OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premis Nacionals de Cultura 2017

Els Premis Nacionals de Cultura 2017 van ser atorgats pel Consell Nacional de la Cultura i de les Arts d'acord amb el que estableixen la Llei 6/2008, de 13 de maig, del CoNCA i el Decret 148/2013, de 2 d'abril, dels Premis Nacionals de Cultura de la Generalitat de Catalunya. El lliurament dels premis es va fer el 14 de juny del 2017 al Teatre Municipal La Sala de Rubí, i fou presidit pel Molt Hble. Sr. Carles Puigdemont, president de la Generalitat de Catalunya. S'atorgà el màxim permès de distincions, deu, a artistes, acadèmics i entitats culturals catalanes.

## Guardonats

* Albert Serra i Juanola
* Emma Vilarassau
* Raimon
* Joan Francesc Mira
* Josep Cots Costa
* Hèctor Parra
* Carles Santamaría
* Maria Espeus
* Secretariat de Corals Infantils de Catalunya
* Fundació Apel·les Fenosa

## Referències

* ↑ Serra, Laura. «El president es posa deures a la gala dels Premis Nacionals». Ara, 14-06-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Premis Nacionals de Cultura Premis 2017». Consell Nacional de la Cultura i de les Arts - CoNCA. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 17 de juny 2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Marimon, Sílvia. «Albert Serra, Emma Vilarasau, Hèctor Parra i Raimon: s'anuncien els Premis Nacionals de Cultura». Ara, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Raimon, Albert Serra y Emma Vilarasau, Premis Nacionals de Cultura 2017» (en castellà). La Vanguardia, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Plantada, Esteve. «Raimon, Emma Vilarasau i Albert Serra, Premis Nacionals de Cultura 2017». Nació digital, 05-04-2017. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ «Vint minuts amb Joan Francesc Mira, Premi Nacional de Cultura 2017». CCMA, 07-06-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Alós, Ernest. «Josep Cots, el degà de l'edició 'indie'». El Periódico, 14-06-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Raimon, Emma Vilarasau, Albert Serra, Joan F. Mira, Josep Cots i Hèctor Parra, Premis Nacionals de Cultura». Vilaweb, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Carles Santamaria, premi nacional de Cultura: “És un reconeixement del gènere del còmic”». BTV, 05-04-2017. Arxivat de l'original el 3 d’octubre 2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Raimon, Emma Vilarasau, Albert Serra, Joan Francesc Mira, Josep Cots i Hèctor Parra, Premis Nacionals de Cultura». El Punt Avui, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Montañés, José Ángel. «Raimon, Emma Vilarasau, Albert Serra i Carles Santamaría, Premis Nacionals de Cultura». El País, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ Baselga, José M. «Premi Nacional de Cultura para la Fundació Fenosa de El Vendrell». Diari de Tarragona, 05-04-2017. [Consulta: 14 juny 2017].
# Portella de Concrós

La Portella de Concrós és una collada d'alta muntanya dels contraforts orientals del Massís del Canigó, a 2.416,5 metres d'altitud, al límit dels termes comunal de Mentet, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord, i municipal de Setcases, de la del Ripollès.
Està situada a l'extrem sud-oriental del terme de Mentet i al nord-oriental del de Setcases. És al nord-oest de la Roca Colom i al sud-est de la Portella de Callau.

## Referències

* ↑ La Portella de Concrós en els ortofotomapes de l'IGN
# Portella de Botadiol

La Portella de Botadiol és una collada de muntanya de 2.246,9 metres d'altitud a cavall dels termes comunals de Font-rabiosa, a la comarca del Capcir, pertanyent a la Catalunya del Nord i d'Artigues i Al Plan, al Donasà, comarca occitana històricament lligada a Catalunya. És per tant, un dels límits septentrionals dels Països Catalans. És a la zona nord-oest del terme de Font-rabiosa, a l'extrem oriental de la Serra dels Castellets, al sud-est del Pic de la Tribuna i a ponent del Puig del Pla de Bernat, a la vora nord de la capçalera del Còrrec dels Serrats Verds.

