OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Distribució de Behrens-Fisher

En estadístiques, la distribució de Behrens-Fisher, anomenada després de Ronald Fisher i Walter Behrens, és una família parametritzada de distribucions de probabilitat que sorgeixen de la solució del problema de Behrens-Fisher proposat primer per Behrens i diversos anys més tard per Fisher. El problema de Behrens-Fisher és el de la inferència estadística sobre la diferència entre les mitjanes de dues poblacions distribuïdes normalment quan no es coneix la relació de les seves variàncies (i, en particular, no se sap que les seves variàncies són iguals).

## Definició

La distribució de Behrens-Fisher és la distribució d'una variable aleatòria de la forma
$T_{2}\cos \theta -T_{1}\sin \theta \,$
on T $_1$ i T ₂ són variables aleatòries independents cadascuna amb una distribució t de Student, amb els respectius graus de llibertat ν $_1$ = n$_1$−1 i ν ₂ = n₂−1, i θ és una constant. Així, la família de distribucions de Behrens–Fisher està parametritzada per ν$_1$ , ν₂ , i θ.

## Derivació

Suposem que se sap que les dues variacions poblacionals són iguals i que es prenen mostres de mides n $_1$ i n ₂ de les dues poblacions:
${\begin{aligned}X_{1,1},\ldots ,X_{1,n_{1}}&\sim \operatorname {i.i.d.} N(\mu _{1},\sigma ^{2}),\\[6pt]X_{2,1},\ldots ,X_{2,n_{2}}&\sim \operatorname {i.i.d.} N(\mu _{2},\sigma ^{2}).\end{aligned}}$
on "iid" són variables aleatòries independents i distribuïdes de manera idèntica i N denota la distribució normal. Els dos mitjans de mostra són
${\begin{aligned}{\bar {X}}_{1}&=(X_{1,1}+\cdots +X_{1,n_{1}})/n_{1}\\[6pt]{\bar {X}}_{2}&=(X_{2,1}+\cdots +X_{2,n_{2}})/n_{2}\end{aligned}}$
L'estimació no esbiaixada "agrupada" habitual de la variància comuna σ$^2$ és llavors
$S_{\mathrm {pooled} }^{2}={\frac {\sum _{k=1}^{n_{1}}(X_{1,k}-{\bar {X}}_{1})^{2}+\sum _{k=1}^{n_{2}}(X_{2,k}-{\bar {X}}_{2})^{2}}{n_{1}+n_{2}-2}}={\frac {(n_{1}-1)S_{1}^{2}+(n_{2}-1)S_{2}^{2}}{n_{1}+n_{2}-2}}$
on S$_1$$^2$ i S₂$^2$ són les estimacions habituals no esbiaixades (corregides per Bessel) de les dues variàncies poblacionals.

## Referències

* ↑ Kim, Seock-Ho; Cohen, Allan S. (en anglès) Journal of Educational and Behavioral Statistics, 23, 4, 01-12-1998, pàg. 356–377. DOI: 10.3102/10769986023004356. ISSN: 1076-9986.
* ↑ «"On the Behrens-Fisher Problem: A Review"» (en anglès). https://academic.oup.com/.+[Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Fisher-Behrens Problem» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Finite-sample bounds for the multivariate Behrens-Fisher distribution with proportional covariances» (en anglès). https://arxiv.org.+[Consulta: 24 juny 2023].
# Distribució de Bingham

En estadística, la distribució de Bingham, que duu el nom del matemàtic estatunidenc Christopher Bingham, és una distribució de probabilitat antipodalment simètrica en la n-esfera. Es tracta de la generalització de la distribució de Watson i d'un cas particular de les distribucions de Kent i de Fisher-Bingham.
La distribució de Bingham és usada sovint en l'anàlisi de dades paleomagnètiques, i s'ha demostrat la seva utilitat en el camp de la visió artificial.
La seva funció de densitat de probabilitat ve donada per:
    $f(\mathbf {x} \,;\,M,Z)\;dS^{n-1}\;=\;_{1}F_{1}({\textstyle {\frac {1}{2}}};{\textstyle {\frac {n}{2}}};Z)^{-1}\;\cdot \;\exp \left({{\textrm {tr}}\;ZM^{T}\mathbf {x} \mathbf {x} ^{T}M}\right)\;dS^{n-1}$
que també pot ser escrit com:
    $f(\mathbf {x} \,;\,M,Z)\;dS^{n-1}\;=\;_{1}F_{1}({\textstyle {\frac {1}{2}}};{\textstyle {\frac {n}{2}}};Z)^{-1}\;\cdot \;\exp \left({\mathbf {x} ^{T}MZM^{T}\mathbf {x} }\right)\;dS^{n-1}$
on x és un eix (és a dir, un vector unitari), M és una matriu ortogonal d'orientació, Z és una matriu diagonal de concentració, i $_{1}F_{1}(\cdot ;\cdot ,\cdot )$ és un funció hipergeomètrica de l'argument d'una matriu. Les matrius M i Z són el resultat de disfonalitzar la covariància definida positivament de la distribució distribució gaussiana subjacent en la distribució de Bingham.

