la Comunitat Europea del Carbó i de l'Acer (CECA). El president de la conferència va ser Johan Willem Beyen, aleshores ministre d'Afers Exteriors dels Països Baixos.
Paul-Henri Spaak va presentar a la conferència un informe provisional de la Comissió Spaak, per tal que els polítics presents poguessin avaluar el progrés fet a les activitats tècniques de la comissió. Spaak va informar els seus col·legues de les dificultats pel transport i l'energia convencional (carbó i petroli) i va parar atenció a les qüestions d'agricultura. Com a conseqüència, Spaak va demanar dos mesos més per preparar el seu informe final. Tot i que hi va haver progrés, el comunicat de premsa va concloure que la comissió havia arribat a un punt mort.

## Referències

* La conferència de Noordwijk (anglès)
* 'M. Spaak parle des entretiens de Noordwijk' dans La Métropole (9 de setembre de 1955) (francès)
# Arch (Berna)

Arch és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat al districte administratiu del Seeland.
L'escut de la ciutat té, sobre un fons blau, una arca daurada, damunt la qual hi ha un colom volador amb una branca d'olivera verda. El motiu va aparèixer per primera vegada cap al 1900, la versió actual data del 1946.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Descripció de l'escut al web de l'administració municipal d'Arch; consultat el 20 de setembre de 2022.
Viccionari
# Antonio Jasso

Antonio Jasso (11 de març de 1935 - 26 de juny de 2013) fou un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ «El recuerdo del 'Güero' Jasso (1935-2013) | La Afición». Laaficion.com. Arxivat de l'original el 2013-07-06. [Consulta: 6 juliol 2013].
* ↑ «1962 FIFA World Cup Chile». Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 26 desembre 2017].
* ↑ Antonio Jasso Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Plants for a Future

Plants For A Future (PFAF; Plantes per a un Futur) és una organització anglesa sense ànim de lucre que es pot consultar en línia a internet, que tracta de les plantes, de les regions temperades, comestibles i amb alguna utilitat econòmica. Aquesta organització posa l'èmfasi en les plantes perennes. Disposa de dos llocs a Anglaterra on es cultiven moltes d'aquestes plantes.
Aquest web conté una base de dades amb unes 7.000 espècies de plantes que puguin créixer al Regne Unit, les dades es poden usar en línia de franc o descarregar-se per un preu mòdic.

## Publicacions

* Fern, Ken. Plants for a Future: Edible and Useful Plants for a Healthier World. Hampshire: Permanent Publications, 1997. ISBN 1-85623-011-2.

## Bibliografia

* Plants for a Future: Edible and Useful Plants for a Healthier World Arxivat 2014-05-27 a Wayback Machine. by Ken Fern, published by Permanent Publications ISBN 1-85623-011-2

## Enllaços externs

* Plants for a Future - Lloc web oficial
# Claustrofòbia

La claustrofòbia és la por infundada a estar en un espai tancat i les manifestacions del qual són les sensacions d'ofegar-se i els trastorns nerviosos, que poden desencadenar en una crisi de pànic.
La claustrofòbia és una de les fòbies que acompanya al comportament obsessiu. El temor pot aparèixer lligat a qualsevol espai tancat, o només a alguns (un ascensor, una sala de cinema o teatre, una aula). També pot estar associat a la presència de persones o a l'absència d'elles, i connectat amb altres elements diversos.

## Causes

La claustrofòbia habitualment causada per un o diversos esdeveniments traumàtics viscuts durant la infància en el que es coneix com a condicionament clàssic. Un exemple típic es quedar-se atrapat en un espai reduït, per exemple un ascensor durant hores.
En ocasions futures en les quals l'espai sigui similar a el d'aquesta situació original, la persona evocarà la mateixa por i ansietat que va experimentar en la situació traumàtica.
La claustrofòbia també pot derivar d'un comportament après. Per exemple si un dels teus pares mostra por quan està en un espai tancat, pots observar el seu comportament i desenvolupar els mateixos temors.

## Tractament

La claustrofòbia és tractada amb psicoteràpia utilitzant normalment teràpia cognitivo conductual juntament amb tècniques de relaxació i mitjançant una exposició gradual als espais tancats o reduïts en el que es coneix com a dessensibilització sistemàtica.

