OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Román Ruiz Llamas

Román Ruiz Llamas (Humilladero, província de Màlaga, 4 de gener de 1953) és un empresari i polític català d'origen andalús, diputat al Congrés dels Diputats en la IX i X legislatures.
Empresari del ram de l'hostaleria i combustibles, fou president de l'Associació Catalana Distribuïdors de Gasoils el 1994-2005i president de la Confederació Nacional de Distribuïdors de Gasoli el 1997-2005. És primer secretari del PSC-PSOE del Vallès Oriental i membre del Consell Nacional del PSC. H
Fou escollit alcalde de Montmeló a les eleccions municipals espanyoles de 1983, i es mantingué en el càrrec fins a 1992. Fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2008 en substitució de David Vegara i Figueras. Després fou elegit diputat novament a les eleccions generals espanyoles de 2011. Durant aquesta legislatura ha estat vicepresident primer de la Comissió de Foment i portaveu adjunt de la Comissió d'Indústria, Energia i Turisme.

## Referències

* ↑ Román Ruiz Llamas Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. al directori del PSC
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, X legislatura

## Enllaços externs

* Blog de Román Ruiz
* Román Ruiz: "¿Sabe Sorayita lo que es una vida puta?", El Periódico, 30 d'abril de 2014
# Rob Riemen

Rob Riemen (nascut el 18 de febrer de 1962 als Països Baixos) és un escriptor, assagista i filòsof neerlandès. També és director del Nexus Institute.

## Biografia

Riemen va créixer en una família catòlica de la classe obrera. El seu pare era un líder sindical i la seva mare també treballava en un sindicat. Va estudiar teologia i filosofia a la Universitat Catòlica de Brabant, a Tilburg, on es va graduar el 1992. Posteriorment es va establir contacte amb l'editor Johan Polak, qui va donar suport a la creació de la revista Nexus. Va ser després de la mort d'aquest últim el 1994 que Riemen va fundar l'Institut Nexus, que vol promoure a través de la filosofia la reflexió individual, la cultura europea i els valors universals, especialment a través de debats i de seminaris filosòfics.
El 2009, escriu Adel van de geest (Noblesa d'Esperit), un motiu de valors humanístics fonamentals, aquest últim es reunirà amb gran èxit i es traduirà al castellà, l'anglès, el francès, l'alemany, l'italià i el romanès.
El 2010 publicarà De eeuwige terugkeer van het fascisme (L'etern retorn del feixisme), un assaig en què denuncia les formes modernes del feixisme, inclòs el Partit per la Llibertat de Geert Wilders. Aquesta publicació serà fortament criticada. El novembre de 2010 i l'agost de 2011, Rob Riemen va reiterar públicament les seves acusacions contra el Partit per la Llibertat, anomenant-lo neofeixista. Afirma que les estratègies de Geert Wilders són idèntiques a les utilitzades per Hitler i Mussolini. En resposta a aquests càrrecs, el Partit per la Llibertat, a Brabant, retira les seves beques del Nexus Institute.

## Referències

* 1 2 'Als je fascisme signaleert, moet je dat ook hardop zeggen', interview par M.A. Goudswaard dans Het Financieele Dagblad, 6 novembre 2010
* 1 2 'Leef voor wat werkelijk waarde heeft', interview par Meike Oosterwijk, dans Trouw, 30 septembre 2009
* ↑ Rob Riemen schaamt u voor zich voor zoveel onzin, de Volkskrant, 13 novembre 2010
* ↑ De stelling van Rob Riemen: Noem Wilders een fascist, dan begrijpen we wat er gebeurt, NRC Handelsblad, Opinion en débat, pp. 10-11, 6 et 7 novembre 2010
* ↑ Is Geert Wilders een fascist?, site web Radio Nederland Wereldomroep
* ↑ Filosoof noemt Wilders fascist, 2 novembre 2010

## Publicacions en català

* Rob Riemen. «Per combatre aquesta època». Arcàdia. [Consulta: 18 octubre 2018].