## Vegeu també

* Estadística direccional

## Referències

* ↑ Bingham, Ch. (1974) "An antipodally symmetric distribution on the sphere". Annals of Statistics, 2(6):1201–1225.
* ↑ Onstott, T.C. (1980) "Application of the Bingham distribution function in paleomagnetic studies". Journal of Geophysical Research, 85:1500–1510.
* ↑ S. Teller i M. Antone (2000). Automatic recovery of camera positions in Urban Scenes
* ↑ «Belief Propagation with Directional Statistics for Solving the Shape-from-Shading Problem». Springer, 2008. [Consulta: 29 novembre 2013].
* ↑ «Better robot vision: A neglected statistical tool could help robots better understand the objects in the world around them.». MIT News, 07-10-2013. [Consulta: 7 octubre 2013].
# Distribució de Burr

En teoria de la probabilitat, estadística i econometria, la distribució de Burr de tipus XII, o simplement la distribució de Burr és una distribució de probabilitat contínua d'una variable aleatòria no negativa. També es coneix com la distribució de Singh-Maddala i és una de les diferents distribucions que de vegades s'anomenen «distribució log-logística generalitzada».
Si X segueix una distribució de Burr, s'escriurà $X\sim SM(c,k)$.
La distribució de Burr té la funció de densitat de probabilitat:
    $f(x;c,k)={\begin{cases}ck{\frac {x^{c-1}}{(1+x^{c})^{k+1}}}&{\text{ si }}x>0\\0&{\text{ sinó.}}\end{cases}}$
    $f(x;c,k,\lambda )={\frac {ck}{\lambda }}\left({\frac {x}{\lambda }}\right)^{c-1}\left[1+\left({\frac {x}{\lambda }}\right)^{c}\right]^{-k-1}$
i la funció de distribució acumulada (FD):
    $F(x;c,k)={\begin{cases}1-\left(1+x^{c}\right)^{-k}&{\text{ si }}x>0\\0&{\text{ sinó.}}\end{cases}}$
    $F(x;c,k,\lambda )=1-\left[1+\left({\frac {x}{\lambda }}\right)^{c}\right]^{-k}$
Si c=1, llavors la distribució de Burr es converteix en la distribució de Pareto de tipus II.
Quan k=1, la distribució de Burr és un cas especial de la distribució de Champernowne.
La distribució de Burr tipus XII és un membre d'un sistema de distribucions contínues introduïdes per Irving W. Burr (1942), que comprenen 12 distribucions.

## Referències

* ↑ Burr, I. W. «Cumulative frequency functions». Annals of Mathematical Statistics, 13, 2, 1942, pàg. 215-232. DOI: 10.1214/aoms/1177731607. JSTOR: 2235756.
* ↑ Singh, S.; Maddala, G. «A Function for the Size Distribution of Incomes». Econometrica, 44, 5, 1976, pàg. 963–970. JSTOR: 1911538.
* ↑ Maddala, G. S.. Limited-Dependent and Qualitative Variables in Econometrics. Cambridge University Press, 1996. ISBN 0-521-33825-5.
* ↑ Tadikamalla, Pandu R. «A Look at the Burr and Related Distributions». International Statistical Review, 48, 3, 1980, p. 337–344. DOI: 10.2307/1402945.
* ↑ C. Kleiber and S. Kotz. Statistical Size Distributions in Economics and Actuarial Sciences. Nova York: Wiley, 2003. See Sections 7.3 "Champernowne Distribution" and 6.4.1 "Fisk Distribution."
* ↑ Champernowne, D. G. «The graduation of income distributions». Econometrica, 20, 4, 1952, pàg. 591–614. DOI: 10.2307/1907644.
* ↑ See Kleiber and Kotz (2003), Table 2.4, p. 51, "The Burr Distributions."

## Bibliografia

* Rodriguez, R. N. «A guide to Burr Type XII distributions». Biometrika, 64, 1, 1977, pàg. 129–134. DOI: 10.1093/biomet/64.1.129.