## Referències

* ↑ La Potella de Botadiol en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «68 - Font-rabiosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Font-rabiosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Portella de la Coma d'en Garcia

La Portella de la Coma d'en Garcia és una collada d'alta muntanya, portella, situada a 2.531 m alt del límit dels termes comunals de Portè, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord, i de Merens, del parçan del Sabartès, pertanyent al País de Foix.
És a l'extrem nord-oest del terme de Portè i al sud del de Merens. És al sud-est de la Tossa Rodona i al nord-oest de la Portella de Cortal Rossó.

## Referències

* ↑ Equivalent occità de la comarca catalana.
* ↑ La Portella de la Coma d'en Garcia en els ortofotomapes de l'IGN
# Pompeu de Quintana i Serra

Pompeu de Quintana i Serra (Torroella de Montgrí, 1858 - Torroella de Montgrí, 1939) fou un advocat i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill d'Albert de Quintana i Combis i pare del polític d'ERC Albert de Quintana i de León. Va estar uns anys a Cuba amb el seu pare, on es casà el 1889 amb Flora de León y Dorticós, neboda del capità general de l'illa. Fou elegit diputat del Partit Conservador pel districte de Torroella de Montgrí a les eleccions generals espanyoles de 1893 i 1896. El 1897 exercí com a advocat a Girona.

## Enllaços externs

* Ressenyes a la biografia del seu fill Albert de Quintana.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Pompidou

«Pompidou» té aquests significats:
* Georges Pompidou, president de la República Francesa
* Centre Georges Pompidou, centre d'art contemporani de París
# Port de l'Illa de Mar

El Port de l'Illa de Mar, o Port de les Muscleres, és un petit port pesquer situat dins la badia del Fangar, al municipi de Deltebre (Baix Ebre), al delta de l'Ebre. S'hi practica l'activitat pesquera i de cultiu d'ostres i musclos. Està ubicat en una zona humida declarada reserva natural de fauna salvatge.

## Referències

* ↑ «Punta del Fangar». Parc Natural del Delta de l'Ebre, Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Port d'illa del Mar. Badia del Fangar. Delta de l'Ebre.». Rutes Montsià.
* ↑ «El Govern declara l'Illa de Mar i l'Embut reserves naturals de fauna salvatge». Aguaita, 15-10-2020.
# Port de la Lluna

El Port de la Lluna és el nom col·loquial donat al port de Bordeus, ja que un gran meandre en forma de mitja lluna descriu la Garona al seu pas per la ciutat. Aquest és l'origen de la lluna creixent a la part inferior de l'escut d'armes de la ciutat. La riva esquerra del segle xvi fins al segle xx, era el principal lloc de l'actiu port comercial de Bordeus. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2007.

## Referències

* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/1256
# Port de l'Hospitalet de l'Infant

El Port de l'Hospitalet de l'Infant és un port esportiu de la Costa Daurada, situat al passeig marítim de l'Hospitalet de l'Infant, al municipi de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (Baix Camp), entre la platja de la Punta del Riu, a llevant, i la platja de l'Arenal, a ponent, a 14 milles al sud-oest del Port de Tarragona. N'és el titular l'organisme de Ports de la Generalitat, i el gestiona el Club Nàutic l'Hospitalet Vandellòs. Disposa de 577 amarradors, 144 d'ells per a transeünts, per a embarcacions de fins a divuit metres d'eslora i calat màxim de dos.

## Història

El Club Nàutic l'Hospitalet Vandellòs es va fundar el 1973, amb la intenció de construir el port esportiu i crear una escola de vela. Les embarcacions esportives i les poques barques de pesca que encara quedaven, varaven a la platja. L'11 de febrer de 1981 el Ministeri d'Obres Públiques va aprovar la concessió del port esportiu al Club Nàutic, per un període de 50 anys. El port va ser inaugurat pel president de la Generalitat Jordi Pujol el 22 de juny de 1985. Dos mesos després hi van tenir lloc les regates del primer campionat d'Espanya femenina classe 470, a les que hi va participar la infanta Cristina de Borbó, motiu pel qual hi van assistir les famílies reials d'Espanya i Grècia.