## Enllaços externs

* TV3. «Entrevista a Rob Riemen, filòsof i autor de l'assaig "Per combatre aquesta època": El feixisme és el fill bastard de la democràcia"». CCMA. Consulta: 2018-10-18.
* Lluís Torras. «El mal gregari segons Rob Riemen». The New Barcelona Post, 05-08-2018. [Consulta: 18 octubre 2018].
* Joan Bordeus. «Rob Riemen: “No és populisme, és feixisme”». Núvol. [Consulta: 18 octubre 2018].
* Catalunya Ràdio. «"Racó de pensar". Rob Riemen, filòsof: "El feixisme és el contrari de la decència"». CCMA. [Consulta: 18 octubre 2018].
# Rubiclina

La rubiclina és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del feldespat. El seu nom reflecteix els seus atributs composicionals i estructurals com a anàleg de rubidi de la microclina.

## Característiques

La rubiclina és un silicat de fórmula química Rb(AlSi₃O₈). Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rubiclina pertany a «09.FA - Tectosilicats sense H₂O zeolítica, sense anions addicionals no tetraèdrics» juntament amb els següents minerals: kaliofil·lita, kalsilita, nefelina, panunzita, trikalsilita, yoshiokaïta, megakalsilita, malinkoïta, virgilita, lisitsynita, adulària, anortoclasa, buddingtonita, celsiana, hialofana, microclina, ortosa, sanidina, monalbita, albita, andesina, anortita, bytownita, labradorita, oligoclasa, reedmergnerita, paracelsiana, svyatoslavita, kumdykolita, slawsonita, lisetita, banalsita, stronalsita, danburita, maleevita, pekovita, lingunita i kokchetavita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a San Piero in Campo, a Campo nell'Elba, a l'illa d'Elba (Província de Livorno, Toscana, Itàlia). També ha estat descrita a Manitoba i Ontario (Canadà), a Luolamäki (Finlàndia), a Múrmansk (Rússia) i a Skellefteå (Suècia).

## Referències

* ↑ «Rubicline» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 agost 2016].
# Roberto Capparelli

Roberto Capparelli Coringrato (18 de novembre de 1923) és un exfutbolista bolivià.

## Selecció de Bolívia

Va formar part de l'equip bolivià a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ «1950 FIFA World Cup Brazil». Arxivat de l'original el 2011-09-18. [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ Roberto Capparelli a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-04-11. [Consulta: 18 abril 2018].
# SP Tableware

L'equip SP Tableware va ser un equip de ciclisme grec de categoria continental. Creat el 2007, va desaparèixer després de la temporada de 2014.

## Principals resultats

* Volta a Romania: Aleksei Sxebelin (2009)
* Circuit d'Alger: Ioannis Tamouridis (2012)
* Sibiu Cycling Tour: Víctor de la Parte (2012)
* Tour d'Algèria: Víctor de la Parte (2013)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 13è | Ioánnis Tamourídis (55è) |
| 2012 | 5è | Ioánnis Tamourídis (31è) |
| 2013 | 7è | Víctor de la Parte (24è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2010 | 60è | Ioánnis Tamourídis (270è) |
| 2011 | 45è | Ioánnis Tamourídis (109è) |
| 2013 | 42è | Víctor de la Parte (95è) |
| 2014 | 36è | Ioánnis Tamourídis (47è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2009 | 60è | Aleksei Sxebelin (143è) |
| 2010 | 55è | Ioánnis Tamourídis (152è) |
| 2011 | 41è | Ioánnis Tamourídis (25è) |
| 2012 | 42è | Ioánnis Tamourídis (100è) |
| 2013 | 61è | Geórgios Boúglas (259è) |
| 2014 | 59è | Geórgios Boúglas (191è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Sabra (Marroc)

Sabra és una comuna rural del Marroc a la regió de Nador, a la plana d'Ouled-Settout a la vora de la carretera nacional al sud de Zaio. Una gran part de la zona està regada mercès a un embassament anomenat Mechraa Hamadi construït a finals dels anys seixanta del segle xx; es cultiven taronges, olives i raïm.
# Sabran

