OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rohaïta

La rohaïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de John Rose Hansen (1937), professor de mineralogia danès de la Universitat de Copenhaguen.

## Característiques

La rohaïta és un sulfur de fórmula química (Tl,Pb,K)₂Cu$_{8.7}$Sb₂S₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. En rares ocasions es troba en forma de cristalls euèdrics i subèdrics, de fins a 0,5 mm; normalment es troba en forma d'agregats irregulars. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rohaïta pertany a «02.BD: Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Hg, Tl» juntament amb els següents minerals: imiterita, gortdrumita, balcanita, danielsita, donharrisita, carlinita, bukovita, murunskita, talcusita, calcotal·lita, sabatierita, crookesita i brodtkorbita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons tallant intrusions alcalines. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcocita, löllingita, cuprita, plata, analcima o sodalita. Va ser descoberta l'any 1978 a les presències de Rohaite, a Kvanefjeld, al complex intrusiu d'Ilímaussaq (Narsaq, Groenlàndia), l'únic indret on se n'ha trobat fins ara.

## Referències

* ↑ «Rohaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 febrer 2016].
* 1 2 «Rohaite» (en anglès). Handbook pf Mineralogy. [Consulta: 25 febrer 2016].
# Runcons

* No s'ha de confondre amb Runicates.
Els runcons (llatí: Runcones o Ruccones) eren un poble probablement àstur, però que podien haver habitar Ourense, Lleó, Astúries o Cantàbria. Alguns estudiosos els identifiquen amb els araucons sotmesos per Leovigild el 575.

## Els araucons

Els araucons foren un poble que vivia entre Galícia i Lleó, a les muntanyes d'Ourense, i foren dominats pel rei visigot Leovigild el 575. Aquestes regions havien d'estar sota domini del Regne dels sueus, però a cavall entre els territoris actualment lleonesos i les terres del Regne dels sueus, havien sorgit senyorius locals de vinculació incerta probablement iniciats després del 457, al debilitar-se el regne sueu, i consolidats posteriorment fins a aconseguir una independència efectiva dels sueus. El poble dels araucons o aregenses (que van donar nom a les muntanyes de la zona, conegudes com a muntanyes Aregenses) era un d'aquests principats independents.
En aquesta zona Leovigild va fer presoner al senyor local (loci senior) anomenat Aspidius, juntament amb la seva dona i fills, i s'apoderà dels seus dominis. Aspidius governava probablement sobre els araucons. Miró rei dels sueus els va combatre el 572. Dominats pels visigots vers el 575, es van revoltar en temps de Sisebut i foren derrotats pel dux o comes visigot, Rèquila.

## Referències

* ↑ Cénac-Moncaut, Justin. «Histoire des Peuples et des Etats pyrénéens (Tom. 1)» (en francès). Editions des Régionalismes, 2 gen. 2014.
# Torremontalbo

Torremontalbo és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Torremormojón

Torremormojón és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya). Té dos munments històric-artístics, el castell de Torremormojón (declarat el 1878) i l'Església de Santa Maria del Castillo (declarada el 1981).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 76 | 84 | 86 | 78 |

## Vegeu també

* Retaule del mestre de Calzada (Torremormojón)

## Referències

* ↑ «Castillo de Torre de Mormojón. Real Orden del Ministerio de Fomento de 6 de setembre de 1878. RI.51-0000023-00000» (en castellà). Bienes Inmuebles. [Consulta: 29 febrer 2016].
* ↑ «Templo Parroquial de Santa María del Castillo. Real Decreto de 24 de juliol de 1981» (en castellà). Bienes Inmuebles. [Consulta: 29 febrer 2016].
# Tin Sontsia

Tin Sontsia (ucraïnès: Тінь Сонця, de vegades s'utilitza la traducció literal Ombra de Sol) és un grup de música folk metal Kyiv (Ucraïna), tot i que la seva música conté elements de metal simfònic, també. Principalment l'estil del grup era proper al rock alternatiu, però des del 2003 han adaptat un estil anomenant "Cossack rock". Gairebé tots de les lletres són en ucraïnès excepte un parell de cançons de belarús. El grup ha intervingut en un gran nombre de festivals, els més gran dels quals són Basovišča i Zakhid. Són coneguts per tocar en directe extensament i per donar suport als soldats ucraïnesos que lluiten a la zona ATO. La seva cançó "Kozaky" era l'himne oficiós la Selecció de Futbol d'Ucraïna durant la l'Eurocopa de 2016. La mateixa cançó serveix també per la introducció per al boxador professional Oleksandr Usyk.

