OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andreu Bosch i Girona

Andreu Bosch i Girona (Barcelona, 1 d'agost de 1903 - Barcelona, 5 de juliol de 1978) fou un futbolista català dels anys 1920.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria al CE Júpiter. Defensà els colors del FC Barcelona de l'edat d'or de 1922 a 1929. Guanyà cinc Campionats de Catalunya i tres Campionats d'Espanya, entre ells el famós campionat de 1928, en el qual el Barcelona guanyà la final a la Reial Societat en el tercer partit per 3 a 1, després d'haver empatat els dos primers partits a 1 gol. Fou un dels integrants de l'equip que guanyà la primera lliga del club l'any 1929, malgrat jugar només tres partits. El seu primer partit de lliga fou el 3 de març de 1929 enfront l'Arenas de Getxo empatant a dos gols. Després d'aquesta temporada es retirà del club retornant al CE Júpiter, on es retirà.
El seu fill Andreu Bosch i Pujol també fou futbolista del Barça de les Cinc Copes, durant la dècada de 1950.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga espanyola: 1928-29
* Copa espanyola: 1925, 1926, 1928
* Campionat de Catalunya: 1924, 1925, 1926, 1927, 1928
* Copa de Campions: 1927-28
* Campionat Aragó-Catalunya-València: 1926
* Campionat Catalunya-Múrcia-València: 1927
* Campionat Aragó-Catalunya-País basc: 1928
* Trofeu Lluís Companys: 1923
* Copa Palau de la Moda: 1924
* Copa Mas Navas: 1925
* Copa Comte de Lavern: 1925, 1926
* Copa Corralè: 1927

## Referències

* ↑ «Fallece Andreu Bosch a los 73 años». Mundo Deportivo, 18-12-2004. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Don Andrés Bosch Girona». La Vanguardia, 07-07-1978. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «Los Bosch en la historia azulgrana». Mundo Deportivo, 27-04-1968. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «El caso Bosch resuelto a favor del CD Júpiter». Mundo Deportivo, 22-11-1930. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Biografia a wikicule
* Perfil a BDFutbol
# Víctor Damiani

Víctor Damiani (Montevideo, 23 de desembre de 1893 - Cerro Colorado, 28 de gener de 1962) fou un baríton uruguaià que va viure el seu apogeu artístic entre les dècades del 20 i el 50.
Els seus pares provinents de Savona, Ligúria, es van establir a Montevideo en l'últim quart de segle xix. Als onze anys perd el pare i el germà gran envia Víctor, el més petit dels set germans, a Bèlgica per estudiar al Petit Seminarie de Bonne Sperance, antiga abadia trapenca. Posteriorment va ingressar a la Universitat de Lovaina amb la intenció d'estudiar medicina, però atret pel cant es desplaça a Catalunya per estudiar amb Joaquim Vidal Nunell i després a Buenos Aires amb Tuilio Quercia.
El 1919 debuta al Teatro Coliseo de Buenos Aires amb el paper d'Amonasro a Aida de Verdi, al costat de la soprano Lina Zola i el tenor Giulio Crimi. Després d'altres actuacions a Buenos Aires i Montevideo, Damiani emprèn una gira per Brasil actuant a Rio de Janeiro i Sao Paulo. L'èxit obtingut el porta a debutar a Itàlia en el paper secundari de Carlo Gerardo a Andrea Chenier. A partir d'aquest moment, la carrera de Damiani transcorre sempre en els rols principals de les obres que interpreta.
Va debutar el 1924 al Teatro Colón de Buenos Aires, on va tornar a actuar en 23 temporades, entre els anys 1929 i 1956. Damiani també va cantar al Gran Teatre del Liceu de Barcelona el 1925. Entre 1927 i 1929 actua a La Scala de Milà, sota la direcció d'Arturo Toscanini, fet que representa un punt àlgid en la seva carrera. Entre 1931 i 1932 actua a l'Òpera de Boston i a l'Òpera de Chicago.
Damiani va cantar oficialment per última vegada el 27 d'agost de 1961 a l'òpera Un ballo in maschera amb la soprano Raquel Adonaylo i el tenor Luis Giammarchi. El 28 de gener de 1962, convidat per Alberto Gallinal a Cerro Colorado, Damiani interpreta l'ària Nemico della patria i mor mentre sonen els aplaudiments.

