OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parauta

Parauta és un poble de la província de Màlaga (Andalusia), que pertany a la comarca de la Serranía de Ronda. El traçat urbà conserva la seva fesomia àrab, encara que amb incorporacions d'indubtable interès, com l'arc del carrer Altillo o l'església de la Purísima Concepción, del XVI. Passejant pels carrers observarem que l'empedrat està present en moltes d'elles i les cases són d'una sola planta amb murs de maçoneria emblanquinada i finestres amb ferratges. En el poble, a més, trobarem dues places i tres fonts.

## Història

L'origen del nom cal situar-lo en l'època musulmana, època que també ha deixat com herència el traçat sinuós dels seus carrers. Quant al naixement del municipi com a tal, pràcticament no existeix documentació referent a això. Però hi ha un aspecte en el qual coincideixen la majoria dels historiadors i és sobre el naixement del cabdill Omar ibn Hafsún en el terme. Aquest era fill d'un noble visigot i va néixer en una antiga alqueria, Torrichuela o Torrecilla (que en l'actualitat pertany al terme de Pujerra). Cal tenir en compte que els muladins descendien dels cristians que habitaven la zona abans de la revolució musulmana. Els historiadors daten en l'any 854 el naixement d'Omar ibn Hafsún, que va passar a la història per encapçalar una rebel·lió contra els notables cordovesos, arrossegant-ne tota Andalusia. Aquest moviment va permetre el naixement del regne independent del Califat de Còrdova, dominat pels Omeies. El regnat de Ben Hafsun va durar fins a la seva mort, esdevinguda en la fortalesa de Bobastro en l'any 917, on va ser enterrat, ja convertit al catolicisme amb el nom de Samuel.
La població del municipi va minvar molt després de la rebel·lió dels moriscs, sent repoblat, igual que en altres pobles de la província, per cristians vells procedents, en la seva majoria, de Cadis i Sevilla.

## Entorn natural

El terme municipal s'estén per tot just 4.450 hectàrees, de les quals gran part estan afectades pel parc Natural. Això fa que sigui molt ric en Naturalesa però amb pocs recursos, al tenir menys d'un 10% de terreny cultivable i ocupar, la massa forestal, el 31% d'aquest. La ramaderia tampoc és important, havent una mica d'oví i caprí. És, per tant, en aquest valor ecològic, en el qual el poble es dona suport per a revitalitzar la seva economia. Així trobarem monuments com l'alzina Valdecilla de més de tres metres de diàmetre i edat incalculable, la qual conserva tot el seu brancatge.
# Lierneux

Lierneux (en való Lierneu) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona. Comprèn les seccions d'Arbrefontaine, Bra i Lierneux.

## Nuclis

Bra, Trou de Bra, Grand Heid, Reharmont, Sur le Thiers, Derrière le Thiers, Les Villettes, Erria, Pont de Villettes, Florêt, La Chapelle, Odrimont, Jevigné, Verleumont, Hierlot, Petit-Sart et Grand-Sart.

## Galeria d'imatges

* Església de Saint-André.
* Antiga mansió.
* Església de Les Villettes.
* Capella de la Salette.

## Enllaços externs

* Web municipal
* Centre hospitalari especialitzat de Lierneux
* Web de la vila de Villettes Arxivat 2013-06-22 a Wayback Machine.
# Torre de la Presó (Bellver de Cerdanya)

La Torre de la Presó és un monument del municipi de Bellver de Cerdanya (Cerdanya) declarat bé cultural d'interès nacional.
La torre, situada a l'est, al costat d'un dels portals de la vila closa (portal de Cerdanya), és una construcció de planta lleugerament rectangular, de 2,20 X 2,95 m, i una alçada aproximada de 15 metres. El gruix dels murs és d'uns 110 cm. La porta és situada a uns 7 m del nivell exterior del sòl. A la cara exterior hi ha un talús. A l'interior, la torre té tres nivells, com tindria en origen però l'alçada dels respectius sostres deu haver variat. A les tres cares exteriors hi ha diverses espitlleres, construïdes en èpoques diferents. Les més antigues són com les de la muralla. Protegides per carreus tallats com els dels caires de la torre. L'aparell de la resta del mur és de pedres petites poc treballades i sense escairar. A la part inferior dels murs hi ha carreus petits, més o menys escairats. En alguna zona es veuen clarament les reconstruccions. La datació s'estableix d'ençà el segle xiii al segle xvii.

