OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# İstanbulspor

L'İstanbulspor Anonim Şirketi és un club esportiu, destacat en futbol, turc de la ciutat d'Istanbul.

## Història

L'İstanbulspor fou fundat per Kemal Halim Gürgen i per estudiants del Liceu d'Istanbul (İstanbul Lisesi) el 4 de gener de 1926. La temporada 1931-1932 guanyà la Lliga d'Istanbul i el campionat turc.
Fins al 1990 el club fou dirigit per la fundació del Liceu d'Istanbul anomenant-se İstanbulspor SFTAŞ. Ascendí i descendí de la màxima categoria del futbol turc diversos cops. El 1990, l'Uzan Holding, dirigit per l'empresari i antic membre del Liceu Cem Uzan, comprà el club i el convertí en İstanbulspor A.Ş.. Aconseguí ascendir a la primera divisió el 1995, quedant quart classificat la temporada 1997-1998 fet que li donà la possibilitat de disputar la Copa de la UEFA. La família Uzan deixà de donar el seu suport al club el 2001. El club entrà en una crisi econòmica i el 2003 fou intervingut per les autoritats. De forma paral·lela baixà de categoria. L'any 2006 el club fou venut a l'empresa de l'antic jugador Saffet Sancaklı Marmara Spor Faaliyetleri San. ve Tic. A.Ş. per $3,250,000.
Històricament és el quart club de la ciutat d'Istanbul en importància i millor estructura professional, darrere dels tres grans Beşiktaş JK, Galatasaray i Fenerbahçe SK.

## Símbols

Els colors de l'İstanbulspor són el groc i el negre, que són els colors del Liceu d'İstanbul. També s'accepta el blanc com a tercer color, però no és oficial.
Pel fet d'haver representat a Turquia en una competició internacional, el club té el privilegi d'usar la bandera turca com emblema, que usa juntament amb l'emblema del Liceu.

## Palmarès

* Segona divisió turca (2): 1967-68, 1993-94
* Campionat turc de futbol (1): 1931-32
* Lliga d'Istanbul de futbol (1): 1931-32
* Istanbul Escut: (1): 1931
* Copa TSYD (2)

## Jugadors destacats

| Elvir Baljić Elvir Bolić Alban Bushi Oğuz Çetin Tanju Çolak Kostas Kasapoğlu Aykut Kocaman Vedin Music Uche Okechukwu | Yasin Özdenak Oleg Salenko Cemil Turan John van den Brom Peter van Vossen Sergen Yalçın Yıldo Alex Yordanov Zdravko Zdravkov |

## Referències

* ↑ «Tarihçe & Belgesel». Arxivat de l'original el 2020-12-06. [Consulta: 17 desembre 2020].
* ↑ Vakfı, İstanbul Erkek Liseliler Eğitim. «İstanbulspor Tarihi» (en turc). [Consulta: 17 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
# The Prize

* Aquest article tracta sobre el telefilm suec. Si cerqueu el llargmetratge dirigit per Robson, vegeu «El premi».
The Prize és un telefilm de comèdia suec emès el 1986 per Sveriges Television i rodat en anglès sobre el Premi Nobel i els seus guanyadors. La pel·lícula va ser realitzada per la gent que hi havia darrere de Helt apropå i va rebre el premi Rose d'Or al Festival de Montreux (Suïssa) de 1987 i el "Premi Especial de la Ciutat de Montreux".

## Referències

* ↑ Eurovision vann tv-priset Guldrosen, 14 de setembre de 2016

## Enllaços externs

* Helt Apropå - The Prize - 1987 Part 1/3 a Youtube
* Helt Apropå - The Prize - 1987 Part 2/3 a Youtube
* Helt Apropå - The Prize - 1987 Part 3/3 a Youtube
# The Prizefighter and the Lady

The Prizefighter and the Lady és una pel·lícula de la MGM de 1933, dirigida per W.S. Van Dyke, amb Myrna Loy i Jack Dempsey, l'excampió del món de boxa.