## Referències

* 1 2 Silva Grucci, Guillermo. «Víctor Damiani: El Hombre» (en castellà). La Mañana. [Consulta: 25 agost 2021].
* 1 2 Puig, Barrett. Víctor Damiani: un señor en la escena. Barreiro y Ramos, 1991. ISBN 9789974330061.
* ↑ «Biografia». diarioelpais.com. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2021. [Consulta: 25 agost 2021].
* ↑ «Homenaje a Víctor Damiani» (en castellà). La Red 21. [Consulta: 4 febrer 2018].
# Carl Dietrich Harries

Carl Dietrich Harries (5 d'agost de 1866, Luckenwalde, Brandenburg, Prússia - 3 de novembre de 1923, Berlín, Alemanya) fou un químic alemany.

## Biografia

Harries era besnet del teòleg alemany Heinrich Harries. Rebé el seu doctorat el 1892. El 1900, es casà amb el Hertha von Siemens, filla de l'inventor i empressari Werner von Siemens el qual havia inventat un dels primers generadors d'ozó. El 1904, es traslladà com a catedràtic a la Universitat de Kiel, on romangué fins al 1916. Insatisfet de la vida acadèmica i per no haver obtingut un dels dos càrrecs en universitats de major prestigi, deixà la vida acadèmica per esdevenir director d'investigació de Siemens i Halske.

## Obra

Harries es dedicà a l'estudi de l'ozonòlisi. Establí els procediments experimentals per ozonòlisi, demostrà la generalitat de la reacció dels compostos no saturats amb l'ozó, i demostrà que l'ozó pot ser utilitzat per a la síntesi d'una àmplia varietat de compostos. També investigar els polímers i el cautxú. Demostrà que el cautxú consistia en un polímer amb unitats de monòmers que es repetien.

## Referències

* 1 2 3 Kauffma, George B. «Carl Dietrich Harries». Encyclopædia Britannica [Consulta: 9 octubre 2016].
* 1 2 Bailey, Philip S. Ozonation in Organic Chemistry. Elsevier Science, 2 de desembre de 2012, p. 3. ISBN 978-0-323-15748-3.
* ↑ Morris, Peter J. Polymer Pioneers: A Popular History of the Science and Technology of Large Molecules. Chemical Heritage Foundation, 1 de juny de 2005, p. 42–43. ISBN 978-0-941901-03-1.
# Robert IV d'Alvèrnia

Robert IV fou comte d'Alvèrnia, fill i successor de Guillem IX el Vell el 1182.
El 1183 els bandits coneguts com els brabançons van fer irrupció a Alvèrnia i Robert va reunir a la noblesa del país i els va derrotar. Hauria lluitat altres vegades i demostrat el seu valor però no en queda constància escrita. Va morir vers l'any 1194 i fou enterrat a l'abadia de Bouschet que ell mateix havia fundat.
es va casar amb Mafalda filla d'Eudes II de Borgonya i de Maria de Xampanya, de la que va tenir a:
* Guillem X d'Alvèrnia
* Guiu II d'Alvèrnia
* Robert, bisbe de Clarmont d'Alvèrnia i arquebisbe de Lió
* Robert (II), senyor d'Oliergues
* Maria, casada amb Robert II de la Tour du Pin

## Referències

* L'art de vérifier les dates des faits historiques, des chartes, des chroniques et autres anciens monuments, depuis la naissance de Notre-Seigneur. Volum 10, París 1818-1819
# Coregonus renke

Coregonus renke és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja principalment zooplàncton i, rarament, invertebrats bentònics. Pot consumir grans quantitats de peixets a l'estiu.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: llacs Starnberger See, Tegernsee i Traunsee a Alemanya i Àustria.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vogt, C. i Hofer, B., 1908-1909. Die Süsswasserfische von Mittel-Europa. Engelmann, Leipzig.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Coregonus renke». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* AQUATAB.NET
# Licisc d'Acarnània