«Sabran» té aquests significats:
* Sabran (Gard), ciutat de França
* Senyoria de Sabran
* Sabran (Àsia central), important ciutat dels mongols
Viccionari
# Sabran (Gard)

Sabran és un municipi francès, situat al departament del Gard i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans del Gard
Viccionari
# Sabratge

Sabratge és una tècnica per obrir una ampolla de xampany amb un sabre. S'utilitza en ocasions cerimonials. El sabre llisca pel cos de l'ampolla cap a la boca. La força de la fulla que copeja el coll trenca el vidre, separant la part superior del coll de la resta de l'ampolla. El suro i la corona romanen junts després de la ruptura del coll.

## Història

Aquesta tècnica s'hauria popularitzat a França quan l'exèrcit de Napoleó Bonaparte va visitar molts dels dominis aristocràtics, poc després de la Revolució Francesa. El sabre era l'arma predilecta de la cavalleria de Napoleó, els hússars. Les espectaculars victòries de Napoleó a través de tota l'Europa els van donar molts motius per celebrar. En aquestes festes la cavalleria obria el xampany amb els seus sabres. Això probablement hagi estat encoratjat per Napoleó, qui hauria dit: "Xampany! En la victòria un ho mereix; en la derrota un ho necessita".
Hi ha moltes històries sobre aquesta tradició. Una d'elles parla de Madame Clicquot Ponsardin, qui hauria heretat la seva petita casa de Champaña del seu marit als 27 anys. Ella entretenia als oficials de Napoleó en la seva vinya, els qui sortien a primera hora del matí amb les seves ampolles de xampany i les obrien amb el seu sabre per impressionar a la jove vídua.

## Referències

* ↑ Ma, Amy «Wine 101: The Art of Sabering». The Wall Street Journal, 27-10-2010.
# Rocca Canavese

Rocca Canavese (en piemontès: La Ròca) és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 30 quilòmetres al nord-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.714 habitants.
Rocca Canavese limita amb els següents municipis: Corio, Forno Canavese, Levone, Barbania, Vauda Canavese, Nole i San Carlo Canavese.

## Llocs d'interès

* Capella de la Santa Croce, amb frescos dels segles XV i XVI.
* Restes de castell (Rocca).

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 12 abril 2020].
# Rocca d'Arazzo

Roca d'Arazzo és un municipi situat al territori de la Província d'Asti, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Roca d'Arazzo limita amb els municipis d'Asti, Azzano d'Asti, Castello di Annone, Mombercelli, Montaldo Scarampi, Montegrosso d'Asti, Rocchetta Tanaro i Vigliano d'Asti.

## Galeria

* Localització de Roca d'Arazzo
# Sai (Aomori)

Sai (佐井村; Sai-mura) és una vila del Japó situada a la prefectura d'Aomori. El 2019 tenia 1.900 habitants.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).
# Salvia lanceolata

La Salvia lanceolata és una espècie de planta amb flors perennifolia del gènere Salvia dins la família de les lamiàcies. És originària d'una petita àrea al Cap de Bona Esperança a Sud-àfrica. Normalment es troba creixent sobre sòl sorrenc a nivell del mar, i als turons secs i terra plana de fins als 250 m d'altitud.

## Descripció

És un arbust molt ramificat que aconsegueix una grandària de 0,75 m d'alçada i 30 cm d'ample, amb tiges que es tornen llenyoses i de color marró clar a mesura que envelleixen. Les fulles són lanceolades i sempre verdes, amb textura gruixuda, i glauques amb un to verd. El calze s'expandeix després que les flors són fertilitzades, tornant-se rosa. Les flors són d'un inusual color marró rosat. La planta floreix durant un llarg període, de maig a novembre.

## Usos

Quan es trenquen, les fulles desprenen una aroma que recorda el pebre amb llimona, i s'utilitza al sud d'Àfrica per a cuinar, generalment amb el peix.

## Taxonomia

Salvia lanceolata va ser descrita per Pierre Marie Auguste Broussonet i publicada a Elenchus Plantarum Horti Botanici Monspeliensis 15. 1805.