## Argument

Va ser el debut al cinema pels boxejadors professionals Baer i Carnera. Carnera era el campió mundial de boxa de pesos pesants en l'estrena de la pel·lícula, mentre Baer li prendria el títol l'any següent. premis
Dirigida per W.S. Van Dyke i Howard Hawks, va ser adaptada a la pantalla per John Lee Mahin i John Meehan, des de la història de Frances Marion. Marion va rebre una nominació a l'Oscar al millor guió original.

## Repartiment

* Myrna Loy: Belle
* Max Baer: Steve
* Primo Carnera: Carnera
* Jack Dempsey: Promotor
* Walter Huston: el Professor
* Otto Kruger: Willie Ryan
* Vince Barnett: Bugsie
* Robert McWade: el fill adoptiu
* Muriel Evans: Linda
* Jean Howard: Show-Girl
* Arthur Hoyt
* Frank Moran
* Dennis O'Keefe
* Jack Pennick

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1934. Oscar al millor guió original per Frances Marion

## Referències

* ↑ «The Prizefighter and the Lady». The New York Times.
* ↑ «The Prizefighter and the Lady, premis». The New York Times.
# The Scorpion King

The Scorpion King és una pel·lícula del 2002 dirigida per Chuck Russell, amb Dwayne Johnson com a protagonista, que va debutar a The Mummy Returns (2001). És una preqüela de The Mummy (1999), i va tenir diverses seqüeles: The Scorpion King: Rise of a Warrior (2008), The Scorpion King 3: Battle for Redemption (2012), The Scorpion King 4: Quest for Power (2015) i The Scorpion King: Book of Souls.
The Scorpion King narra els orígens de Mathayus l'acadi i el seu ascens al tron. El nom d'Horus Escorpió es refereix a un governant del període predinàstic d'Egipte. La pel·lícula reflecteix, vagament, la història d'aquest personatge i l'estil de vida de la població de la zona, la qual està farcida d'anacronismes, com l'ús d'espases d'acer o de la pólvora.
Inspirada en un llegendari guerrer egipci, els fets de The Scorpion King tenen lloc 5.000 anys abans dels de The Mummy Returns, a la famosa ciutat de Gomorra. El seu dirigent, Memnon, està decidit a acabar amb tota la gent nòmada del desert. Les poques tribus que hi queden, que per natura mai no foren aliades, només tenen una opció: unir-se. Com que saben que el seu enemic depèn de les visions d'un vident, contracten els serveis d'un assassí de renom, Mathayus (Dwayne Johnson) per eliminar el vident. Després d'infiltrar-se en terreny enemic, en Mathayus descobreix que el fetiller en qüestió és, en realitat, una dona (Kelly Hu). En comptes de matar-la, se l'emporta al desert, car els homes d'en Memnon tractaran de rescatar-la i tornar-la al líder.

## Referències

* ↑ Ndalianis, Angela. The Horror Sensorium (en anglès). McFarland, 2012, p. 60. ISBN 9780786490431 [Consulta: 6 maig 2024].
# The Script

The Script és un grup de Dublín, Irlanda. El seu primer disc homònim va ser publicat el 2008 i entre les cançons es trobaven èxits com "The Man Who Can't Be Moved". Està format per Danny O'Donoghue (veu), Mark Sheenan (guitarra) i Glen Power (bateria).

## Discografia

* The Script (2008)
* Science & Faith (2010)
* #3 (2012)
* No Sound Without Silence (2014)
* #4 (2017)

## Referències

* ↑ «The Original Band at SoundClick.com» (en anglès). SoundClick.com. [Consulta: 25 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tiranet orellut cella-rogenc

El tiranet orellut cella-rogenc (Phylloscartes superciliaris) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos i clars a muntanyes de Costa Rica, oest i est de Panamà, est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut cella-rogenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Tiranet orellut bigarrat

El tiranet orellut bigarrat (Pogonotriccus poecilotis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes des de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes del nord-oest i est de l'Equador fins l'est del Perú.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut bigarrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Torneig Comte de Godó 1995