Licisc (en grec antic: Λυκίσκος, llatí: Lyciscus) fou un polític acarnani a qui els seus paisans van enviar com a ambaixador a Esparta l'any 211 aC per demanar l'aliança d'aquest estat amb Filip V de Macedònia, i per evitar que s'unissin a la Lliga Etòlia i als romans.
Va defensar el rei de Macedònia contra els atacs de Clèneas i va advertir del perill que representava que els romans guanyessin poder a Grècia, al·legant que els grecs, que havien guanyat als bàrbars perses no podien ara convertir-se en aliats d'altres bàrbars contra els mateixos grecs, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 5.Lyciscus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 844-845
# Colquhounia

Colquhounia és un gènere amb sis espècies d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. Aquest gènere està compost per arbustos o sub-arbustos perennes o semi-perennes.

## Descripció

Els arbustos creixen d'1 a 3 metres d'altura, rarament 4. Les seues fulles aromàtiques tenen de 3 a 12 centímetres de llargària i d'1 a 6 centímetres d'amplada, finament dentades, oposades i aparellades en la tija quadrada. Les flors són tubulars.

## Distribució

Natiu de l'est de l'Himàlaia, del sud-oest de la Xina, del sud de Tailàndia i del Vietnam.

## Taxonomia

* Colquhounia coccinea
* Colquhounia compta
* Colquhounia elegans
* Colquhounia seguinii
* Colquhounia tomentosa
* Colquhounia vestita

## Enllaços externs

* http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=107716 Flora of China: Colquhounia
# Andrejs Klementjevs

Andrejs Klementjevs (Riga, 7 de setembre de 1973) és un polític letó. És membre del Partit Socialdemòcrata «Harmonia» i diputat de les VII, VIII, IX, X, i XI Legislatures del Saeima des del 1998 al 4 de novembre de 2014.
El 1998 es va graduar a la Universitat de Telecomunicacions i Transport de Riga, en la llicenciatura d'economia. Entre els anys 2009 i 2011 va realitzar un grau de màster en Ciències socials a la Facultat d'Economia i Gestió de la Universitat de Letònia. Entre 1994 i 1998 va ser inspector (tinent de la policia) a la Unitat de Policia Criminal del Ministeri de l'Interior de Letònia.

## Vegeu també

* Eleccions legislatives letones de 2011

## Referències

* ↑ «Конкуренция — двигатель разоблачений» (en rus). Chas-daily.com, 26-02-2000. Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 4 abril 2015].
* ↑ «Andrejs Klementjevs.Activity during the 7th Saeima» (en anglès). Latvijas Republika. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Andrejs Klementjevs.Activity during the 8th Saeima» (en anglès). Latvijas Republika. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Andrejs Klementjevs.Activity during the 9th Saeima» (en anglès). Latvijas Republika. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Andrejs Klementjevs.Activity during the 10th Saeima» (en anglès). Latvijas Republika. [Consulta: 31 març 2015].
* ↑ «Andrejs Klementjevs» (en letó). Latvijas Republika. 11.Saeima. [Consulta: 31 març 2015].

## Enllaços externs

* «11.Saeima. Andrejs Klementjevs (39)». [Consulta: 31 març 2015].
# Víctor Damián Sáez Sánchez-Mayor

Víctor Damián Sáez y Sánchez Mayor (Budia, Guadalajara, 12 d'abril de 1776 - Sigüenza, 3 de febrer de 1839), eclesiàstic i polític espanyol, canonge de Sigüenza i de Toledo, bisbe de Tortosa (des del 29 d'agost de 1824), confessor privat de Ferran VII (1814-1833).