## Referències

* ↑ Delcor, Maties; Hurtado i Cuevas, Victor; Mercadal i Fernández, Oriol; Aliaga i Rodrigo, Sara; Campillo i Quintana, Jordi; Bolòs i Masclans, Jordi. «Sant Martí de la Mota». A: La Cerdanya El Conflent. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1995, p. 87-90 (Catalunya Romànica, VII). ISBN 84-7739-951-4.
# Mustapha Hadji

Mustapha Hadji (àrab: مصطفى حاجي, Muṣṭafà Ḥājī) (Ifrane, Marroc, 16 de novembre de 1971) és un exfutbolista marroquí.
De jove immigrà a França on començà com a futbolista a l'AS Nancy. Després va jugar a l'Sporting de Lisboa, Deportivo de La Corunya, Coventry City FC, Aston Villa FC i una breu estada al RCD Espanyol el 2004, com a principals clubs. L'any 1998 fou nomenat Futbolista africà de l'any.
Tot i que se li oferí jugar amb la selecció francesa, Hadji es decidí per la selecció del Marroc, amb la qual disputà els Mundials de 1994 i 1998.

## Referències

* ↑ «Mustapha Hadji is Africa's new king». Arxivat de l'original el 2011-05-21. [Consulta: 6 abril 2009].

## Enllaços externs

* national-football-teams
# Claude Deruet

Claude Deruet (Nancy, 1588 – ídem, 1660) va ser un pintor francès. Va treballar a la cort del Duc de Lorena. D'estil manierista, s'han conservat poques obres seves, destacant les sèries al·legòriques Els quatre elements (Museu de Belles Arts d'Orleans). En el seu taller va treballar Claude Lorrain (1925-1927), amb qui va decorar una església de Nancy.

## Referències

* ↑ Fessenden, DeWitt H. The Life and Works of Claude Deruet: court painter, 1588–1660. Brooklyn, 1952. LCCN 53015220.
# Parnassus

«Parnassus» té aquests significats:
* Parnassos (llatí Parnassus), ciutat de Capadòcia
* Parnassus Mons, muntanya de Grècia
# Maria Jespersen

Maria Jespersen (Aarhus, 6 de gener de 1994) és una jugadora de bàsquet professional danesa. Mesura 1,85 m. d'alçària i juga en la posició d'aler. Els seus pares, Poul Jespersen i Dorte Rasmussen, també van ser jugadors de bàsquet representant el seu país a la selecció nacional absoluta.
Va competir sis temporades en diferents equips danesos, guanyant els Premis All-Star al Campionat Nordic els sis anys. Va guanyar el Campionat Nordic tres vegades i va ser MVP de la competició quatre anys. El 2014 va ser la màxima anotadora de la competició, amb una mitjana de 19,1 punts, 8,3 rebots i 2,6 assistències per partit. Després va jugar durant quatre anys a l'NCAA estatunidenca a la universitat de South Florida amb una mitjana de 18 punts i 10 rebots por partit. La temporada 2018-19 fitxa per l'Snatt's Femení Sant Adrià de la primera divisió espanyola.
Va debutar amb la selecció nacional sènior danesa l'any 2015. Anteriorment ja havia jugat amb l'equip nacional sub16 els anys 2009 i 2010, i va representar a Dinamarca en el Campionat d'Europa sub18 de Miskolc (Hongria) el 2011.