## Vegeu també

* Distribució de Dagum, també coneguda com la distribució de Burr inversa.
# Dvulútxnoie

Dvulútxnoie - Двулучное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.430 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Sant Joan Baptista de Novelda

L'església Parroquial de Sant Joan Baptista de Novelda (Vinalopó Mitjà, País Valencià) és un temple catòlic d'estil barroc que data del segle xviii.

## Descripció

És un temple de planta de creu llatina, amb una nau principal i dos laterals. La seua volta és de canó seguit amb cúpula semiesfèrica. Col·locada la primera pedra el 19 d'abril de 1751, segons Pascual Madoz, la seua construcció, encara que senzilla, és molt sòlida per ser tota de pedra picada, excepte les voltes. Compta amb dues torres (una d'elles inacabada).
La porta que dona entrada per la capella de la Mare de Déu del Remei presenta al seu exterior dues columnes que sostenen una cornisa i, sobre aquestes, altres dues que serveixen d'adorn a un nínxol ocupat per la imatge de la Mare de Déu del Remei, que és de pedra.
La nau principal es troba sostinguda per deu pilastres quadrades de pedra picada que rematen amb capitells d'ordre compost i comprén quatre altars per costat. Darrere de l'altar major, està el cor, el carreu del qual és d'anouer. Als quatre angles del creuer, es troben els quatre evangelistes tallats en la mateixa pedra.
Una de les joies de l'Església Parroquial és l'orgue barroc del segle xviii, amb un pedal de 27 notes i dos registres en ventall. Construït en 1771, tenia una consola que mirava cap al creuer i l'instrument mecànic va ser obra de Pedro Palop.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# San Marco

«San Marco» té aquests significats:
* San Marco, districte de Venècia.
* Basilica di San Marco (italià) o basílica de Sant Marc (català), catedral de Venècia, de gran importància religiosa, històrica i turística
* Piazza San Marco (italià) o plaça de Sant Marc (català), plaça i atracció turística a la ciutat de Venècia
* Scuola Grande de San Marco, centre educatiu de Venècia
* San Marco (satèl·lits artificials), família de cinc satèl·lits artificials italians posats en òrbita entre 1964 i 1988 en l'àmbit del Programa San Marco
* San Marco d'Alunzio (en sicilià San Marcu), municipi italià dins de la província de Messina, a Sicília
* Bisbat de San Marco Argentano-Scalea, bisbat italià, a Calàbria
* Centro di Ricerca Progetto San Marco, institut de la Universitat de Roma "La Sapienza"
* Museu Nacional de San Marco, a l'antic convent homònim de Florència, famós pels seus frescos de Fra Angelico
* Plataforma San Marco, base espacial marina italiana a l'oceà Índic, pertanyent al Centro Spaziale Luigi Broglio
* Programa San Marco, programa de col·laboració bilateral entre Itàlia i els Estats Units en la recerca científica i en l'experimentació a l'espai
* Selle San Marco, equip de ciclisme en ruta italià que va competir entre 1981 i 1982, antecedent de l'equip Dromedario-Alan
# San Mamés de Campos

San Mamés de Campos és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 138 | 123 | 91 | 90 |
# Dunlap (Iowa)

Dunlap és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.139 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunlap tenia 1.139 habitants, 483 habitatges, i 282 famílies. La densitat de població era de 403,5 habitants/km².
Dels 483 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,8% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 26,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.100 $ i la renda mediana per família de 39.762 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.094 $ mentre que les dones 17.452 $. La renda per capita de la població era de 17.936 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunlap». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunlap». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dunlap

«Dunlap» té aquests significats:
* Dunlap (Illinois)
* Dunlap (Indiana)
* Dunlap (Iowa)
* Dunlap (Kansas)
* Dunlap (Tennessee)
* Dunlap (Comtat de Fresno), població del Comtat de Fresno a l'estat de Califòrnia
* Dunlap (Comtat de Mendocino), població del Comtat de Mendocino a l'estat de Califòrnia
# Dymondia

Dymondia iés un gènere de plantes amb flors asteràcies. Només se’n coneix una espècie, Dymondia margaretae, endèmica de la regió de la Cape Province de Sud-àfrica.

## Cultiu

* Llum: de ple sol a mitja ombra
* Hàbit: 5 cm d'alçada, d'esten fent una catifa de color verd platejat que cobreix la terra.
* Aigua: tolera molt la secada. Té arrels profundes
* Resistència a les glaçades: 20 °F
* Sòl: Molt sorrenc o amb un substrat artificial que contingui un 40% de matèria orgànica, un 30% de lava vermella i un 30% de sorra de riu. Es pot afegir perlita a la mescla i fa que la planta creixi més ràpidament en els testos
L'any 2015 l'IRTA va estudiar aquesta i altres espècies, a les instal·lacions de Torre Marimon (Caldes de Montbui), per a fer cobertes vegetals urbanes. .

