OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sica (pel·lícula)

Sica és una pel·lícula de 2023, el primer llargmetratge de ficció, escrit i dirigit per Carla Subirana. La pel·lícula va ser rodada a la Costa da Morte, a Galícia i es va presentar a la 73 edició de la Berlinale, el febrer del 2023, concretament a la secció Generation. I és el film de clausura del Festival Internacional de Cinema de Barcelona-Sant Jordi (BCN Film Fest), a l'abril 2023.
La música és de Xavier Font, i la fotografia de Mauro Herce. La producció, d'Alba Sotorra, Miramemira, Zuzú Cinema, Amorambre Films i Filmmarket Fund. I compta amb la participació de TV3. La pel·lícula fou rodada majoritàriament en gallec i també en català. Se n'ha editat una versió doblada al català.

## Argument

El film explica la recerca que porta a terme una noia de 14 anys –Sica– obsessionada que el mar retorni el cos del seu pare després d'un naufragi a la Costa da Morte, Galícia. Cal recordar que aquestes costes són de les més perilloses del món, on s'han documentat moltíssims naufragis: la fúria del mar la converteix en una sepultura gegant i –segons les llegendes– les ànimes dels mariners poden sentir-se per les esquerdes de la terra. És així que Sica busca obsessivament la veu del seu pare en un gran forat: la Furna das Grallas.
Mentre recorre els penya-segats, coneix en Suso, el Caçatempestes, un noi estrany com ella, que espera l'arribada d'Ofèlia, la mare de totes les tempestes.
Sica investiga les circumstàncies de l'accident i s'endinsa en un viatge de descobriment dolorós. Als seus ulls, el poble mariner, on ella ha crescut, marcat per la brutalitat del seu oceà i el creixent desequilibri de la natura, no tornarà a ser mai el mateix.

## Repartiment

El film és protagonitzat per la jove Thais García Blanco, a qui acompanyen Núria Prims (Incerta glòria), els també debutants Marco Antonio Florido Añón, Maria Villaverde Ameijeiras i Lois Soaxe (Los lunes al sol).

## Referències

* ↑ «"Sica", amb la participació de TV3, clausurarà la setena edició del BCN FILM FEST». CCMA, 31-01-2023. [Consulta: 15 febrer 2023].
* 1 2 «Sica» (en castellà). Filmaffinity. [Consulta: 15 febrer 2023].
* 1 2 «El cinema català torna a la Berlinale amb cinc produccions». El Punt Avui, 15-02-2023. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Sica». Goita què fan, ara!. [Consulta: 15 setembre 2023].
* 1 2 «"Sica", de Carla Subirana, seleccionada a la Berlinale». CCMA. [Consulta: 15 febrer 2023].
# Sinilabeo longirostris

Sinilabeo longirostris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al Vietnam.

## Referències

* ↑ Rendahl H. 1932. Die fischfauna der chinesischen Provinz Szetschwan. Ark. Zool. v. 24 A (pt 4). 1-134.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Spirit (àlbum)

Spirit és el catorzè àlbum d'estudi de la banda britànica de música electrònica Depeche Mode. La seva data de publicació fou el 17 de març de 2017 i fou enregistrat als Estats Units, Santa Bàrbara i Nova York, amb la producció de James Ford.

## Crèdits

Depeche Mode
* Dave Gahan − cantant
* Martin Gore − guitarra elèctrica, teclats, cantant (Eternal, Fail), veus addicionals
* Andy Fletcher − teclats, veus addicionals
Producció
* James Ford − producció
* Matrixxman − programació
* Brian Lucey − masterització
* Anton Corbijn − portada

## Referències

* ↑ «Depeche Mode single "Where's the revolution" out now; pre-order album Spirit today. New studio album Spirit available globally on March 17th on Columbia Records» (en anglès). DepecheMode.com, 02-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 8 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Depeche Mode (anglès)
# Spiringen

Spiringen és un municipi del cantó d'Uri (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Stanford Robert Ovshinsky