## Referències

* 1 2 «2017-18 Women's Basketball Roster. Maria Jespersen» (en anglès). USF Athletics. [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «Maria Jespersen, talento danés para el Femení Sant Adrià» (en castellà). Full basket, 16-06-2018 [Consulta: 14 gener 2019].
* ↑ «Maria Jespersen joins Sant Adria» (en anglès). Eurobasket, 17-06-2018 [Consulta: 14 gener 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa a la FEB
# Pedra dels Tres Senyors

La Pedra dels Tres Senyors és una obra de Sant Miquel de Campmajor (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Fita de terme d'1,20m d'alçada situada entre els límits dels pobles de Falgons, Granollers de Rocacorba i Biert. Té tres cares i a cadascuna du gravat l'any 1858 i els noms dels tres pobles.

## Referències

* ↑ «Pedra dels Tres Senyors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Pedra dels Sacrificis de Can Cabanyes

La Pedra dels Sacrificis de Can Cabanyes de Llagostera és una pedra amb gravats de cronologia indeterminada.
És un bloc erràtic de granit que amida 1,20 x 1,15 x 0,70 i es troba en una zona de bosc molt dens d'alzina surera i bruc que ocupa un planell elevat dins la part oriental del Massís de Cadiretes. En la part superior presenta una inscultura de secció en V, d'1,5 cm de gruix, en forma de ramificacions. S'hi sobreposa un altre gravat de secció en U de 3,5 cm de gruix que forma un rectangle de mida gran envoltant el bloc; d'un dels costats del rectangle surt perpendicularment una línia curta que arriba fins a l'extrem del bloc. A prop de la Pedra dels Sacrificis hi ha una construcció amb blocs de granit que podria tractar-se d'un paradolmen, també un menhir actualment desaparegut (Menhir de Montagut) i un aflorament de roca amb cavitat i gravat (Cova de Can Cabanyes). Els materials arqueològics en superfície són inexistents.
Per arribar-hi, des de la circumval·lació de Llagostera, s'agafa la carretera que va a Sant Grau. A uns 9 km, hi ha una pista que surt a l'esquerra i que arriba a Can Cabanyes. Allà cal endinsar-se al bosc, 50 m en direcció sud.

## Referències

* ↑ Llinàs i Pol, Joan. «De la prehistòria a lèpoca romana. Els primers 100.000 anys d’activitat humana a Llagostera». A: Albà, Marta – Mallorquí, Elvis.. Història de Llagostera. Les claus del passat. Ajuntament de Llagostera, 2010, p. 72. ISBN 978-87-937089-4-8.
* 1 2 «Pedra dels Sacrificis de Can Cabanyes». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 octubre 2018].
# Pedra filosofal

La pedra filosofal, era una substància ansiosament cercada pels alquimistes i cobejada perquè se li suposaven virtuts meravelloses, no només la d'aconseguir l'or sinó la de guarir algunes malalties i atorgar la immortalitat. Per a la fabricació d'or se cercava un material que facilités la barreja de mercuri i sofre perquè se suposava que aquest era el camí encertat. A partir d'aquesta barreja trobarien el noble metall.
Els àrabs van anomenar aquesta substància imaginària al-iksir, el que es coneix avui com a elixir. Ho imaginaven com si fos una pols seca, procedent d'alguna pedra especial i per aquest motiu ho anomenaven també pedra filosofal. («Filosofal» perquè fins al segle xviii, els científics es deien «filòsofs», per la qual cosa es podria haver dit «pedra científica»).
Els alquimistes, a més de cercar amb desig l'elixir de la vida, cercaven també un remei que es pogués preparar en el laboratori, capaç de guarir totes les malalties. A aquesta substància imaginària l'anomenaven panacea universal
Al segle xvi, Teophrastus Bombastus von Hohenheim conegut com a Paracels va buscar i va estudiar la manera d'elaborar l'elixir de la vida.
L'alquímia no era equivalent a la ciència química, però va posar les bases de la ciència actual. Se sol dir que Lavoisier al segle xviii posà les bases definitives de la química com a ciència moderna experimental i quantitativa.

## En les arts

La pedra surt citada al títol del primer llibre de la saga Harry Potter, Harry Potter i la pedra filosofal, de J. K. Rowling.