## Membres
### Membres actuals

* Serhiy Vasyliuk (veu principal, guitarra acústica)
* Ivan Luzan (bandura)
* Mykola Luzan (guitarra, cantant)
* Volodymyr Khavruk (bateria)
* Ruslan Mikaelyan (guitarra)
* Ivan Hryhoriak (baix)

## Discografia
### Àlbums

* 2002 - Святість Віри (Sviatist Viry, Versió de prova)
* 2005 - За Межею (Za Mezheiu, Versió de prova)
* 2005 - Над Диким Полем (Nad Dykym Polem)
* 2007 - Полум'яна Рута (Polumiana Ruta)
* 2011 - Танець Серця (Tanets Sertsia)
* 2014 - Грім В Ковальні Бога (Hrim V Kovalni Boha)
* 2016 - Буремний Край (Buremnyi Krai)
* 2018 - Зачарований Світ (Món Encantat, Zacharovanyi Svit)
* 2020 - На Небесних Конях (Damunt Heveanly Cavalls, Na Nebesnykh Koniakh)

### Projectes en solitari i en paral·lel

* 2005 - Зачарований Світ (Zacharovanyi Svit)
* 2010 - Сховане обличчя (Skhovane Oblychchia)

## Referències

* ↑ «uk:Іван Лузан: Рок-музика спонукає до роздумів, а коли додаються народні основи – тим паче» (en ucraïnès). 24tv.ua, 01-02-2013. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «15 років козацького року: у Франківську виступив гурт “Тінь Сонця” (фоторепортаж)» (en ucraïnès). gk-press.if.ua, 19-03-2018. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «uk:У Чернігів на День Незалежності приїде гурт «Тінь сонця»» (en ucraïnès). Час Чернігівський, 13-08-2018. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «uk:Гурт "Тінь сонця" готує сьомий альбом» (en ucraïnès). gazeta.ua, 15-04-2016. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «Còpia arxivada» (en ucraïnès). Етнофестиваль "ЗБЕРЕМОСЯ, РОДЕ!". Arxivat de l'original el 2018-10-17. [Consulta: 5 abril 2019].
* ↑ «uk:Футбольна візитка, "розігрів" Усика і гімн АТО: як легендарні "Тінь Сонця" запалювали у Києві» (en ucraïnès). 24tv.ua, 25-03-2018. [Consulta: 5 abril 2019].

## Enllaços externs

* Tin Sontsia - Lloc web oficial
# Murad Beg Khan

Murad Beg Khan fou un efímer kan de Kokand (1845) fill d'Alim Khan. El govern del kanat en la part final del regnat de Shir Ali Khan, estava en mans del general Mussulman Kul. Aquest era de la tribu uzbeka dels quiptxaqs, i en general afavoria a la seva tribu, el que va provocar el ressentiment dels sarts; aquestos, dirigits per Rahmet Ulla i Mehmed Kerim, van anar a Xahrisabz a buscar a Murad Beg, fill d'Alim Khan exiliat allí, per posar-lo al tron. Els conspiradors van demanar ajut al kan de Bukharà i el 1845, aprofitant una absència de Kul, ocupat amb l'exèrcit recaptant els impostos entre els quirguisos, es van dirigir a Kokand, que va ocupar sense gaire resistència. Però els ciutadans de Kokand no eren partidaris de relacions amb el kan de Bukharà i van cridar a Mussulman Kul, que no va tardar a retornar des del territori dels quirguisos amb l'exèrcit i va recuperar la ciutat. Uns relats diuen que Murad Beg fou executat, mentre altres diuen que va poder fugir a Shar-i Sabz.
Murad Beg Khan va deixar cinc fills en total:
* Amb la seva dona Jarkin, filla del quiptxaq Tokhta Nazar:
** Sarmasik, de 22 anys, beg de Taixkent
** Muhammad Khudayar, de 16 anys, beg de Marghilan
** Saltan Murad
* Amb una altra dona, també quiptxaq, de nom Suna Aim:
** Muhammad Malla, de 17 anys, beg d'Andijan
** Sufi.
Com que Mussulman Kul estava enemistat amb Sarmasik, va voler posar al tron a Muhammad Khudayar, que a més era el seu gendre (o hi va esdevenir). Per mitjà d'una carta de Khudayar, Sarmasik fou cridat a Kokand, hi va anar i fou executat i l'endemà Khudayar fou proclamat Khan.

## Bibliografia

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Teorema de Birch

En matemàtiques, el teorema de Birch, anomenat en honor de Bryan John Birch, és un enunciat sobre la representabilitat de zero per a formes de grau senar.