## Referències

* ↑ «Port Esportiu de l'Hospitalet de l'Infant». Agència Catalana de Turisme.
* ↑ «50 anys del Club Nàutic que va portar el rei d’Espanya a l’Hospitalet de l’Infant». Diari de Tarragona, 05-08-2023.
# Predazzo

Predazzo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 4.439 habitants. Limita amb els municipis de Canal San Bovo, Moena, Welschnofen (BZ), Deutschnofen (BZ), Panchià, Siror, Tesero, Tonadico i Ziano di Fiemme.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Silvano Longo | Llista cívica |
# Primrose

«Primrose» té aquests significats:
* Primrose (Alaska)
* Primrose (Nebraska)
* Primrose Hill, turó situat al districte de Camden, Londres.
* Archibald Primrose, 5è comte de Rosebery, primer ministre del Regne Unit.
# Primum Familiae Vini

Primum Familiae Vini (sovint abreujat PFV, en llatí: "Primeres o millors famílies del vi") una associació de cellers familiars amb una filiació limitada a dotze famílies i cellers. L'associació va ser establerta en 1993 per Miguel A. Torres Riera i Robert Drouhin (de la Maison Joseph Drouhin), els qui van plasmar la seva idea per primera vegada en 1990. L'objectiu era organitzar a algunes de les més prestigioses famílies productores de vi del món, i facilitar l'intercanvi d'informació i recursos entre els seus membres. Per ser admesos com a membres cal reunir els següents requisit: Ser un negoci familiar, tenir en propietat un celler amb solera i representativa d'una regió característica, i gaudir d'una reputació a nivell internacional.

## Membres

A partir de 2009, la PFV compta amb onze membres:
* Casa Antinori, Toscana, Itàlia
* Château Mouton Rothschild, Bordeaux (Pauillac), França
* Maison Joseph Drouhin, Borgoña va venir de Borgoña (Beaune), França
* Egon Müller Scharzhof, Mosel (Sarre), Alemanya
* Hugel & Fils, va venir d'Alsàcia Alsàcia, França
* Pol Roger, Champagne, França
* Perrin & Fils (propietaris de Château de Beaucastel), Ródano (Orange), França, a partir de 2006
* Família Symington, Douro / Porto, Portugal
* Tenuta San Guido (el productor de Sassicaia), Toscana, Itàlia
* Cellers Torres, Penedés / Catalunya, Espanya
* Vega Sicília, Ribera del Duero, Espanya
Algunes ex integrants han hagut d'abandonar l'associació en deixar de ser cellers de propietat familiar.
* Paul Jaboulet Aîné, Rhône, França, fins a l'any 2006
* Mondavi, Califòrnia (Valle de Napa), Estats Units, fins a l'any 2005

## Referències

* ↑ Tampa Bay Publications, Inc.. Tampa Bay Magazine. Tampa Bay Publications, Inc., 2004-07 - 2004-08, p. 219–. ISSN 10703845.
* ↑ Corinne TISSIER-DE LA ROCQUE; Jean-Pierre de la ROCQUE Guerre et paix dans le vignoble. Place des éditeurs, 17 setembre 2009, p. 11–. ISBN 978-2-263-05051-0.
* ↑ William T O'Hara. Centuries Of Success. Adams Media, 2004, p. 162–. ISBN 1-58062-937-7.
# Ponts del ferrocarril de Can Palau i de Gallicant

Els Ponts del ferrocarril de Can Palau i de Gallicant és una obra de la Garriga (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció
### Pont de Can Palau