## Referències

* ↑ «Pedra filosofal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Makhosini Dlamini

El Príncep Makhosini Jaheso Dlamini (1914 - 28 d'abril de 1978) va ser Primer Ministre de Swazilàndia de 16 de maig de 1967 al 31 de març de 1976. També va ser el ministre estranger del país des del 1968 al 1970.
# Pelatge de gat

Els gats poden tenir el pelatge de diferents, llargades, textures, i colors entre els quals destaquen el negre, el roig i el blanc. Els colors poden ser densos o diluïts (per exemple, el «blau» és en realitat una forma diluïda del negre). No hi ha una nomenclatura harmonitzada per referir-se a aquests colors i, en el cas d'algunes races de gats, es fan servir fins i tot termes fantasiosos. Hi ha molts gens implicats en el color i els altres caràcters del pelatge de gat.

## Referències

* ↑ «Cat genes and gene symbols» (en anglès). [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Feline Genetics: The Pigment Parade». Arxivat de l'original el 2009-06-09. [Consulta: 24 febrer 2019].
# Paul Natali

Paul Natali (Sent Ginièis de Malgoiriés, 13 de novembre de 1933 - Bastia, 31 de març de 2020) fou un empresari i polític cors. Directiu de l'empresa BTP, presidí la Cambra de Comerç de l'Alta Còrsega i del SIVOM. Va ser conseller general de Borgo, i membre de l'Assemblea de Còrsega a les eleccions de 1992 per una fracció dissident del RPR. Posteriorment fou president del Consell General de l'Alta Còrsega de 1992 a 1998 i senador pel departament de l'Alta Còrsega de 1998 a 2005.

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat Francès
| Precedit per: François Giacobbi | President del Consell General de l'Alta Còrsega 1992 - 1998 | Succeït per: Paul Giacobbi |
# Parc Nacional de Magoe

El Parc Nacional de Magoe és una àrea protegida de la província de Tete, Moçambic. El parc fou proclamat en octubre de 2013.

## Localització

El parc té una àrea de 3500 km² i està situat als marges meridionals del gran embassament de Cahora Bassa.

## Referències

* 1 2 «Amid the coal mines, Mozambique stakes out game park». Mail and Guardian. [Consulta: 20 octubre 2013].
# Parc Nacional de Manas

Parc Nacional de Manas o Santuari de vida salvatge de Manas (Pron: mʌnəs) (Assamese: মানস ৰাষ্ট্ৰীয় উদ্যান) és un Parc Nacional, inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1985, és Reserva del Projecte Tigre, una reserva d'elefants i una Reserva de la Biosfera a Assam, Índia.
Situat als contraforts de l'Himàlaia, és contigu amb el Parc Nacional Reial de Manas a Bhutan. El parc és conegut per la seva fauna endèmica rara i en perill d'extinció com la tortuga d'Assam, Conill d'Assam, Langur daurat de Gee i Porc senglar pigmeu. Manas és famosa per la seva població dels búfals d'aigua salvatges.

## Origen del nom

El nom del parc es va originar a partir del riu Manas, que porta el nom de la deessa de la serp Manasa. El riu Manas és un important afluent del riu Brahmaputra, que passa pel cor del parc nacional.

## Història

El Parc Nacional de Manas va ser declarat com a santuari l'1 d'octubre de 1928, amb una superfície de 360 km². La bioreserva de Manas va ser creada el 1973. Abans de la declaració del santuari era una Reserva Forestal anomenada Manas RF i el Nord de Kamrup R.F. Va ser utilitzat per la família reial Cooch Behar i Raja de Gauripur com una reserva de caça. El 1951 i 1955 l'àrea es va incrementar a 391 km². Va ser declarat Patrimoni de la Humanitat el desembre de 1985 per la UNESCO. Kahitama R.F. la Kokilabari R.F. i la Panbari R. F. es van agregar l'any 1990 per formar el Parc Nacional de Manas. El 1992, la UNESCO el va declarar Patrimoni de la Humanitat en perill a causa de la caça furtiva intensiva i les activitats terroristes. El 25 de febrer de 2008, l'àrea es va incrementar a 950 km². El 21 de juny de 2011, va ser retirat de la llista del Patrimoni de la Humanitat en perill i va ser elogiat pels seus esforços en la preservació.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Manas Wildlife Sanctuary» (en anglès). [Consulta: 16 març 2021].
# Malatesta III Malatesta de Sogliano