## Expressió del teorema de Birch

Sigui K un cos de nombres algebraics, k, l i n són nombres naturals, r$_1$, . . . ,r$_k$ són nombres naturals senars, i f$_1$, . . . ,f$_k$ són uns polinomi homogeni amb coeficients en K de graus r$_1$, . . . ,r$_k$ respectivament en n variables, llavors existeix un nombre ψ(r$_1$, . . . ,r$_k$,l,K) tal que
    $n\geq \psi (r_{1},\ldots ,r_{k},l,K)$
implica que existeix un subespai vectorial V de dimensió l de K$^n$ tal que
    $f_{1}(x)=\cdots =f_{k}(x)=0,\quad \forall x\in V.$

## Observacions

La demostració del teorema és per inducció sobre el grau màxim de les formes f$_1$, . . . ,f$_k$. Essencial per a la demostració és un cas especial, que pot ser demostrat per una aplicació del mètode del cercle de Hardy-Littlewood, del teorema que estableix que si n és prou gran i r és senar, llavors l'equació és
    $c_{1}x_{1}^{r}+\cdots +c_{n}x_{n}^{r}=0,\quad c_{i}\in \mathbb {Z} ,i=1,\ldots ,n$
té una solució en enters x$_1$, . . . ,x$_{n,}$ no tots són 0.
La restricció a r senar és necessària, ja que les formes de grau parell, com les formes quadràtiques positives, poden prendre el valor 0 només a l'origen.

## Referències

* ↑ Birch, B. J. «Homogeneous forms of odd degree in a large number of variables». A: Mathematika (en anglès). 4, 1957, p. 102–105.
# Francesc Izard i Bas

Francesc Izard i Bas (Sabadell, 18 de febrer de 1872 - 24 de juliol de 1957) fou un enginyer industrial català.

## Biografia

Es formà a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona, en l'especialitat de mecànica, entre els anys 1891 i 1895. Va fer pràctiques a la Maquinista Terrestre i Marítima.
De seguida va entrar a treballar al taller mecànic familiar fundat per l'avi matern, Francesc Bas i Tarré, el qual s'acabà denominant Successors de Francesc Bas. Com a tinent d'alcalde i membre de la Comissió de Foment de l'Ajuntament de Sabadell entre els anys 1912 i 1913, fou l'impulsor i autor del projecte d'elevació de les aigües del riu Ripoll al pla de Sabadell. Cinc anys després, l'any 1918, va participar en el projecte de construcció de la Torre de l'Aigua, una torre d'aigua construïda entre 1913 i 1915, i que actualment és un emblema arquitectònic de la ciutat. També intervingué en la constitució de la Companyia d'Aigües de Sabadell, un edifici modernista situat al carrer de la Indústria, al centre de la ciutat.
Projectà moltes instal·lacions industrials de Sabadell, i a més fou assessor tècnic de diverses comanyies locals de servei públic, com La Energía, SA, Fàbrica de Gas i La Electricidad, SA. També participà en altres projectes d'edificacions industrials i d'instal·lacions de maquinària de Catalunya i Espanya.
A Sabadell va projectar les xemeneies del vapors següents:
* Vapor Buxeda Vell - La Mercantil Sabadellense (1906)
* Vapor de Llagostera i Sampere (1907)
* Vapor de Francesc Sampere i Germans (1918)
També projectà algunes xemeneies que no s'han conservat, com per exemple la de cal Jepó Nou (1909) i la de La Electricidad, SA (1952).
Va ser el pare de Maria Josepa Izard i Llonch, ballarina i esportista.

## Vegeu també

* Vapors de Sabadell
* Llista de xemeneies de Sabadell

## Referències

* ↑ Nomenclàtor. «Carrer de Francesc Izard». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 20 maig 2016].
* ↑ Itinerari: Xemeneies de Sabadell. Un recorregut històric. Llibret de recuperació històrica del passat tèxtil de Sabadell i de divulgació documental.
* ↑ Tomàs Manyosa, Isabel Pardo i David Gonzàlez «Arxius en dansa: els inicis de la dansa clàssica a Sabadell a través dels fons documentals de Maria Josep Izard i Carme Mechó». Revista Arrona, 2015.
# Horná Poruba

Horná Poruba és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1355.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «História obce – Obec Horná Poruba» (en eslovac). [Consulta: 28 gener 2024].
# Laurelita

La laurelita és un mineral de la classe dels halurs. Rep el seu nom del canó Laurel, a Arizona, Estats Units, on es troba la localitat tipus.