El Trofeu Comte de Godó 1995 és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries Championship Series de l'ATP. La 43a edició del torneig es va celebrar entre el 10 i el 16 d'abril de 1995 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | O. Gross | 3 | 6² | |
| | C. Costa | 6 | 7 | | | C. Costa | 3 | 6 | 5 |
| 9 | T. Muster | 7 | 6 | | 9 | T. Muster | 6 | 3 | 7 |
| | J. Sánchez | 6⁵ | 4 | | | | | | | 9 | T. Muster | 6 | 6 | |
| 3 | I. Kàfelnikov | 6 | 6 | | | | | | | 3 | I. Kàfelnikov | 3 | 3 | |
| Q | M. Ríos | 4 | 3 | | 3 | I. Kàfelnikov | 6 | 6 | | | | | | |
| Q | T. Champion | 6 | 5 | 6 | Q | T. Champion | 4 | 3 | | | | | | |
| WC | R. Carretero | 3 | 7 | 2 | | | | | | | | | | | 9 | T. Muster | 6 | 6 | 6 |
| 5 | G. Ivanisevic | 7 | 6 | | | | | | | | | | | | 7 | M. Larsson | 2 | 1 | 4 |
| | C. Ruud | 5 | 1 | | 5 | G. Ivanisevic | 1 | 6 | 6 | | | | | |
| 14 | K. Nováček | 3 | 6$^3$ | | 4 | A. Berasategui | 6 | 4 | 4 | | | | | |
| 4 | A. Berasategui | 6 | 7 | | | | | | | 5 | G. Ivanisevic | 4 | 6 | 4 |
| 7 | M. Larsson | 6 | 6 | | | | | | | 7 | M. Larsson | 6 | 4 | 6 |
| | T. Carbonell | 2 | 1 | | 7 | M. Larsson | 6 | 6 | | | | | | |
| | J. Arrese | 6 | 7 | | | J. Arrese | 3 | 1 | |
| | G. Schaller | 3 | 6$^4$ | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Andrea Gaudenzi Goran Ivanisevic | 6 | 6 |
| | Guy Forget David Wheaton | 2 | 4 | | Andrea Gaudenzi Goran Ivanisevic | 6 | 6 |
| | Wayne Arthurs Donald Johnson | 6 | 6 | 6 | Sergio Casal Emilio Sánchez | 1 | 4 |
| 6 | Sergio Casal Emilio Sánchez | 7 | 7 | | | | | Andrea Gaudenzi Goran Ivanisevic | 2 | 4 |
| 5 | Nicklas Kulti Magnus Larsson | 6 | 6 | | | | | Trevor Kronemann David Macpherson | 6 | 6 |
| 4 | Olivier Delaitre Piet Norval | 2 | 4 | 5 | Nicklas Kulti Magnus Larsson | 6 | 4 |
| | Trevor Kronemann David Macpherson | 6 | 7 | | Trevor Kronemann David Macpherson | 7 | 6 |
| | Luke Jensen Murphy Jensen | 2 | 6 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí
* Quadre dobles masculins
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Torneig Comte de Godó 1998