Malatesta III Malatesta de Sogliano fou fill de Joan III Malatesta de Sogliano. Fou comte sobirà de Sogliano (associat al germà Joan IV Malatesta de Sogliano), i senyor de Pennabilli, Roncofreddo, Ciola dei Malatesti, Montegelli, Rontagnano, Savignano di Rigo, Pietra dell'Uso, Montepetra, Strigara, Gaggio, Villalta, Spinello, Strigara, San Martino in Converseto, Montecodruzzo, Seguno, Tornano, Serra i Borghi vers el 1442.
El 1433 fou designat junt amb altres nobles per acompanyar a l'emperador Segimon en el seu viatge per les terres dels Malatesta. Va morir abans del 1452.
# Patah

El mont Patah (en indonesi: Gunung Patah) és, amb 2.852 metres sobre el nivell del mar, la muntanya més alta de la província indonèsia de Bengkulu. És un volcà del quaternari, cobert totalment pel bosc que es troba al sud-est del mont Dempo a l'illa de Sumatra. L'1 de maig de 1989, un pilot va observar una activitat de fumaroles prop del cim. La data exacta de la seva formació i la seva relació geològica amb el Patah són incertes. A la part sud del cràter hi ha un llac de cràter.
Es troba en l'àrea forestal protegida de RajaMandara.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Patah» (en anglès). [Consulta: 11 març 2024].
* ↑ RMOL «Misteri Rajamendare : Danau Tumutan Tujuh, Surga Kecil Jatuh Ke Kaur - rmolbengkulu.com» (en anglès). rmolbengkulu.com.
# Martí Illa i Parull

Martí Illa i Parull (Sant Feliu del Racó, 1802? - Sabadell, 1852) fou un propietari de terres català. A mitjan segle xix, edificà les Cases d'Illa, que van acabar sent el Carrer de l'Illa de Sabadell, ciutat on s'havia establert el 1835 com a propietari dels terrenys.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor. «Carrer de l'Illa». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 20 maig 2016].
# Maqui

* No s'ha de confondre amb maki o maquí.
«Maqui» té aquests significats:
* Maqui, membre dels maquis, resistència antifranquista espanyola, organitzada en forma de guerrilles;
* Maqui o maquisard, membre de la guerrilla rural a França durant la Segona Guerra Mundial;
* Maqui Edicions, editorial gironina especialitzada en la publicació de jocs de rol;
* Maqui o Aristotelia chilensis, espècie de planta de la família Elaeocarpaceae nativa del bosc temperat plujós de Valdivia a Xile i zones adjacents de l'Argentina
* Maquis (Star Trek), grup polític fictici de l'univers de Star Trek
# Pedro Vergés Cimán

Pedro Vergés Cimán (Santo Domingo, 8 de maig de 1945) és un escriptor, professor i diplomàtic dominicà.

## Biografia

Va estudiar filologia a la Universitat de Saragossa. Va viure a Barcelona, on va treballar com a redactor de la revista Camp de l'Arpa. Més tard, també a Barcelona, va cofundar la revista Hora de Poesia.
Ha compaginat la seva carrera de diplomàtic amb la de professor i escriptor, aconseguint ser professor de la Universitat Nacional Pedro Henríquez Ureña, director a Santo Domingo del Instituto de Cultura Hispánica, ambaixador de la República Dominicana a Espanya de 1996 a l'any 2000 i a Alemanya des de l'any 2005 fins al 2009. De 2009 a 2013 va ser ambaixador cap de missió al Japó i en l'actualitat és ambaixador, representant permanent de la República Dominicana davant l'Organització d'Estats Americans (OEA). És membre de l'Acadèmia Dominicana de la Llengua. El seu major èxit com a escriptor el va rebre l'any 1981 amb la novel·la Sólo cenizas hallarás (Bolero), amb la qual va rebre a Espanya el Premi de la Crítica de narrativa castellana i el Premi Blasco Ibáñez de novel·la.
A més d'aquesta novel·la destaquen els seus llibres de poesies Juegos reunidos (1971) i Durante los inviernos (1977).
En l'actualitat resideix a Washington, DC degut al seu càrrec com a representant permanent de la República Dominicana a la OEA.