## Característiques

La laurelita és un halur de fórmula química Pb₇F₁₂Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1988, i publicada per primera vegada un any més tard. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la laurelita pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, bismoclita, daubreeïta, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, nadorita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, heliofil·lita, mendipita, damaraïta, onoratoïta, cotunnita, pseudocotunnita i barstowita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Grand Reef, al canó Laurel, dins el districte d'Aravaipa, al comtat de Graham, a Arizona (Estats Units). També ha estat descrita a la mina Megala Pefka, al districte de Làurion (Grècia); i a les mines del Monte Trisa, a la localitat de Torrebelvicino, al Vèneto, Itàlia. Només ha estat trobada aquest tres indrets en tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Laurelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 novembre 2017].
# Fibra neutra

La fibra neutra o eix neutre és la superfície material corba, d'una peça allargada o d'una placa, deformada per flexió, que separa la zona comprimida de la zona traccionada. Les fibres neutres tenen aquestes propietats:

## Geomètrica

    si considerem una corba continguda totalment en la fibra neutra, les distàncies al llarg d'aquesta corba no varien abans i després de la deformació per flexió.

## Tensional

    En una biga de material elàstic i isòtrop sotmesa a flexió, la tensió sobre una secció transversal és proporcional a la distància a la fibra neutra.

## Representació bidimensional

    En una secció transversal bidimensional d'una biga o peça prismàtica sotmesa a flexió la fibra neutra queda reduïda a una línia recta.

## La fletxa

    És la màxima distància entre la fibra neutra de l'estat en repòs i sol·licitat (sota càrrega).

## Referències

* ↑ Moura, Tiago Rodrigues Coelho de «Demonstração do cálculo da linha neutra em vigas submetidas à flexão». Revista Científica Multidisciplinar Núcleo do Conhecimento, 10, 10, 14-11-2019, pàg. 99–115. DOI: 10.32749/nucleodoconhecimento.com.br/engenharia-civil/calculo-da-linha.
* ↑ Bhaduri, Amit. Mechanical Properties and Working of Metals and Alloys (en anglès). Springer, 2018-05-12, p. 175. ISBN 978-981-10-7209-3.
# Pianottoli-Caldarello

Pianotolli-Caldarello (en cors Pianottuli è Caldareddu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 729 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 307 | 310 | 794 | 889 | 653 | 729 |
# Pianoa

Pianoa és un gènere monotípic d'aranyes araneomorfes de la família dels gradungúlids (Gradungulidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1987 per Forster. Té una única espècie, Pianoa isolata, que és endèmica de Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ Forster, R. R., Platnick, N. I. & Gray, M. R. (1987). A review of the spider superfamilies Hypochiloidea and Austrochiloidea (Araneae, Araneomorphae). Bulletin of the American Museum of Natural History 185: 1-116
* ↑ «Gradungulidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 24 març 2017].

## Enllaços externs

* Pianoa a Animal Diversity Web (anglès)
* (anglès) World Spider Catalog: Pianoa Forster, 1987 en la família Gradungulidae +base de dades
# Mas Romaní

El Mas Romaní és una obra eclèctica de Font-rubí (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta baixa, pis i golfes, amb teulada a dues aigües i torratxa central amb coberta de pavelló. Gran galeria d'arcades de mig punt a l'ala lateral i posterior. Façana de composició simètrica amb balcons al pis i coronament. Casa dels masovers adossada. Jardí davanter i passeig de xiprers i rosers.

## Història

Aquesta data es conserva a la façana, i és possiblement la de la construcció de la casa. Les galeries laterals i posteriors corresponen a uns reforma posterior.

## Referències

* 1 2 «Mas Romaní». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2018].
# Meristogenys poecilus

Meristogenys poecilus és una espècie de granota que viu a Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Meristogenys poecilus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 21 d'abril del 2008.
# Pere Pugès i Dorca