### Etimologia

* Salvia: prové de la paraula llatina "salvus", que significa "salut", per les virtuts medicinals que tenen les plantes d'aquest gènere.
* lanceolata: epítet llatí que significa "amb forma de llança".

### Sinonímia

* Salvia diversifolia Benth.
* Salvia hastifolia E.Mey.
* Salvia lanceifolia Poir.
* Salvia nivea Thunb.

## Referències

* ↑ «Salvia lanceolata» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 16 maig 2022].
* 1 2 Clebsch, Betsy; Barner, Carol D. The New Book of Salvias. Timber Press, 2003, p. 166. ISBN 978-0-88192-560-9.
* ↑ «Salvia lanceolata». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 13 desembre 2012].
* ↑ lanceolata a Epítetos Botánicos.
* ↑ «Salvia lanceolata a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 17 juliol 2014].

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees des Plantes a Fleurs D'Afrique.
# Pol Republicà

Pol Republicà (Pôle républicain, PL) és una organització política francesa creada durant les eleccions presidencials franceses de 2002 per a agrupar els comitès de suport a Jean-Pierre Chevènement. El 26 de gener de 2003, després del Congrés fundador del Moviment Republicà i Ciutadà, el PL es transformà en una confederació que agrupava el MCR i organitzacions associades. Cessà les seves activitats el 2004.
El comitè de suport a Chevènement, tot i ser originàriament d'esquerres, pretenia aplegar republicans tant de dretes com d'esquerres., i aplegà joves gaullistes com Jérôme Baloge, reialistes com Bertrand Renouvin, sobiranistes com William Abitbol, proper a Charles Pasqua, i comunistes com Anicet Le Pors. Els sobiranistes de dreta, els reialistes i nombrosos gaullistes deixaren el Pol després de les eleccions presidencials, decebuts per l'aliniament a l'esquerra del líder.
La línia política del moviment es basa per una banda en la sobirania de França, cosa que fa que se’l consideri antieuropeista, i en la defensa dels valors republicans, una república francesa indivisible, laica, democràtica i social. El 2002 es formà com a confederació que aplegava els següents partits:
* Moviment Republicà i Ciutadà (MRC)
* Unió dels Republicans Radicals (U2R)
* Unió Gaullista (UGFR)
* Unió de Joves republicans (UJR)
* el Cercle de la Unió (antics membres d'UDF)
* Visca La República (VLR), esquerra sobiranista.
Es presentà a les eleccions legislatives franceses de 2002, però no va obtenir representació parlamentària. Des del 2004, el Pol desaparegué i les activitats de Chevènement es reduïren al MRC.
# Eli Gal (prefecte)