El Trofeu Comte de Godó 1998 és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries International Gold de l'ATP. La 46a edició del torneig es va celebrar entre el 13 i el 19 d'abril de 1998 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | I. Kàfelnikov | 7 | 3 | 6 |
| Q | Q. Muñoz | 6$^7$ | 6 | 1 | 1 | I. Kàfelnikov | 4 | 4 | |
| 9 | A. Costa | 4 | 4 | | 7 | A. Berasategui | 6 | 6 | |
| 7 | A. Berasategui | 6 | 6 | | | | | | | 7 | A. Berasategui | 7 | 6 |
| | D. Hrbaty | 5 | 6 | 6 | | | | | | 6 | C. Moyà | 6⁹ | 4 |
| 14 | M. Gustafsson | 7 | 4 | 3 | | D. Hrbaty | 6 | 3 | 3 | | | | |
| | B. Ulihrach | 4 | 6$^3$ | | 6 | C. Moyà | 4 | 6 | 6 | | | | |
| 6 | C. Moyà | 6 | 7 | | | | | | | | | | | 7 | A. Berasategui | 2 | 6 | 3 | 2 |
| | S. Dosedel | 3 | 5 | | | | | | | | | | | | T. Martin | 6 | 1 | 6 | 6 |
| | T. Martin | 6 | 7 | | | T. Martin | 6 | 6 | | | | | |
| WC | M. Safin | 4 | 6 | 2 | | C. Costa | 2 | 4 | | | | | |
| | C. Costa | 6 | 3 | 6 | | | | | | | T. Martin | 6 | 7 |
| 8 | S. Bruguera | 6 | 1 | 7 | | | | | | | A. Gaudenzi | 4 | 6⁵ |
| | F. Dewulf | 3 | 6 | 5 | 8 | S. Bruguera | 6 | 2 | 3 | | | | |
| | A. Gaudenzi | 3 | 6 | 6 | | A. Gaudenzi | 3 | 6 | 6 |
| 2 | À. Corretja | 6 | 1 | 3 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Jacco Eltingh Paul Haarhuis | 6 | 6 | |
| 8 | Wayne Ferreira Ievgueni Kàfelnikov | 4 | 3 | | 1 | Jacco Eltingh Paul Haarhuis | 3 | 6 | 6 |
| 3 | Jim Grabb Cyril Suk | 6 | 6 | 6 | 3 | Jim Grabb Cyril Suk | 6 | 3 | 3 |
| 6 | Neil Broad Piet Norval | 3 | 7 | 3 | | | | | | 1 | Jacco Eltingh Paul Haarhuis | 7 | 6 |
| 5 | Luis Lobo Javier Sánchez | 6 | 6 | | | | | | | 2 | Ellis Ferreira Rick Leach | 5 | 0 |
| 4 | Donald Johnson Francisco Montana | 2 | 4 | | 5 | Luis Lobo Javier Sánchez | 2 | 5 | |
| 7 | David Adams Daniel Orsanic | 1 | 4 | | 2 | Ellis Ferreira Rick Leach | 6 | 7 | |
| 2 | Ellis Ferreira Rick Leach | 6 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí
* Quadre dobles masculins
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Torneig Comte de Godó 2001

El Trofeu Comte de Godó 2001, també conegut com a Open Seat Godó 2001, és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries International Gold de l'ATP. La 49a edició del torneig es va celebrar entre el 23 i el 29 d'abril de 2001 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final | Final | Final |
| Q | F. Luzzi | 7 | 3 | 6 |
| | Á. Calatrava | 6⁵ | 6 | 3 | Q | F. Luzzi | 1 | 4 | |
| | A. Medvèdev | 6⁶ | 5 | | 7/WC | T. Enqvist | 6 | 6 | |
| 7/WC | T. Enqvist | 7 | 7 | | | | | | | 7/WC | T. Enqvist | 3 | 3 |
| 4 | À. Corretja | 6 | 6 | | | | | | | 11 | C. Moyà | 6 | 6 |
| | N. Massú | 4 | 3 | | 4 | À. Corretja | 3 | 1 | | | | | |
| 11 | C. Moyà | 7 | 6 | | 11 | C. Moyà | 6 | 6 | | | | | |
| 5 | A. Clément | 5 | 2 | | | | | | | | | | | 11 | C. Moyà | 6 | 5 | 3 | 6 | 5 |
| | S. Bruguera | 4 | 2 | | | | | | | | | | | 3 | J.C. Ferrero | 4 | 7 | 6 | 3 | 7 |
| WC | F. Mantilla | 6 | 6 | | WC | F. Mantilla | 6 | 4 | 1 | | | | |
| 16 | A. Costa | 4 | 6 | 3 | 3 | J.C. Ferrero | 1 | 6 | 6 | | | | |
| 3 | J.C. Ferrero | 6 | 3 | 6 | | | | | | 3 | J.C. Ferrero | 7 | 6 |
| | T. Robredo | 1 | 0 | | | | | | | | M. Kratochvil | 5 | 2 |
| | M. Kratochvil | 6 | 6 | | | M. Kratochvil | 6 | 2 | 6 | | | | |
| | G. Blanco | 4 | 2 | | | A. Portas | 3 | 6 | 1 |
| | A. Portas | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Wayne Arthurs Sandon Stolle | 7 | 6 | |
| | Andrew Kratzmann Tom Vanhoudt | 5 | 4 | | | Andrew Kratzmann Tom Vanhoudt | 6 | 2 | 1 |
| WC | Tommy Robredo Fernando Vicente | 7 | 7 | | WC | Tommy Robredo Fernando Vicente | 3 | 6 | 6 |
| 6 | Michael Hill Scott Humphries | 6$^3$ | 6$^4$ | | | | | | | WC | Tommy Robredo Fernando Vicente | 6² | 4 |
| | Marius Barnard Cyril Suk | 6 | 3 | 6⁵ | | | | | | 2 | Donald Johnson Jared Palmer | 7 | 6 |
| 4 | Joshua Eagle Andrew Florent | 2 | 6 | 7 | 4 | Joshua Eagle Andrew Florent | 6$^3$ | 6² | |
| 8 | Mark Knowles Brian MacPhie | 5 | 4 | | 2 | Donald Johnson Jared Palmer | 7 | 7 | |
| 2 | Donald Johnson Jared Palmer | 7 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Tapacul gros bigotut