## Referències

* ↑ «Claustrofòbia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Claustrofobia fobiass.com inclou diversos articles sobre la claustrofòbia, les seves causes, símptomes, tractament i fòbies relacionades
# Platja de Coedo

La Platja de Coedo és al concejo asturià de Navia i pertany a la localitat de Las Cortinas; i malgrat no estar emmarcada a la zona coneguda com a Paisatge Protegit de la Costa Occidental d'Astúries, presenta catalogació com ZEPA i LIC.
La platja té forma de cala, o petita badia, amb una longitud d'uns 50 m i una amplària mitjana d'uns 30-35 m. El seu entorn és rural, amb un grau d'urbanització mitjà i una perillositat baixa. L'accés per als vianants és d'uns cinc-cents m de longitud. El jaç està compost de sorres gruixudes i fosques. També hi ha grans lloses de pissarra. És una platja on a dalt el «ocle» amb una certa freqüència, arrencat i empès per les marees.
A la platja pot arribar-se per diversos camins però el més senzill és el que comença al costat d'un camp de futbol en Andés. A partir d'aquí cal prendre l'única carretera que es dirigeix cap al mar i al cap d'uns 700 m la carretera passa a ser pista rural, serpenteante, que acaba en un prat a través del qual s'arriba al centre de la platja. Des d'ella es pot albirar cap a l'est una roca de perfil peculiar que anomenen a la zona la roca de l'«Home de Foedo» o bé «Home de Foedo».
La platja manca de qualsevol servei, hi ha una desembocadura d'un rierol i les activitats recomanades són la pesca recreativa amb canya o la pesca submarina. És una platja adequada per anar amb tota la família.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=103309 Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
* ↑ SL, EuroWeb Media, «Playa de Coedo - Cuedo | Navia | Playas de Asturias» (en castellà). Playas de Asturias, 04-12-2017.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 44. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Coquimbita

La coquimbita és un mineral de ferro (III) de la classe dels sulfats que pertany i dona nom al grup de la coquimbita. Va rebre aquest nom l'any 1841 per August Breithaupt per la província de Coquimbo (Xile), la seva localitat tipus. És un mineral dimorf de la paracoquimbita i visualment indistinguible de l'aluminocoquimbita.

## Característiques

La coquimbita és un sulfur de ferro amb fórmula química AlFe₃(SO₄)₆9H₂O₁₂·6H₂O₁₂ (Z=2), fórmula redefinida per l'IMA l'any 2019. Pot contenir impureses d'alumini. Cristal·litza en el sistema trigonal i la seva lluentor és vítria. És un mineral soluble en aigua freda i en àcids minerals freds. Si s'escalfa una solució amb aigua es descompon aquesta solució amb precipitació d'òxid de ferro(III) hidratat.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la coquimbita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleita, ilesita, rozenita, starkeyita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuita, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeita, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseita, nickelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, meta-alunògen, aluminocoquimbita, paracoquimbita, rhomboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiita i meridianiïta.

## Formació i jaciments

La coquimbita es forma en zones de meteorització secundària de dipòsits de sulfurs de ferro a les regions àrides. Poques vegades en fumaroles. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a les mines d'Alum de La Vilella Alta (Priorat).

## Varietats

Es coneix una varietat de coquimbita anomenada coquimbita alumínica amb un contingut major d'alumini que en la mateixa coquimbita. Ha estat trobada a Jerome, Arizona, Estats Units.

## Referències

* ↑ «Coquimbite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juny 2014].
* ↑ «Coquimbite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juny 2014].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 52». Mineralogical Magazine, 83, 2019, pàg. 887-893 [Consulta: 14 gener 2020].
* ↑ «Coquimbite from Alum mines, La Vilella Alta, Priorat, Tarragona, Catalonia, Spain». Mindat. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Aluminous Coquimbite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juny 2014].
# Pontebba

Pontebba (friülà Pontebe, alemany Pontafel, eslovè Tablja) és un municipi italià, dins de la província d'Udine, dins la vall poliglota de Val Canale. L'any 2007 tenia 1.607 habitants. Limita amb els municipis de Dogna, Hermagor-Pressegger See (Àustria), Malborghetto Valbruna i Moggio Udinese

## Fraccions

* Aupa (Aupe)
* Frattis (Frattis)
* Studena Alta (Studene Alte)
* Studena Bassa (Studene Basse)
* San Leopoldo-La Gleisie (friülès San Leopold, eslovè Lipalja vas, alemany Leopoldskirchen) és una fracció curiosa per ser quatrilingüe
* Pietratagliata (Perteade).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004-2009 | Bernardino Silvestri | Llista cívica |
| 2009- | Isabella De Monte | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Arturo Zardini, (Pontebba (UD) 1869 - Udin, 1923) compositor i poeta autor de stelutis alpinis.
* Adele Faccio, dirigent del Partito Radicale, destacada defensora de l'avortament a Itàlia.