Eli Gal (en llatí: Caius Aelius Gallus) va ser un magistrat romà amic d'Estrabó el geògraf, i se l'ha identificat amb l'Eli Gal que cita amb freqüència Galè, perquè els seus remeis s'haurien utilitzat amb èxit durant la seva expedició aràbiga. Formava part de la gens Èlia, una gens romana d'origen plebeu.
Era prefecte d'Egipte (25–24 aC) sota el govern d'August i poc després del govern en aquesta província de Gai Corneli Gal. En el seu govern es va fer una coneguda expedició a Aràbia organitzada per ordre d'August, per concertar tractats d'amistat amb els pobles de la zona o per sotmetre’ls si s'oposaven.
L'expedició va sortir de Cleopatris (l'antiga Arsinoe) i als 15 dies va arribar a Leuce Come (Λευκὴ κώμη), encara al país dels nabateus on van haver de passar l'estiu i l'hivern per una epidèmia. A la primavera següent van passar pel territori d'Aretes, un vassall o aliat d'Obodas, el rei dels nabateus a l'època, país que van creuar a camell en 30 dies. El primer guia de l'expedició va ser el romà Sil·leu (Syllaeus), que, deliberadament mal aconsellat, més aviat obstaculitzava l'avanç. Estrabó dona un relat de l'expedició. La calor i la manca d'aigua potable va provocar una malaltia desconeguda entre la tropa i bona part de l'exèrcit va quedar aniquilat i els àrabs no solament els van rebutjar sinó que encara es van apoderar d'algunes zones que els romans controlaven fins llavors.
Van arribar a un país anomenat Ararena (Ἀραρηνή), governat pel xeic Sabus. Aquest país el van creuar en 50 dies, ja que no tenien guia, i van arribar a la ciutat d'Agrani (Ἀγρανοί), cap d'un país pacífic i comerciant que van creuar amb 6 dies i van arribar a un riu on van lliurar una batalla en la qual van matar deu mil àrabs i només van perdre dos homes, conquerint la ciutat d'Asca (Ἄσκα) i després la d'Athrulla (Ἄθρουλλα), i entrant al país dels marsyabae (marsiabes, la capital es deia igual) i dels rhamanitae (ramanites) governat per Ilasarus. D'allí es van haver de retirar per manca d'aigua retornant per una ruta més curta cap a Anagrama, on van arribar en 9 dies, i després a un lloc anomenat Set Pous (Ἑπτὰ φρέατα), on van arribar en 11 dies, seguint cap a Chaalla (Χάαλλα) i Malotha (Μαλόθα), aquesta a la riba d'un riu, i després a un desert i a Nera o Negra Come (Νερὰ κώμη), a la vora del mar, al país d'Obodas, rei nabateu.
Gal va utilitzar sis mesos en l'expedició degut a la traïció del seu guia, mentre que va efectuar la retirada en només seixanta dies. A Nera van embarcar cap a Myos Hormus (Μυὸς ὅρμος) on van arribar als 11 dies.
Plini més breument diu que Gal va destruir ciutats com Negra, Amnestrum, Nesca, Magusa, Tammacum, Labecia, Mariaba i Caripeta, el punt més llunyà.

## Referències

* ↑ Shahîd, Irfan. Byzantium and the Arabs in the Fifth Century (en anglès). Dumbarton Oaks, 1989, p. 364. ISBN 0884021521.

## Vegeu també

* Wadi al-Kharid.
# Ramon Balcells i Comas

Ramon Balcells Comas (Barcelona, 6 de febrer de 1953) és un regatista català, ja retirat.
Acompanyat del seu pare, Ramon Balcells Rodón, i Joan Llort Corbella, van competir a la classe dragó, on feia les tasques d'skips i maniobres davanteres. Considerada com una de les tripulacions més preparades a nivell estatal, van guanyar un campionat d'Espanya absolut i la Christmas Race l'any 1971. També van participar en els Europeus de 1972 i 1973. Per la classificació als Jocs Olímpics de Múnic 1972, la seva tripulació anava igualada amb el vaixell del llavors príncep Joan Carles. Després de començar la darrera regata, celebrada a Palma, la Federació Espanyola de Vela els va recomanar que abandonessin la prova i que hi competissin a la classe soling, mentre que la tripulació del príncep Joan Carles competiria a la classe dragó. Als Jocs Olímpics de 1972 va finalitzar novena posició i, el mateix any, va guanyar la Christmas Race en classe soling.

## Palmarès

* 1 Campionat d'Espanya en classe dragó: 1971
* 2 Christmas Race de Palamós: 1971, 1972

## Referències

* ↑ «Ramon Balcells i Comas». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joan i Matas, 2008, p. 147-151.
* ↑ Joan i Matas, 2008, p. 175-179.

## Bibliografia

* Joan i Matas, Francesc. Olímpics tarragonins : història dels 28 esportistes del Camp de Tarragona i de les Terres de l'Ebre que han participat en els jocs. Valls: Cossetània, 2008. ISBN 9788497913805.
# Diplogrammus pauciradiatus