Stanford Robert Ovshinsky (24 novembre de 1922, Akron (Ohio)– 17 d'octubre de 2012) fou un inventor i científic estatunidenc que durant cinquanta anys li van ser concedides més de quatre-centes patents, la majoria relacionades amb l'àmbit de l'energia i la informació. Moltes de les seues invencions han tingut aplicacions molt amplis. Entre els més prominents es troben: una pila de níquel i hidrur metàl·lic respectuosa amb el medi ambient, utilitzada per ordinadors portàtils, càmeres digitals, telèfons mòbils i cotxes elèctrics i híbrids; panells i lamines solars flexibles i fines; pantalles de cristall líquid; CD-RW i DVD-RW; cel·les de combustible d'hidrogen; i memòries de canvi de fase no volàtils.
Ovshinsky va obrir el camp científic dels materials sòlids amorfs mentre que investigava durant les dècades del 1940 i 1950 en neurofisiologia, malalties neuronals, la natura de la intel·ligència dels mamífers i les màquines i les cibernètica. Els semiconductors del silici amorf s'han convertit en la base de moltes tecnologies i indústries. Ovshinsky també és notable per ser una persona autodidacta, sense formació formal en universitat o similars. Al llarg de la seua vida, la seua estima per la ciència i les seues conviccions socials han sigut les principals motivacions per a la seua feina d'inventor.
L'1 de gener de 1960, Ovshinsky va cofundar amb Iris Miroy Dibner, amb qui es va casar poc després del divorci amb Norma Rifkin, Energy Conversion Laboratory per a desenvolupar els seus invents per a solucionar problemes de la societat, especialment aquells que identificava en l'àmbit de la informació i energia (per exemple, la pol·lució i les guerres al voltant del petroli).

## Referències

* ↑ Hoddeson, Lillian; Garrett, Peter. «The Most Important Inventor You've Never Heard of». Observations, 18-05-2018. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ Cohn, Avery «A Revolution Fueled by the Sun». Berkeley Review of Latin American Studies, 2008, pàg. 22.
* 1 2 «The Edison of our Age?». The Economist, 02-12-2006, p. 33-34.
* ↑ Fritzsche i Schwartz, 2008, p. 1.
* 1 2 Fritzsche i Schwartz, 2008, p. 3, 5, 51.
* ↑ Vaitheeswaran, Vijay V. «Invent». The New York Times Magazine, 20-04-2008.

## Bibliografia

* Fritzsche, Hellmut; Schwartz, Brian. Stanford R. Ovshinsky: The Science and Technology of an American Genius. Singapur: World Scientific, 2008. ISBN 9789812818393.
# Borís Nemtsov

Borís Iefímovitx Nemtsov - en ciríl·lic Борис Ефимович Немцoв - (Sotxi, 9 d'octubre de 1959 - Moscou, 27 de febrer de 2015) fou un físic i polític liberal rus. Tingué una carrera política d'èxit durant els anys noranta sota el president Borís Ieltsin, i des del 2000 havia estat opositor al govern de Vladímir Putin. El febrer del 2015, en plena polèmica sobre el paper de Rússia en la guerra civil a l'est d'Ucraïna, fou assassinat molt a prop de la Plaça Roja de Moscou quan creuava el pont Balxoi Moskvoretski amb la seva companya Anna Duritska.
Abans de la seva mort, Nemstov havia estat membre del parlament regional de l'óblast de Iaroslavl (escollit el 2013), representant del partit polític RPR-PARNAS (el qual és membre de l'Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa) i un dels líders del moviment Solidarnost.
Nemtsov fou el primer governador de l'óblast de Nijni Nóvgorod (1991-97). Després treballà en el Govern de Rússia com a Ministre de fuel i energia (1997), vicepresident de Rússia i membre del Consell de Seguretat de 1997 a 1998. El 1998 fundà el moviment Rússia Jove. Un any més tard co-fundà la Unió de Forces de Dreta, un bloc electoral i partit polític. Fou elegit diverses vegades com a membre de l'Assemblea Federal. Nemtsov treballà com a segon portaveu de la Duma estatal i com a líder del grup parlamentari d'Unió de Forces de Dreta. Després d'una escissió al partit el 2008, co-fundà Solidarnost. Des de 2012 Nemtsov fou representant del Partit Republicà de la Federació Russa (RPR-PARNAS).