## Galeria fotogràfica

* Pieve de Santa Maria Maggiore
* Vora el Palaghiaccio
* Aupa
* Studena Alta
* Chiesa di Sant'Anna in Aupa
* Gruppo del Gleris
# Conversió de potència

La conversió de potència és el procés que implica convertir una forma d'energia elèctrica en una altra; això pot implicar processos electromecànics o electroquímics.

## Història

El constant progrés i evolució de la ciència i la tecnologia ha provocat un fort canvi en el tipus de càrregues connectades a la xarxa elèctrica. El nombre de càrregues lineals ha anat decreixent a favor de les càrregues no lineals com ara els sistemes de calefacció, en part degut a la millora en les tècniques de conversió de potència, a causa que cada cop tenen una mida menor i un major rendiment.

## Tipus

En electricitat i electrònica, els tipus més habituals de conversió de potència són:
* DC a DC.
* AC a DC (en fonts d'alimentació).
** Rectificadors
** Fonts d'alimentació commutades
* DC a AC (inversors)
* AC a AC
** Transformadors/autotransformadors
* Convertidors de tensió a corrent i viceversa

## Bibliografia

* Abraham I. Pressman (1997). Switching Power Supply Design. McGraw-Hill. ISBN 0-070-52236-7.
* Ned Mohan, Tore M. Undeland, William P. Robbins (2002). Power Electronics: Converters, Applications, and Design. Wiley. ISBN 0-471-22693-9.
* Fang Lin Luo, Hong Ye, Muhammad H. Rashid (2005). Power Digital Power Electronics and Applications. Elsevier. ISBN 0-120-88757-6.
* Fang Lin Luo, Hong Ye (2004). Advanced DC/DC Converters. CRC Press. ISBN 0-849-31956-0.
* Mingliang Liu (2006). Demystifying Switched-Capacitor Circuits. Elsevier. ISBN 0-750-67907-7.

## Vegeu també

* Electrònica de potència
* Cicloconversor
* Interruptor chopper
* Variador de freqüència

## Enllaços externs

* Convertidors DC-DC Arxivat 2005-12-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Principat de Piombino

El Principat de Piombino, en italià:Principato di Piombino, en francès: Principauté de Piombino. És un antic estat d'Itàlia constituït el 1399, que es va integrar en el Gran ducat de Toscana a principi del segle xviii.
Es trobava en les actuals províncies italianes de Livorno (part meridional) i Grosseto (extrem nord-occidental), també les illes de l'arxipèlag toscà.
Està situat al centre de la Toscana, el principat de Piombino comprenia també l'illa d'Elba i moltes altres illes.
Pel Tractat de Florència de 28 de març de 1801, que va posar fi a les hostilitats amb el Regne de Nàpols, França recuperà el principat de Piombino que Napoleó I confià a la seva germana Élisa Bonaparte el 1804.

## Llista de governants
### Senyors de Piombino (dinastia Appiani)

* Iacopo I
* Gherardo 1399–1404
* Iacopo II 1404–41
* Paola 1441–45
* Rinaldo 1445–50
* Caterina 1445–51
* Emanuele 1451–57
* Iacopo III 1457–74
* Iacopo IV 1474–1511
* Iacopo V 1511–45
* Iacopo VI 1545–85
* Alessandro 1585–89

### Prínceps i princeses de Piombino

* Iacopo VII 1589–1603
* Rudolf 1603–11
* Isabella 1611–28
* Philip 1628–34
* Niccolò I 1634–64
* Giovan Battista 1664–99
* Niccolò II 1699–1700, sota la regència de la seva mare Anna Maria Arduino
* Olimpia 1700
* Ippolita 1701–33, amb Gregorio com co-regent (1701–7)
* Eleonora 1734–45
* Gaetano 1745–77
* Antonio 1778–1805, deposat per les tropes franceses el 1799 i 1801
# Poli

Poli és una ciutat i comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana de Laci. Està situat a l'àrea dels Monti Prenestini. És el lloc de naixement del Papa Inocenci XIII i dels cardenals Agostino Vallini i Giannicolò Conti. L'1 de gener de 2018 tenia 2.399 habitants.

## Llocs d'interès

* Palazzo Conti (segles XIII-XIV).
* Església de Santo Stefano (construïda abans del segle XI). Té frescos de Taddeo Zuccari.
* Església de Sant'Antonio Abate (segle XV).

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2019].