Diplogrammus pauciradiatus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els adults poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic occidental: les Bahames, Bermuda, el Canadà, Colòmbia, Cuba, Jamaica, Panamà, Puerto Rico, Trinitat i Tobago, els Estats Units i Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill, Theodore Nicholas «On a new family type of fishes related to the blennioids» (en anglès). Annals of The Lyceum of Natural History of New York, 8, 1865, pàg. 141-144.
* 1 2 3 Froese, Rainer; Reyes, Rodolfo B. «Diplogrammus pauciradiatus (Gill, 1865) Spotted dragonet» (en anglès). FishBase.
* ↑ Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin, 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. Segona edició. University of Texas Press, Austin, Texas.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres. 253p.
* ↑ Caldwell, K.D., 1966. Marine and freshwater fishes of Jamaica. Bull. Inst. Jamaica (17):7-109.
* ↑ Martin, F.D. i J.W. Patus, 1984. An annotated key to the Teleost fishes of Puerto Rico. Compendio Enciclopédico de los Recursos Nat. 5:1-191.
* ↑ Ramjohn, D.D. 1999. Checklist of coastal and marine fishes of Trinidad and Tobago. Marine Fishery Analysis Unit, Fisheries Division, Ministry of Agriculture, Land and Marine Resources, Trinitat i Tobago. Fisheries Information Series 8, 151 p.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.

## Bibliografia

* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. 537 p.
# Malaltia de les motoneurones

Les malalties de les motoneurones (MMN) són un grup de trastorns neurodegeneratius rars que afecten selectivament les neurones motores o motoneurones, les cèl·lules que controlen els músculs voluntaris del cos. Inclouen esclerosi lateral amiotròfica (ELA), paràlisi bulbar progressiva, paràlisi pseudobulbar, atròfia muscular progressiva, esclerosi lateral primària i amiotròfia monomèlica, així com algunes variants més rares que s'assemblen a l'ELA.
Les MMN afecten tant a nens com a adults. Tot i que cadascuna afecta els pacients de manera diferent, totes provoquen símptomes relacionats amb el moviment, principalment debilitat muscular. La majoria d'aquestes malalties semblen produir-se aleatòriament sense causes conegudes, però algunes formes s'hereten. Els estudis sobre aquestes formes heretades han donat lloc a descobriments de diversos gens (per exemple, SOD1) que es creu que són importants per entendre com es produeixen les malalties.
Els símptomes de les MMN es poden veure per primera vegada al néixer o poden aparèixer lentament més endavant a la vida. La majoria d'aquestes malalties empitjoren amb el pas del temps; mentre que algunes, com l'ELA, redueixen l'esperança de vida, d'altres no. Actualment, no hi ha tractaments aprovats per a la majoria d'aquestes malalties, i el tractament és majoritàriament simptomàtic.

## Referències

* ↑ «Chapter 13: Diseases of movement and system degenerations». A: Greenfield's neuropathology. 1. 8th. Londres: Hodder Arnold, 2008, p. 947. ISBN 978-0-340-90681-1.
* 1 2 3 4 5 «Còpia arxivada». www.ninds.nih.gov. Arxivat de l'original el 24 de novembre 2016. [Consulta: 3 novembre 2020].
* ↑ «Motor neurone disease – NHS» (en anglès), 15-01-2018. [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ «Motor neurone disease (MND)» (en anglès australià), 17-04-2020. [Consulta: 24 octubre 2020].
* ↑ Cooper-Knock, Johnathan; Jenkins, Thomas; Shaw, Pamela J. Clinical and molecular aspects of motor neuron disease, 2013-09-01. ISBN 978-1-61504-429-0. OCLC 860981760.
* ↑ Statland, Jeffrey M.; Barohn, Richard J.; McVey, April L.; Katz, Jonathan S.; Dimachkie, Mazen M. «Patterns of Weakness, Classification of Motor Neuron Disease, and Clinical Diagnosis of Sporadic Amyotrophic Lateral Sclerosis» (en anglès). Neurologic Clinics, 33, 4, 01-11-2015, pàg. 735–748. DOI: 10.1016/j.ncl.2015.07.006. ISSN: 0733-8619. PMC: 4629510. PMID: 26515618.
* ↑ Cooper-Knock, Johnathan; Jenkins, Thomas; Shaw, Pamela J. Clinical and molecular aspects of motor neuron disease, 2013-09-01. ISBN 9781615044290. OCLC 860981760.