## Referències

* ↑ «Assassinat a trets l'opositor rus Boris Nemtsov». Ara [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ «Сопредседатели». Svoboda Naroda. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ «Борис Немцов». Svoboda Naroda. Arxivat de l'original el 2015-03-08. [Consulta: 28 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Biografia de Borís Nemtsov en CIDOB Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. (castellà)
# Stanhope (Nova Jersey)

Stanhope és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 3.562 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanhope tenia 3.584 habitants, 1.384 habitatges, i 978 famílies. La densitat de població era de 740 habitants/km².
Dels 1.384 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.059 $ i la renda mediana per família de 73.203 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.861 $ mentre que les dones 36.545 $. La renda per capita de la població era de 27.535 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanhope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanhope». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dècada del 1630
## Esdeveniments

* Guerra dels Trenta Anys
* Creació de l'Académie française
* Fundació de Boston
* Comença la Tulipomania

## Personatges destacats

* Galileo Galilei
* Cardenal Richelieu
* Diego Velázquez
* René Descartes
* Rembrandt van Rijn
* Felip IV de Castella
# La noche que no acaba

La noche que no acaba és el quart llargmetratge del director espanyol Isaki Lacuesta. Documental rodat a Girona i entrevistes a diversos escenaris.

## Sinopsi

Ava Gardner Va arribar a Espanya en 1950 per a rodar Pandora i l'holandès errant a Tossa de Mar (Girona). Era la primera vegada que l'actriu sortia dels Estats Units i la primera vegada que els habitants d'aquella localitat pesquera de la Costa Brava veien un grup d'estrangers tan nombrós. En les seves memòries Ava Gardner va escriure:"De totes les condemnades pel·lícules que vaig fer, Pandora sigui potser la menys famosa i no obstant això gairebé res m'ha influït tant. Aquesta pel·lícula va canviar la meva vida". Ava va trobar en l'oprimida i vital societat espanyola un reflex de si mateixa i la millor via de fuita a una vida d'estrella a Hollywood que començava a detestar.
"La noche que no acaba" segueix el rastre del pas d'Ava Gardner per Espanya. Una vida eixelebrada, exagerada, embolicada en tablaos, flamenc, toros, alcohol i que ha donat peu a mil i una llegendes. A través d'entrevistes amb testimonis que la van conèixer, la pel·lícula recorda les seves relacions amb els toreros Mario Cabré i Luis Miguel Dominguín, o els seus conflictes amb el seu veí Juan Domingo Perón. Una vida amb una cara alegre i vital però amb un revers amarg i vulnerable.

## Repartiment

* Charo López ... Narradora
* Ariadna Gil ... Narradora
* Jaime Arias
* Lucia Bosè
* Jack Cardiff
* Ana María Chaler
* Manel Fàbregas
* Pere Gomis
* Silvia Marsó

## Festivals

Fou exhibida a la Secció Zabaltegi del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià. Fou nominada al millor documental a les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2011. També fou nominat a la Bisnaga d'Or del Festival de Màlaga. Va guanyar el premi Raíces al Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc.

## Referències

* ↑ "La noche alegre de España" Gregorio de Belinchón - El País 22/09/2010.
* ↑ la noche que no acaba a Fotogramas
* ↑ ISAKI LACUESTA: "RESUCITAR A AVA GARDNER HA SIDO COMO UN EXORCISMO DE MENTIRA", Fotogramas, 23 de setembre de 2010
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2011». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ El Festival de Cine Español de Málaga anuncia su sección oficial para 2011, rtve.es, 22 de febrer de 2011
* ↑ La noche que no acaba a catalanfilms.cat
# Cal Badal de Claret

Cal Badal de Claret és una obra de Santpedor (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia d'estructura clàssica que correspon a un model de la família I descrita per Josep Danés, és a dir, una planta rectangular amb el carener paral·lel a la façana orientada a llevant, aquest model antic és alhora el més difícil d'ampliar harmoniosament per la qual cosa la masia creix afegint cossos al nucli central.

## Història

La masia sempre ha estat vinculada a l'església veïna de Santa Maria de Claret.
És una construcció del segle xvii.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Badal de Claret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Studioni Plios

Studioni Plios (en rus: Студёный Плёс) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Kémerovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 21 habitants, pertany al districte de Mejdurétxensk.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»».
# María José García Beato

María José García Beato (Còrdova, 27 de maig de 1965) és una jurista i banquera espanyola que actualment exerceix el càrrec de consellera de Banc Sabadell.
És llicenciada en dret per la Universitat de Còrdova, va aprovar les oposicions per advocada de l'Estat i va treballar a l'Administració Pública. El 2005 es va incorporar a Banc Sabadell com a directora de l'assessoria jurídica. L'abril de 2008 va esdevenir secretària general de l'entitat. El maig de 2018 es va anunciar el seu nomenament com a consellera executiva de Banc Sabadell.