## Biografia

Vinculat als sectors ultra-absolutistes, va actuar com a persona de confiança del rei Ferran, qui va haver de destituir-li durant el Trienni Liberal (1820-1823), per la qual cosa va passar a ser canonge de Toledo. Amb la caiguda del règim constitucional, va tornar a les esferes del poder. Secretari d'Estat interí des del 27 de maig de 1823, va ser nomenat en propietat per al mateix càrrecs pel primer govern de la regència absolutista el 27 d'agost de 1823. Des d'aquest càrrec va dirigir la reacció absolutista amb tal rigor, que va motivar la sol·licitud de la seva dimissió per part del Marquès de Casa Irujo, en nom de les potències de la Santa Aliança. El mateix dia del desembarcament del Rei a Espanya (1 d'octubre de 1823), el monarca va ratificar al seu confessor com a ministre d'Estat. El 19 de novembre el Rei Ferran dicta un decret dirigit a Damián, pel qual es crea el Consell de Ministres, i del que convé destacar:
| « | S'hi tractaran tots els assumptes d'utilitat general: cada ministres adonarà dels negocis corresponents a la secretaria del seu càrrec, rebrà les meves resolucions, i cuidarà de fer-les executar. Els acords del Consell s'escriuran en un llibre, expressant les raons que els motivessin. Quan Jo no assisteixi, presidireu vós, com el meu primer secretari d'Estat, i el de Despatx de Gracia i Justícia assentarà les deliberacions, tenint a la seva cura el llibre destinat per a aquest objecte. | » |
Amb l'arribada del monarca a Madrid va ser destituït com a ministre (2 de desembre), forçat per les protestes exteriors davant la intensitat i l'extrema duresa amb què es va dedicar a perseguir als elements liberals. Va ser substituït pel marquès de Casa Irujo i nomenat bisbe de Tortosa. Des de llavors va quedar relegat de l'activitat política.
El bisbe Víctor Damián Sáez està enterrat en la capella del Sagrario de la Catedral de Tortosa.

## Referències

* ↑ Víctor Damián Saez a biografiasyvidas
* ↑ Governs de Ferran VII Arxivat 2019-02-09 a Wayback Machine., CSIC
# Carl E. Walz

Carl Erwin Walz (Coronel, USAF, Jub.) és anterior astronauta de la NASA i actualment treballa en el Advanced Programs Group d'Orbital Sciences Corporation com a vicepresident de Human Space Flight Operations. Walz va ser assignat anteriorment al Exploration Systems Mission Directorate a la seu de la NASA a Washington, DC. Va ser director en funcions de l'Advanced Capabilities Division en Exploration Systems Mission Directorate, i va ser responsable d'una àmplia gamma d'activitats que inclouen la investigació tripulada, el desenvolupament de tecnologia, energia nuclear i programes de robòtica lunar i propulsió en suport al Vision for Space Exploration.

## Enllaços externs

* NASA biography
* Spacefacts biography of Carl E. Walz
# Coscoll

«Coscoll» té aquests significats:
* Grèvol (Ilex aquifolium)
* Garric o coscoll ver (Quercus coccifera)
* Tornassa o angèlica borda (Angelica sylvestris)
* Brúcol (Molopospermum peloponnesiacum)
* Coscoll marí o aladernó (Rhamnus alaternus) L. var. balearica DC.
Viccionari
# Liz Claiborne

Anne Elisabeth Jane Claiborne, coneguda com Liz Claiborne (Brussel·les, 31 de març de 1929 - Nova York, 27 de juny de 2007), va ser una dissenyadora de roba femenina als Estats Units, que va cobrar fama en els anys 70 amb el desembarcament massiu de la dona professional en el món de l'empresa.