## Referències

* ↑ Compton, Robert Harold. 1953. Journal of South African Botany 19: 110
* ↑ Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Memoirs of the Botanical Survey of South Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* ↑ Tropicos, Dymondia Compton
* ↑ «Flann, C (ed) 2009+ Global Compositae Checklist». Arxivat de l'original el 2014-11-19. [Consulta: 25 novembre 2015].
* ↑ Jeffrey Gordon Smith Landscape Architecture, Dymondia Home Design
* ↑ Succulents and More, Gerhard Bock, Silver carpet (Dymondia margaretae)
# Díode endarrerit

En els dispositius semiconductors, un díode endarrerit (també anomenat díode posterior) és una variació d'un díode Zener o d'un díode de túnel que té una millor conducció per a petits polars inversos (per exemple -0,1 a -0,6 V) que per a tensions de polarització directa.
El corrent invers en aquest díode és per túnel, que també es coneix com a efecte túnel.

## Característiques corrent-tensió del díode endarrerit

La característica I–V directa és la mateixa que la d'un díode P–N normal. Latensió de ruptura comença quan s'aplica tensió inversa. En el cas d'una avaria Zener, comença a una tensió determinada. En aquest díode la tensió es manté relativament constant (independentment del corrent) quan es connecta en polarització inversa. El díode cap enrere és una forma especial de díode de túnel en què el fenomen de túnel només és incipient i la regió de resistència negativa pràcticament desapareix. El corrent directe és molt petit i esdevé equivalent al corrent invers d'un díode convencional.

## Aplicacions dels díodes endarrerits
### Detector

    Com que té una capacitat baixa i cap efecte d'emmagatzematge de càrrega, i una característica de senyal petita fortament no lineal, el díode cap enrere es pot utilitzar com a detector de fins a 40 GHz.

### Rectificador

    Es pot utilitzar un díode cap enrere per rectificar senyals febles amb amplituds màximes de 0,1 a 0,7 V.

### Interruptor

    Un díode cap enrere es pot utilitzar en aplicacions de commutació d'alta velocitat.

## Referències

* ↑ Paul Horowitz, Winfield Hill. The Art of Electronics, 2nd edition (en anglès). https://books.google.cat,+1989,+p. 891.
* ↑ Anwar A. Khan and Kanchan K. Dey. A First Course in Electronics (en anglès). Prentice Hall of India, 2006. ISBN 81-203-2776-4.
* ↑ S.L. Kakani. Electronics Theory and Applications (en anglès). New Age Intl. Ltd, 2004. ISBN 81-224-1536-9.
* ↑ Karlheinz Seeger. Semiconductor Physics: An Introduction (en anglès). Springer, 2004. ISBN 3-540-21957-9.
# ETSI EN 301 893

ETSI EN 301 893 és una norma europea de telecomunicacions publicada per l'ETSI. És una normativa que aplica a les comunicacions de xarxa de ràdio de banda ampla a la banda ISM de 5 GHz. Exemples de protocols que incorporen la norma ETSI EN 301 893 són els IEEE 802.11a, IEEE 802.11n i IEEE 802.11ac. Exemples de productes que han de verificar la normativa ETSI EN 301 893 són routers, punts d'accés i tot tupus ordinadors que implementin els protocols anterior. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Característiques

* És una norma obligatòria a tots els equips que operen a la banda de 5 GHz que operen dins la comunitat europea.
* Aplica des de l'1 de gener de 2015 i cobreix els requisits de l'article 3.2 de la directiva europea R&TTE. 2014/53/EU. NOTA : RED: (Radio Equipment Directive) substitueix la directiva (R&TTED) (1999/5/EC). Efectiva a partir del 13 de juny del 2017.
* Normativa de lliure accés disponible al següent enllaç