## Referències

* ↑ «María José García Beato, nombrada secretaria general de Banco Sabadell» (en castellà). Cinco Días, 28 abril 2018. [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ «La secretària general de Banc Sabadell passa a ser consellera de l'entitat en substitució de Lara García». La Vanguardia, 24-05-2018. [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ «La sortida de García Lara genera canvis a la cúpula de Banc Sabadell». El Punt Avui, 26-05-2018. [Consulta: 29 desembre 2018].
# La pastora

* Aquest article tracta sobre el quadre de William-Adolphe Bouguereau. Vegeu-ne altres significats a «Florencio Pla Meseguer».
La Pastora (títol original: Pastourelle, un regionalisme en francès) és un quadre del pintor academicista francès William-Adolphe Bouguereau, que fou realitzat l'any 1889. Pintat a l'oli, mesura 158 cm per 93 cm.
El quadre, que es troba en exhibició permanent al Museu d'Art Philbrook de Tulsa, Oklahoma, Estats Units, és la representació d'una jove pastora del sud de França, en un ambient idil·lic. La pastora, vestida amb roba de camperola, posa sola per l'artista, amb els braços sostenint un pal sobre les espatlles, mentre s'està dempeus en un prat, amb els peus nus. Al fons, hi ha bous pasturant pel camp.
Es tracta d'una de les moltes pintures en què Bouguereau representava pastoretes, i té una altra obra amb el mateix nom, pintada el 1881.
La model és una noia que Bouguereau va fer servir en aquest i en altres quadres, inclòs La bohèmia.

## Referències

* ↑ philbrook.org. «The Shepherdess» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-07-27. [Consulta: 16 agost 2011].

## Enllaços externs

* «William-Adolphe Bouguereau al Web Museum» (en anglès).
# Laocypris hispida

Laocypris hispida és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els adults poden assolir 5,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Laos.

## Referències

* ↑ Kottelat, Maurice «Diagnosis of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae)» (en anglès). Journal South Asian Natural History, 5, 1, 2000, pàg. 37-82.
* 1 2 3 Garilao, Cristina V. «Laocypris hispida Kottelat 2000» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kottelat, M. Fishes of Laos (en anglès). Colombo 5: WHT Publications, 2001, p. 198.
# Lensworld-Kuota

El Lensworld-Kuota (codi UCI: LWK), conegut anteriorment com a Futurumshop.nl, és un equip ciclista femení belga, d'origen neerlandès. Creat al 2013 ja amb categoria UCI Women's Team.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 33è | Aurore Verhoeven (163a) |
| 2014 | 20è | Sofie De Vuyst (59a) |
| 2015 | 23è | Kim de Baat (81a) |
| 2016 | 18è | Maria Giulia Confalonieri (34a) |
| 2017 | 16è | Maria Giulia Confalonieri (31a) |
Del 2013 al 2015 l'equip va participar en la Copa del món
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2013 | 26è | Aurore Verhoeven (84a) |
| 2014 | 24è | Sofie De Vuyst (107a) |
| 2015 | 14è | Kim de Baat (30a) |
A partir del 2016, l'UCI Women's WorldTour va substituir la copa del món
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 10è | Maria Giulia Confalonieri (13a) |
| 2017 | 13è | Maria Giulia Confalonieri (39a) |

## Composició de l'equip

2013 :
2014 :
2015 :
2016 :
2017 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2017-01-15 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Lensk

Lensk (en rus Ленск) és una ciutat russa de la República de Sakhà situada a l'esquerra del riu Lena. La seva població l'any 2005 era de 24.581 habitants.
És a uns 840 quilòmetres a l'oest de la capital Iakutsk i està connectada per carretera amb Mirni, i per línia aèria regular amb Iakutsk, Mirni i Irkutsk. Com a port més gran del riu Lena, Lensk s'ha desenvolupat com a punt neuràlgic de la indústria regional del diamant.