El pont travessa la vall del riu Congost i l'autovia de Barcelona-Vic.
Està format per quatre trams d'estructura metàl·lica que es recolzen sobre dos estreps en els extrems i tres pilars de suports intermedis. L'armadura de ferro està feta de tramades rectes, la formen dues bigues de gelosia en els laterals de secció en forma de M amb tirants de reforç. La sola del traçat de la vila que passa per la part superior del bastidor està protegida per baranes amb tirants de ferro.
Els estreps i els pilars estan fets d'obra de pedra de carreuada del Bertí i els angles estan reforçats per pedres cantoneres. Els estreps dels extrems, adaptats al talús del terreny, remarquen a l'interior l'encaix de l'armadura del pont per mitjà d'una filada que sobresurt. Les pilastres centrals són de planta rectangular i forma troncocònica acabades en un cimaci sobre els quals descansa l'armadura del pont.
Les obertures de llum entre els estreps i les pilastres són de mides diferents.

### Pont de Gallicant

En realitat es tracta de dos ponts molt pròxims (un sobre el Congost i l'altre sobre l'altre sobre l'antic traçat de la carretera N-152), el què fa palès la dificultat del traçat d'aquesta part del recorregut de la línia fèrria. El tram sobre el riu té una estructura metàl·lica amb dues bigues de gelosia als laterals (i secció en forma d'X), reforçades amb tirants i recolzades sobre estreps de pedra del Bertí. El tram sobre la carretera, tot i tenir un tauler metàl·lic més senzill que els anteriors destaca pels elements sobre els què es recolza: dos grans contraforts de pedra del Figaró. Degut a la seva gran alçada per salvar l'important desnivell existent, es resolen amb tres franges de diferent secció, que va disminuint a mesura que creixen en alçada, el què dona un efecte que el pont es obrint. Destaca l'impecable treball de la pedra i la seva col·locació en obra.

## Història

La línia fèrria de Sant Joan de les Abadesses es va començar a projectar entorn de l'any 1844 per a poder transportar la hulla de les mines a preus raonables fins a les fàbriques de Barcelona, però va patir nombrosos entrebancs econòmics. La línia que es va començar l'any 1871, va arribr a Vic en el 1875 i el 1880 a Sant Joan.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ponts del ferrocarril de Can Palau i de Gallicant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Provence rugby

L''Pays d'Aix rugby club és un club de Rugbi a 15 que juga a la Pro D2. El club es va fundar el 1970. L'any 2015 esdevé el Provence rugbi.
# Pseudaelurus

Pseudaelurus és un fèlid prehistòric que visqué a Europa, Àsia i Nord-amèrica durant el Miocè, entre fa aproximadament 20 i 8 milions d'anys. És un avantpassat dels felins i panterins actuals, a més dels extints maquerodontins, i és el successor de Proailurus. S'originà a Euràsia i fou el primer fèlid a arribar a Nord-amèrica, entrant al continent fa uns 18,5 milions d'anys i posant fi a un «buit de fèlids» de 7 milions d'anys. Les proporcions esveltes de l'animal, juntament amb les seves potes curtes semblants a les dels vivèrrids, suggereixen que podria haver estat capaç de grimpar als arbres amb agilitat.

## Referències

* ↑ Tedford et al. 1987
* ↑ Rothwell, Tom «Phylogenetic Systematics of North American Pseudaelurus (Carnivora: Felidae)» (en anglès). American Museum Novitates, 2403, 2003, pàg. 1-64. DOI: 10.1206/0003-0082(2003)403<0001:PSONAP>2.0.CO;2.
* ↑ Turner, Alan. The Big Cats and their fossil relatives. Nova York: Columbia University Press, 1997. ISBN 0-231-10228-3.
# Puig Mateu

Puig Mateu és un jaciment arqueològic al municipi de les Planes d'Hostoles, a la Garrotxa. Francesc Riuró l'any 1970, amb la referència única de Puig Mateu va ingressar una resta lítica al Museu d'Arqueologia de Sant Pere de Galligants de Girona. Es tracta d'un fragment de sílex, de difícil classificació. Es desconeix el lloc i el context precís de la troballa.