El tapacul gros bigotut (Pteroptochos megapodius) és una espècie d'ocell passeriforme endèmica de Xile. Pertany al gènere Pteroptochos, juntament amb altres dues espècies.
L'espècie nominal es troba a Xile central, des del nord de la Regió de Bío-Bío fins a la Regió de Coquimbo. La subespècie es troba a la Regió d'Atacama. Ambdues habiten vessants rocosos amb matolls, des del nivell del mar fins als pujols del començament dels Andes, a uns 3.700 msnm. És principalment una au terrestre, que té la capacitat de córrer ràpidament. S'alimenti d'invertebrats, com a insectes i cucs.

## Referències

* ↑ «Tapacul gros bigotut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Tapacul gros gorjablanc

El tapacul gros gorjablanc (Scelorchilus albicollis) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants àrids amb matolls i àrees rocoses de les terres baixes fins als 1500 m al nord i centre de Xile.

## Referències

* ↑ «Tapacul gros gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# The World of the Married

The World of the Married (Hangul: 부부의 세계; RR: Bubuui segye) és una sèrie de televisió de Corea del Sud protagonitzada per Kim Hee-ae, Park Hae-joon i Han So-hee en papers principals. Narra una història d'una parella casada la traïció dels uns amb els altres condueix a un remolí de venjança, pena i curació. La sèrie es basa en l'èxit de la sèrie de drama de BBC One Doctor Foster, protagonitzada per Suranne Jones en el paper principal. Es va emetre a JTBC els divendres i dissabtes a les 10:50 (KST) horari del 27 de març al 16 de maig del 2020.

## Referències

* ↑ https://www.hancinema.net/kim-hee-ae-and-park-hae-joon-to-star-in-the-world-of-the-married-134105.html
* ↑ https://www.forbes.com/sites/joanmacdonald/2020/01/09/ten-highly-anticipated-k-dramas-planned-for-2020/#48d908e04195
* ↑ https://entertain.naver.com/now/read?oid=213&aid=0001153518
* ↑ https://entertain.naver.com/now/read?oid=109&aid=0004168332
# The Wrath of Becky

The Wrath of Becky és una pel·lícula de thriller d'acció nord-americana de 2023 dirigida per Matt Angel i Suzanne Coote. Angel va escriure el guió a partir d'una història pròpia i de Coote. El film és una seqüela de la pel·lícula Becky del 2020.
The Wrath of Becky es va estrenar al festival de cinema South by Southwest l'11 de març de 2023 i als Estats Units el 26 de maig de 2023. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Lulu Wilson com a Becky
* Seann William Scott com a Darryl Jr.
* Denise Burse com a Elena
* Jill Larson com a Darryl Sr.
* Michael Sirow com a Anthony
* Aaron Dalla Villa com a DJ

## Rodatge

El rodatge va tenir lloc en secret a Nova Jersey, durant 18 dies. El rodatge addicional es va produir a la ciutat de Scotch Plains a principis de juny. Àngel i Coote, així com la seva directora de fotografia Julia Swain, van decidir abandonar els mètodes manuals de filmació utilitzats a la pel·lícula anterior i, en canvi, utilitzar moviments de càmera més llis i steadicam.