## Biografia

En la seva joventut es va traslladar als Estats Units (concretament l'any 1939), i va residir a Nova Orleans, Louisiana. Anys més tard, va anar a viure a San Timoth, un internat que hi havia llavors en Catonsville, Maryland. Quan va finalitzar els seus estudis, va anar a Europa a estudiar Art. L'any 1949, va guanyar la Competició de Disseny Nacional de Jacques Heim i un temps més tard es va traslladar a Nova York on va treballar com a artista a la casa Sportswear Tina Leser. També va treballar com a dissenyadora per a Dan Keller i el Grup Juvenil la S.A., abans de fundar la seva pròpia empresa de disseny, Liz Claiborne S.A. l'any 1976, la qual cosa va suposar un clar desafiament en un moment en què el sector estava controlat per homes.
La seva intenció crear roba assequible i elegant per a la dona professional que, en aquells dies, començava a incorporar-se a l'alta direcció de les empreses. D'aquesta manera, l'estil característic dels seus vestits i peces femenines es van convertir en un emblema de les executives que tractaven de trencar barreres i escalar llocs en el món professional.
Sense por de ser transgressora, va reinventar el vestit jaqueta, incorporant grans dosis de color, i tractant sempre que les peces fossin molt femenines i no s'encarissin en excés.
L'any 1986, l'empresa Liz Claiborne va ser la primera fundada per una dona que va entrar a formar part del rànquing de les 500 empreses més importants que elabora la revista financera Fortune. Quan es va retirar de la direcció executiva de la seva empresa, a principis dels anys 90, la companyia era la major fabricant de roba de dona dels Estats Units, amb unes vendes totals de 1.400 milions de dòlars. Progressivament l'empresa ha anat comptant amb marques com Dana Buchman, Juicy Couture, Ellen Tracy i Lucky Brand jeans.
Va estar casada amb Art Ortenberg i prèviament amb Ben Schultz. Incansable defensora de donar majors oportunitats a la dona en el món de la moda, Claiborne es va dedicar, després de la seva retirada, a tasques humanitàries, i va crear amb el seu marit una fundació caritativa dedicada a la protecció del medi ambient.
Liz Claiborne va morir als 78 anys d'edat a l'Hospital Presbiterià de Manhattan l'estiu de 2007, a conseqüència del càncer que sofria des de feia més d'una dècada.

## Referències

* 1 2 3 4 Favilli, Elena. Contes de bona nit per a nenes rebels: 100 dones immigrants que han canviat el món. Barcelona: Estrella Polar, 2020, p. 120. ISBN 9788418135699.
* 1 2 «Muere Liz Claiborne, la diseñadora de la mujer trabajadora». La Vanguardia, 28-06-2007. Arxivat de l'original el 2007-07-01 [Consulta: 20 febrer 2023].
# Colpocefàlia

La colpocefàlia és un trastorn encefàlic que implica l'engrandiment desproporcionat de les banyes occipitals dels ventricles laterals i se sol diagnosticar aviat després del part a causa de convulsions. És una troballa inespecífica i s'associa amb múltiples síndromes neurològiques, com ara l'agenèsia del cos callós, la malformació d'Arnold-Chiari, la lissencefàlia i la microcefàlia. Tot i que encara no es coneix la causa exacta de la colpocefàlia, es creu comunament que es produeix com a resultat de trastorns de la migració neuronal durant el desenvolupament primerenc de l'encèfal, alteracions intrauterines, lesions perinatals i altres trastorns del sistema nerviós central. Les persones amb colpocefàlia tenen diversos graus de discapacitat motriu, defectes visuals, espasticitat i discapacitat intel·lectual de moderada a severa. No existeix un tractament específic per a la colpocefàlia, però els pacients es poden sotmetre a determinats tractaments per millorar la seva funció motora o la seva discapacitat intel·lectual.

## Referències

* ↑ Volpe, P «Characteristics, associations and outcome of partial agenesis of the corpus callosum in the fetus.». Ultrasound in Obstetrics & Gynecology, vol. 27, 5, 2006, pàg. 509–516. DOI: 10.1002/uog.2774. PMID: 16619387.
* ↑ Puvabanditsin, Surasak «Colpocepepahly:a case report». American Journal of Perinatology, vol. 23, 5, 2006, pàg. 295–297. DOI: 10.1055/s-2006-947161.
* ↑ Bodensteiner, J «Colpocephaly: pitfalls in the diagnosis of a pathologic entity utilizing neuroimaging techniques». Journal of Child Neurology, vol. 5, 2, 1990, pàg. 166–168. DOI: 10.1177/088307389000500221. PMID: 2345283.
# Americana (São Paulo)

Americana és un municipi brasiler de l'Estat São Paulo, emplaçada vora el riu Piracicaba, al nord de São Paulo.
Fundada originalment per immigrants dels Estats Confederats d'Amèrica el 27 d'agost de 1875, avui dia és un focus important de la inversió a Brasil. Amb força de treball cualificada en diversos sectors, la ciutat es destaca com un dels principals fabricants de teixits de Llatinoamèrica.
El municipi mesura 133,630 km² i té una població de 237.247 habitants, segons el cens del 2022.