## Bibliografia

* Aulines, A. (2001): Memòria de la intervenció arqueològica de 2001. Prospecció arqueològica visual a la vall mitjana del Ter. Conques fluvials del Bruguent i del Llémena. Mem. Núm.: 3402

## Referències

* ↑ «Base de dades del E-Gipci de la Generalitat de Catalunya».
# Pseudojuloides erythrops

Pseudojuloides erythrops és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per Helen i John Randall el 1981. L'epítet erytrhops prové del grec antic i vol dir «amb ulls vermells».
Els adults poden assolir els 10 cm de longitud total. Es troba a la costa occidental de l'illa Maurici i a les Seychelles.

## Referències

* ↑ Randall, John E.; Randall, Helen A. «A Revision of the Labrid Fish Genus Pseudojuloides, with Descriptions of Five New Species» (en anglès). Pacific Science, 35, 1981, pàg. 71-74.
* ↑ Randall i Randall, 1981, p. 73.
* 1 2 Capuli, Estelita Emily; Reyes, Rodolfo B. «Pseudojuloides erythrops Randall & Randall, 1981 Redeye wrasse» (en anglès). Fishbase.
# Quirima

Quirima és un municipi de la província de Malanje. Té una extensió de 10.077 km² i 22.250 habitants. Comprèn les comunes de Quirima i Sautar. Limita al nord amb el municipi de Cambundi Catembo, a l'est amb el de Cacolo, al Sud amb el de Cuemba, i a l'oest amb el de Luquembo.

## Referències

* ↑ Quirima al cens d'Angola
# Pyrrhula

Pyrrhula és un dels gèneres d'ocells de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere està format per 8 espècies:
* Pyrrhula nipalensis - pinsà borroner bru.
* Pyrrhula aurantiaca - pinsà borroner taronja.
* Pyrrhula erythrocephala - pinsà borroner cap-roig.
* Pyrrhula erythaca - pinsà borroner capgrís.
* Pyrrhula owstoni - pinsà borroner de Taiwan.
* Pyrrhula leucogenis - pinsà borroner galtablanc.
* Pyrrhula pyrrhula - pinsà borroner eurasiàtic.
* Pyrrhula murina - pinsà borroner de les Açores.
# PrivatAir

PrivatAir era una companyia aèria suïssa amb seu a Meyrin, que operava jets de negocis així com serveis programats en nom de les principals companyies aèries. A més, l'empresa operava instal·lacions d'entrenament de la tripulació i dels pilots. PrivatAir SA era una companyia aèria registrada amb dos certificats d'operador aeri, a Suïssa i a través de la seva filial PrivatAir GmbH a Alemanya. El 5 de desembre de 2018, PrivatAir va declarar la insolvència i va cessar les seves operacions.

## Història

L'aerolínia va ser creada i va començar les seves operacions l'any 1977. L'agost de l'any 2000, PrivatAir va comprar Flight Services Group als Estats Units, passant a denominar-se l'empresa matriu PrivatAir Group. Al maig de 2003 PrivatAir i Swissport van crear la companyia PrivatPort a Ginebra. El 5 de desembre de 2018, PrivatAir va declarar la insolvència i va cessar les seves operacions.

## Referències

* ↑ ch-aviation.com - PrivatAir's Swiss, German units file for insolvency 5 December 2018
* ↑ privatair (5 Dec 2018). "Press Release". Nota de premsa. Arxivat 20 de gener 2019 a Wayback Machine.
* 1 2 Cathy Buyck «PrivatAir Files for Insolvency». AIN online, December 6, 2018.
* ↑ «Company History». PrivatAir. Arxivat de l'original el 2007-10-13. [Consulta: 18 febrer 2011].
# Priuràlovka

Priuràlovka (en rus: Приураловка) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 55 habitants. Pertany al districte d'Arkhànguelskoie.