Pere Pugès i Dorca (Sant Boi de Llobregat, 1951) és un empresari i activista català, d'ideologia independentista catalana, membre d'Independentistes d'Esquerres i un dels quatre fundadors de l'Assemblea Nacional Catalana.
Va néixer a Sant Boi de Llobregat el 1951. Militant del Partit Socialista d'Alliberament Nacional dels Països Catalans (PSAN), va participar activament en l'organització de la Diada de 1976. Pugès, que va formar part del moviment de Nacionalistes d'Esquerra, es va presentar com a candidat en les eleccions municipals de 1979 en el seu municipi natal dins de la coalició del PSAN amb la Lliga Comunista Revolucionària. Fracassada la candidatura, que no va obtenir cap regidor, Pugès i un grup de correligionaris entristes es van afiliar al Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), partit pel qual va ser escollit regidor de la corporació del 1987 al 1991 a l'Ajuntament de Sant Boi.
Entre 1989 i 1989 va exercir de vicepresident del Consorci per a la Normalització Lingüística de la Generalitat de Catalunya. I es va dedicar també als seus negocis privats.
Va ser un dels quatre ideòlegs darrere de la creació de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC), al costat de Miquel Strubell, Miquel Sellarès i Enric Aïnsa. I el 2013 fou expedientat al costat de Jordi Manyà, Joan Contijoch, Víctor Cucurull, Teresa Canas i Ramon Reig després de desaparèixer 75.000€ en el primer acte de l'ANC, al Palau Sant Jordi.
Mà dreta de Carme Forcadell, seria el centre de les acusacions de «falta de transparència» en la ANC prèvies a les eleccions internes de 2014.

## Referències

* ↑ «Independentistes d'Esquerra supera les mil adhesions al manifest de suport al Consell per la República». [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Pugès reclama redefinir el paper de l'ANC en l'escenari post 1-O i reconstruir relacions amb els partits» (en castellà), 14-03-2018. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ Velte, Samara «"Estatuak bere tresna guztiak ditu, baina ez du irudimenik"». Berria, 08-11-2014. Arxivat de l'original el 2018-10-12 [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ Ríos, Pere «De Sant Boi a la Meridiana». El País, 07-09-2016.
* ↑ Mercader, Jordi «El ‘pucholet’ del PSC». El País, 08-03-2015.
* 1 2 Ríos, Pere «Pere Pugès: “Vaig entrar al PSC amb l'ambició legítima de ser alcalde de Sant Boi, el meu poble”». El Llobregat, 01-09-2017.
* 1 2 Bolaño, Toni «La mano derecha de Forcadell, en el centro de la corrupción de la Asamblea Nacional Catalana». La Razón, 22-04-2014 [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ Roger, Maiol «Los vigilantes de la consulta». El País, 01-10-2014.
* ↑ Fernández-Miranda, Juan «La Asamblea Nacional Catalana registra agujeros contables desde su fundación». ABC, 14-05-2016.
# Pic de les Canals de Sellente

El Pic de les Canals de Sellente és un cim localitzat al vessant sud dels Pirineus, a la capçalera de la vall de Cardós, en el municipi de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà, dins l'àrea protegida del Parc Natural de l'Alt Pirineu. La seva altitud és de 2.356,3 metres, i està situat al massís limitat per la conca del riu de Sellente i els seus afluents a l'oest i el sud, i per la conca del riu de Broate i els seus afluents pel nord i l'oest.

## Referències

* ↑ ICGC, 2024.

## Bibliografia

* ICGC. «Pic de les Canals de Sellente» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2024. [Consulta: 2 octubre 2024].
# Penella

Penella és un poble ubicat al terme municipal de Cocentaina, a la comarca del Comtat (País Valencià). L'any 2009 tenia 30 habitants. Es troba al sud del centre municipal, a una distància de 7,5 km. D'origen islàmic, va ser lloc de moriscos. Entre el seu patrimoni històric hi destaquen el castell de Penella i l'església de Sant Tomàs. Precisament, celebra les seues festes en honor de Sant Tomàs de Vilanova, cap al mes de setembre.

## Referències

* ↑ «"Penella celebra les seues festes"». Arxivat de l'original el 2015-01-22. [Consulta: 31 març 2013].
* ↑ «"Penella també té festes"». Arxivat de l'original el 2013-09-24. [Consulta: 31 març 2013].

## Enllaços externs

* «Penella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Penelope

* No s'ha de confondre amb Penèlope.
«Penelope» té aquests significats:
* Penelope (gènere)
* Penelope (Cimarosa)
* (201) Penelope
# Menato Boffa

Menato Boffa va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Menato Boffa va néixer el 23 de desembre del 1929 a Vitulano, Campània, Itàlia i va morir a Nàpols, Itàlia el 28 de setembre del 1996.

## A la F1

Va debutar a la sisena cursa de la temporada 1961 (la dotzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 10 de setembre del 1961 el GP d'Itàlia al circuit de Monza encara que no va arribar a qualificar-se per disputar la prova.
Menato Boffa va participar en una única prova puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint prendre la sortida i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1961 | Mennato Boffa | Cooper | Climax | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA NVS | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Philautus medogensis

Philautus medogensis és una espècie de granota que es troba a la Xina i, possiblement també, a l'Índia.

## Referències

* Liang, F. & Lau, M.W.N. 2004. Philautus medogensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.