## Referències

* ↑ «Americana | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ Guest, Mystery. «The Brazilian Confederacy». [Consulta: 9 juliol 2023].
* ↑ «Americana (SP) | Cidades e Estados | IBGE». [Consulta: 9 juliol 2023].
Viccionari
# Duncan Edwards

Duncan Edwards (Dudley, Anglaterra, 1 d'octubre de 1936 - Múnic, Alemanya, 21 de febrer de 1958) fou un futbolista anglès integrant del Manchester United FC que morí tràgicament a l'accident aeri de Múnic de 1958 junt a vuit companys més.

## Biografia

Duncan Edwards es considerava un futbolista total, amb condicions innates per la defensa i les incorporacions letals a l'atac, amb gran capacitat de lideratge. Els seus primers passos futbolístics els realitzà a la seva Dudley natal, això no obstant, amb 15 anys, fou fitxat pel Manchester United FC.
Debutà a Primera divisió contra el Cardiff City l'abril de 1953, guanyant a la temporada 1955/56 la primera de les dues lligues consecutives que guanyaria el Manchester United FC. Ràpidament, de la mà del tècnic Matt Busby i jugadors com el mateix Edwards o Bobby Charlton s'anà configurant un gran United, com ho demostra la Copa d'Europa de la temporada 1956-57 on arribaren a semifinals, caient enfront del poderós Reial Madrid d'Alfredo Di Stéfano i Paco Gento, però deixant pel camí grans resultats com el 12-0 a l'RSC Anderlecht belga o l'espectacular 5-6 de còmput global enfront l'Athletic Club.

### La tragèdia de Múnic

La temporada 1957-58 els diables vermells es presentaren sense dificultats a quarts de final de la Copa d'Europa després d'eliminar el Dukla de Praga, enfrontant-se a l'Estrella Roja de Belgrad als que aconseguiren eliminar el 6 de febrer de 1958.
El vol 817 de la British European Airways, amb l'equip a bord, partí de Belgrad rumb a Múnic, on tenien prevista una escala tècnica. En intentar reprendre el vol, a causa de la pluja, l'avió no aconseguí alçar-se. Malgrat que des de la torre de control proposaren al pilot posposar la sortida, aquest realitzà un últim intent, alçant-se l'aparell un centenar de metres, però caient a terra a tres-cents metres de l'aeroport.
En l'accident moriren 21 persones, salvant-se tan sols Bobby Charlton, el director tècnic Matt Busby i el porter Harry Gregg. De la plantilla del United moriren Roger Byrne, Geoff Bent, Eddie Colman, Mark Jones, David Pegg, Tommy Taylor, Liam Whelan i el mateix Edwards.
Edwards morí després de 15 dies ingressat en un hospital de Múnic.
El 1970 va ser considerat com un dels 50 primers millors jugadors del Futbol Anglès. El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.

## Palmarès

* 2 Lligues angleses: 1956 i 1957 (Manchester United)

## Referències

* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].
# Casa Pere Llibre

«Casa Pere Llibre» té aquests significats:
* Casa Pere Llibre (Barcelona), casa a Barcelona
* Casa Pere Llibre (Cardedeu), casa al Vallès Oriental
# Rodolf II

Rodolf II és el nom dels següents personatges:
* Rodolf II de Borgonya (880 - 937), rei de Borgonya Transjurana (912-937), rei de Borgonya Cisjurana amb Provença (934-937) i rei i rei d'Itàlia (922-926)
* Rodolf II d'Altdorf (? - 990), comte d'Altdorf
* Rodolf II de Stade (? - 1144), comte de Stade i marcgravi de la Marca del Nord
* Rodolf II del Palatinat (1306 - 1353), comte palatí del Rin
* Rodolf II del Sacre Imperi Romanogermànic (Viena, 1552 -Praga, 1612), Arxiduc d'Àustria, Rei d'Hongria (1572 -1608) i de Bohèmia (1575-1611) i emperador del Sacre Imperi Romanogermànic (1576-1612)