## Referències

* ↑ «The Wrath of Becky». Goita què fan, ara!. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ Hamman, Cody. «Becky 2: The Wrath of Becky: Lulu Wilson returns for sequel, joined by Seann William Scott». JoBlo.com, June 8, 2022. [Consulta: April 2, 2023].
* ↑ Sean, Sadie. «SXSW 2023 - Creating Escapism and Making a Statement with Satire: A Conversation with The Wrath of Becky Filmmakers Matt Angel and Suzanne Coote and Star Lulu Wilson». Script Magazine, March 16, 2023. [Consulta: April 2, 2023].
* ↑ Samuels, Remy. «Grab Some Popcorn, A Movie Is Being Filmed At This Scotch Plains Diner». Patch, June 6, 2022. [Consulta: April 2, 2023].
* ↑ McAndrews, Mary. «The Wrath of Becky Cinematographer and Production Designer Discuss Creating The Look Of The New Revenge Thriller [SXSW 2023 Interview]». Dread Central, March 21, 2023. [Consulta: April 2, 2023].
# Therme

«Therme» té aquests significats:
Geografia:
* Therme o Therma, antic nom de Tessalònica
* Therma o Therme, antiga ciutat d'Etòlia
Onomàstica:
# Teatro Civico

«Teatro Civico» té aquests significats:
* Teatro Civico de L'Alguer (Sardenya)
* Teatro Civico de Càller (Sardenya)
* Teatro Civico de Sàsser (Sardenya)
* Teatro Civico de La Spezia (Ligúria)
# Tiranet alabarrat

El tiranet alabarrat (Mecocerculus stictopterus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes des del sud i est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela, cap al sud, a través de l'Equador i Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tiranet alabarrat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Timàlia caragolet ventregrisa

La timàlia caragolet ventregrisa (Spelaeornis reptatus) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc des del sud-est d'Arunachal Pradesh a l'oest, nord i est de Myanmar, sud-oest de la Xina, al sud de Szechwan i oest de Yunnan.

## Referències

* ↑ «Timàlia caragolet ventregrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tnine Aday

Tnine Aday (en àrab اثنين أداي, Iṯnīn Adāy; en amazic ⵜⵏⵉⵏ ⵓ ⵡⴰⴷⴰⵢ) és una comuna rural de la província de Tiznit, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 1.903 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# To greu

Els baixos, greus o tons greus són la zona o regió de les baixes freqüències, que l'oïda humana és capaç de captar i d'interpretar. Este marge està comprès, aproximadament, entre els 20 i 500 hertzs. L'oïda humana és capaç de captar vibracions d'un ampli espectre de freqüències (aproximadament entre 20 i 20.000 hertzs), marge d'audiofreqüències que determina l'anomenat espectre audible. El baix o registre greu és la part o veu més greu d'una composició musical, la funció de la qual és proporcionar la base harmònica a la música. Així doncs, el baix executa els sons més greus de la música. En l'orquestra o en qualsevol altra agrupació musical, el baix és l'encarregat de fer sonar les notes que s'utilitzen per oferir un contrapunt o contra-melodia en un context harmònic, ja sigui esbossant o juxtaposant-se a la progressió dels acords, o subratllant el ritme, juntament amb la percussió, si n'hi ha. En molts estils de música popular, com ara el jazz, el blues, el funk, o la música electrònica s'encarrega de fer el suport harmònic i rítmic, generalment fent sonar la fonamental o la quinta de l'acord i marcant els temps forts. Alguns dels instruments que habitualment s'encarreguen d'aquesta part són el baix elèctric, el contrabaix o el teclat (piano, orgue Hammond, orgue electrònic o sintetitzador).

## Referències

* ↑ «Sonido - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Pitch | Definition, Frequency, & Music | Britannica» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2023].

## Vegeu també

* Baix continu
* Baix d'Alberti
* Baix obstinat