## Obra

* Juegos reunidos. (1971) Poesia.
* Durante los inviernos. (1977) Poesia. Accèssit del Premi Adonáis de Poesia.
* Sólo cenizas hallarás (Bolero) (1980) Novel·la. Premi de la Crítica de narrativa castellana i Premi Blasco Ibáñez.

## Referències

* ↑ «Pedro Verges, premio Blasco Ibáñez de novela». El País. [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ http://www.encaribe.org/es/article/pedro-verges Arxivat 2015-01-25 a Wayback Machine.
* ↑ «Pedro Vergés». Feria Internacional del Libro Santo Domingo. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ Olivo Peña, Gustavo. «0 Pedro Vergés dice dominicanos tienen una “pobre” valoración de su nacionalidad». Acento.com.do. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2015. [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ «Member State: Dominican Republic». Organization of American States. [Consulta: 23 desembre 2015].
* ↑ https://muse.jhu.edu/login Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.?
* ↑ «Pedro Vergés». Penguin Random House. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2015. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Pedro Vélez de Zúñiga

José Pedro Antonio Vélez de Zúñiga (n. a Zacatecas, Zacatecas el 28 de juliol de 1787; m. a la ciutat de Mèxic el 5 d'agost, 1848) fou un polític i avocat mexicà, i el quart president de Mèxic el 1829, per un període interí de vuit dies.
Vélez nasqué dins una família acabalada de Zataecas. Ocupà el càrrec de Ministre de Justícia i el de cap de la Suprema Cort de Justícia de la Nació, succeint Miguel Domínguez. Després de l'aixecament d'Anastasio Bustamante, Vélez deixà el càrrec de Suprema Cort de Justícia a José María Bocanegra, per combatre els rebels amb el president Vicente Guerrero. En absència de Guerrero, Bocanegra esdevingué el tercer president de Mèxic per cinc dies, abans de ser deposat pels rebels. Com a membre de la Suprema Cort, Vélez fou designat president interí de Mèxic, encapçalant un triumvirat integrat a més per Luis de Quintanar i Lucas Alamán, líders de la rebel·lió contra Bocagengra. Vélez només governà per vuit dies; Anastasio Bustamante assumí immediatament la presidència. Vélez es retirà a la vida privada i l'exercici de la seva professió. Tot i així, tornà a presidir la Suprema Cort de Justícia el 1844 i el 1846. Morí a la ciutat de Mèxic el 5 d'agost de 1848.
# Liesbet De Vocht

Liesbet De Vocht (Turnhout, 5 de gener de 1979) és una ciclista belga que fou professional del 2006 al 2014. S'ha proclamat quatre cops campiona nacional en contrarellotge i dos més en ruta.
El seu germà Wim també s'ha dedicat professionalment al ciclisme.

## Palmarès

* 2008
** 1a a l'Omloop van het Hageland
* 2009
** Campiona de Bèlgica en contrarellotge
** 1a a la Dwars door de Westhoek
** 1a al Tour de Bretanya i vencedora d'una etapa
* 2010
** Campiona de Bèlgica en ruta
** 1a a la Dwars door de Westhoek
* 2011
** Campiona de Bèlgica en contrarellotge
* 2012
** Campiona de Bèlgica en contrarellotge
** 1a a la Knokke-Heist-Bredene
** 1a a la Gooik-Geraardsbergen-Gooik
* 2013
** Campiona de Bèlgica en ruta
** Campiona de Bèlgica en contrarellotge

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Pinsà borroner cap-roig

El pinsà borroner cap-roig (Pyrrhula erythrocephala) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que habita formacions boscoses del nord del Pakistan i de l'Índia, el Nepal, el Bhutan i sud-est del Tibet.

## Referències

* ↑ «Pinsà borroner cap-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ «Red-headed Bullfinch» (en anglès). eBird. [Consulta: 17 setembre 2023].