## Referències

* ↑ Единый электронный справочник муниципальных районов Республики Башкортостан — приложение в формате Excel Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine..
# Privalia

Privalia, nom comercial de Privalia Venda Directa, SA, és una empresa catalana de moda en línia, que opera a Espanya, Itàlia, el Brasil i Mèxic. Privalia, que té la major quota de mercat en tots aquests mercats, organitza, campanyes curtes de botigues monomarca (que duren entre 3 i 5 dies) on els usuaris registrats poden accedir després de donar-se d'alta a través d'un missatge, de correu electrònic o alertes mòbils. Té la seu al districte 22@ de Barcelona, i compta amb filials a Milà (Itàlia), São Paulo (Brasil) i Ciutat de Mèxic. Dona feina a més de 900 persones i compta amb més 24 milions d'usuaris registrats a tot el món. Al voltant del 75% per cent de les vendes de Privalia provenen de fora d'Espanya, amb Brasil com el principal mercat internacional. El 2013 va tenir per primera vegada un benefici consolidat de 16,6 milions d'euros.
Actualment el 60% dels ingressos de la botiga online provenen de compres fetes a terminals mòbils (smartphones i tablets), i a data de novembre de 2015 tenien 12 milions de descàrregues de la seva aplicació mòbil.

## Referències

* ↑ Spanish Shopping Club Privalia Aims for Latin America With $95M Score, The New York Times, 4 October 2010
* ↑ Privalia receives $95m venture capital boost, Financial Times, 3 October 2010
* ↑ «beneficis a Privalia». El Punt Avui, 05-04-2014 [Consulta: 7 abril 2014].
* ↑ «Entrevista a Ferran Güell, CMO de Privalia».

## Enllaços externs

* Web oficial
# Rainaut de Pons

Rainaut de Pons (primer quart del s. XIII) fou un trobador occità. Se'n conserva només una composició.

## Vida i obra

La breu vida que comparteix aquest trobador amb Jaufré de Pons ens informa que era el gentil castellà del castell de Pons, a Saintonge, a la marca del Peitieu; i que sabia trobar i havia fet tençons amb un cavaller del seu castell, Jaufré de Pons. Efectivament, es conserva un partimen amb un plantejament sobre una qüestió amorosa entre els dos.

### Partimen

* (261,1 = 414,1) Seigner Jaufre, respondetz mi si·us platz (partimen amb Jaufré de Pons)

## Referències

* ↑ Segons Riquer, Vidas, p. 109, nota 68
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet

## Bibliografia

* Ruth Harvey / Linda Paterson, The Troubadour tensos and partimens : a critical edition, Rochester / Londres, Brewer / Modern Humanities Research Association, 2010 [edició del partimen a les pàgines 1120-1124]
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores : textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores / Galaxia Gutemberg, 1995, p. 109-110 [miniatura del cançoner I, i text de la vida en occità i castellà]

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 332
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 109-110 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatura del cançoner I]
* Jean Boutière / Alexander H. Schutz (editors), Biographies des troubadours : textes provençaux des XIIIe et XIVe siècle, París, Nizet, 1950, 1964, p.308
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Rainaut de Pons és el número PC 414]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-414/414%20-%20Rainaut%20de%20Pons.htm
# Rainbow/PUSH

Rainbow/PUSH és una organització sense ànim de lucre creada de la fusió de dues organitzacions sense ànim de lucre fundades per Jesse Jackson — Operation PUSH (en anglès: People United to Save Humanity, en català: Persones Unides per a Salvar la Humanitat) i la National Rainbow Coalition. L'organització es dedica a la justícia social, els drets civils i l'activisme polític.
El desembre de 1971, Jackson dimití d'Operation Breadbasket després d'un enfrontament amb el reverend Ralph Abernathy i fundà Operation PUSH. Jackson fundà la National Rainbow Coalition el 1984, que es fusionà amb PUSH el 1996. L'organització conjunta té la seu nacional al South Side de Chicago i té branques a Washington DC, Nova York, Los Angeles, Detroit, Houston, Atlanta, Silicon Valley, Nova Orleans i Boston.