## Història

L'assentament original es va fundar l'any 1663 en una àrea coneguda com a Muhtuy i es va anomenar originalment Mukhtuya. Durant el segle xix i els inicis del XX la ciutat va acollir molts exiliats polítics.
La ciutat va experimentar un període de ràpid creixement durant el segle XX com a resultat del descobriment i desenvolupament de diverses mines de diamants a la depressió de Vilyuya. En ser la ciutat més propera a la major extracció de kimberlita, a la Mina Mir, es va produir un gran creixement en el sector de la construcció. L'any 1956 es van fer carreteres per a connectar Mukhtuya amb la futura ciutat de Mirny i es va construir el port.
El reconeixement com a ciutat es va assolir l'any 1963.

## Economia

A més de la indústria del diamant i del sector de la construcció, Lensk destaca pel sector de la fusta i per les fàbriques de pannells per a la construcció d'habitatges. A la ciutat també hi ha una organització de recerca científica.

## Llocs d'interès

A Lensk hi ha un museu d'història i una branca de l'Institut Politècnic d'Irkutsk. A set quilòmetres al sud-oest de la ciutat hi ha una cova càrstica amb una cascada de 25 metres i un llac càrstic.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Lensk (rus)
# Rouelle

Rouelle és el nom dels següents personatges:
* Guillaume François Rouelle (1703-1770), químic francès, professor de Lavoisier.
* Hilaire Marin Rouelle (1718-1779), químic francès, fou el primer a aïllar la urea.
# Tokyo Ghost

Tokyo Ghost és una sèrie de còmics de ciència-ficció nord-americana escrita per Rick Remender, dibuixada per Sean Murphy i pintada per Matt Hollingsworth, estrenada el setembre de 2015 per Image Comics. L'arc de la història actual va concloure al número 10, amb la possibilitat d'una nova història en algun moment en el futur.
La sèrie està ambientada l'any 2089, una època en què la humanitat és addicta a la tecnologia i l'entreteniment. Segueix la història dels agents Debbie Decay i Led Dent, que treballen com a forces de pau a les illes de Los Angeles. Reben una feina que els portarà a l'últim país lliure de tecnologia de la Terra: la nació dels jardins de Tòquio. Remender ho resumeix com "una història gran, visual i emocionant que en el fons amaga el fet que realment és una història d'amor".

## Recepció

Sean Edgar de Paste l'anomena "un malson gonzo de William Gibson" que mostra "l'embarcació de transport de Murphy en el seu apogeu". Jeff Lake d'IGN ho descriu com "una mirada apuntada a l'evolució de la nostra generació insensibilitzada, ara-ara-ara" i "absolutament plàtans quan es tracta d'acció".

## Edicions recollides

| Títol | Material recollit | Data de publicació | ISBN |
| Vol. 1: El jardí atòmic | Tokyo Ghost #1–5 | març de 2016 | ISBN 1632156636 Error en ISBN: caràcter no vàlid |
| Vol. 2: Vine a unir-te a nosaltres | Tokyo Ghost #6-10 | Octubre 2016 | ISBN 1632159147 Error en ISBN: caràcter no vàlid |
| Tokyo Ghost Edició Deluxe | Tokyo Ghost #1-10 | Juliol 2017 | ISBN 1534300465 Error en ISBN: caràcter no vàlid |

## Adaptació cinematogràfica

El març de 2021, Legendary Entertainment havia començat el desenvolupament d'una adaptació cinematogràfica de Tokyo Ghost amb Cary Joji Fukunaga per dirigir i produir.

## Referències

* ↑ «Rick Remender's Tokyo Ghost Has Sci-Fi Social Commentary and Sick Motorbikes». IGN, 26-08-2015 [Consulta: 26 març 2016].
* ↑ «State of the Art: Sean Gordon Murphy Crafts Dystopian Sci-Fi Chaos and Jungle Havens in Tokyo Ghost» (en anglès), 07-03-2016. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ Lake, Jeff. «Tokyo Ghost #1 Review» (en anglès), 17-09-2015. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ Galuppo, Mia; Galuppo, Mia. «Cary Fukunaga to Direct ‘Tokyo Ghost’ Adaptation for Legendary (Exclusive)» (en anglès americà), 24-03-2021. [Consulta: 7 maig 2022].

## Enllaços externs

* Tokyo Ghost: Còmics d'imatge
* Sean Gordon Murphy: Creació de Tokyo Ghost