## Resum de paràmetres

Segons la versió:
| Paràmetre | Valor màxim | Condicions de la mesura |
| Amplada de banda mínima | 5 MHz | - |
| Potència de sortida | Amb control de potència: 23 dBm (5.150 a 5.350 MHz) 30 dBm (5.470 to 5.725 MHz) Sense control de potència: 20/23 dBm (5.150 a 5.350 MHz) 27 dBm (5.470 to 5.725 MHz) | - |
| Densitat espectral de potència (EIRP) | Amb control de potència: 10 dBm/MHz (5.150 a 5.350 MHz) 7/19 dBm/MHz (5.470 to 5.725 MHz) Sense control de potència: 17 dBmMHz (5.150 a 5.350 MHz) 14 dBmMHz (5.470 to 5.725 MHz) | - |
| Senyals espúries no permeses en el transmisor | 30 MHz a 47 MHz -36 dBm 47 MHz a 74 MHz -54 dBm 74 MHz a 87,5 MHz -36 dBm 87,5 MHz a 118 MHz -54 dBm 118 MHz a 174 MHz -36 dBm 174 MHz a 230 MHz -54 dBm 230 MHz a 470 MHz -36 dBm 470 MHz a 862 MHz -54 dBm 862 MHz a 1 GHz -36 dBm 1 GHz a 5,15 GHz -30 dBm 5,35 GHz a 5,47 GHz -30 dBm 5,725 GHz a 26 GHz -30 dBm | Amplada de banda = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 100 KHz " = 1 MHz " = 1 MHz " = 1 MHz |
| Senyals espúries no permeses en el receptor | 30 MHz to 1 GHz -57 dBm 1 GHz to 26 GHz -47 dBm | Amplada de banda = 100 KHz " = 1 MHz |

## Vegeu també

* Protocols IEEE 802.11a, IEEE 802.11n i IEEE 802.11ac.
* Organització normativa europea ETSI.
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 2,4 GHz : ETSI EN 300 328
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 60 GHz : ETSI EN 302 567

## Referències

* ↑ «Work Programme - Work Item Detailed Report» (en anglès). portal.etsi.org. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ «EMCC | ETSI EN 301893» (en anglès). www.emcc.de. Arxivat de l'original el 2017-04-06. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ «Devices Exported to EU Must Comply with Latest EN 301 893 Standards by January 1, 2015 | us | TÜV Rheinland» (en anglès). www.tuv.com. [Consulta: 6 abril 2017].
* 1 2 «Norma ETSI EN 301 893» (en anglès). ETSI. [Consulta: 6 abril 2017].
# Sanlúcar de Guadiana

Sanlúcar de Guadiana és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca d'El Andévalo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 660 | 648 | 653 | 647 | 668 | 671 | 629 | 627 | 626 |

## Història

Sota la protecció del regne de Taifa de Niebla, alguns grups musulmans es van assentar en aquesta zona, si bé l'origen de la població actual cal situar-lo a mitjan segle xiii, amb la conquesta de Sanç II de Portugal i la construcció d'una fortalesa. Sent terres de reialme, aviat passaren al senyoriu de Gibraleón. Més tard, ja en mans dels Pérez de Guzmán, se li concedeix el títol de Vila, mercè atorgada per Isabel Guzmán de Ledesma.
A mitjan segle xvii, Sanlúcar de Guadiana es fa càrrec del proveïment de la tropa espanyola aquarterada en la frontera amb Portugal, a causa de la Guerra de la Independència d'aquest país. És llavors quan es construïx el fort de San Jerónimo, en 1642, i el castell de San Marcos. Les noves defenses no impedeixen que els portuguesos prenguessin la vila. Al llarg de la seva història la vila ha sofert inundacions a causa del desbordament del riu Guadiana. La més devastadora va tenir lloc en 1823 que gairebé la meitat de les cases va ser destruïda. No obstant això, la seva situació també li ha portat beneficis. Pas obligat en rutes comercials, en el XIX es converteix en un centre des del qual s'exportaven fusta, plom, sabó...

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sanlúcar de Guadiana (castellà)
* Sanlúcar de Guadiana Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia (castellà)
# E805

La ruta europea E805 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Braga (Portugal) i finalitza a Chaves (Portugal). Té una longitud de 130 km. Té una orientació d'oest a est.
# E79

La ruta europea E79 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Miskolc (Hongria) i finalitza a Salònica (Grècia) passant per Sofia. Té una longitud de 1160 km. Té una orientació de nord a sud i passa per Hongria, Romania, Bulgària i Grècia.
# EZ81

La vàlvula EZ81 és una vàlvula rectificadora biplaça amb base miniatura de 9 potes (B9A). Els seus equivalents són: 6CA4, CV5072 i U709.

## Especificacions

La EZ81 té un voltatge i consum de filament de 6,3 V 1A, amb un voltatge màxim de plaques de 350V i una intensitat màxima de 150mA. Té una vàlvula gairebé idèntica però per ser utilitzada amb menors intensitats, la vàlvula EZ80, que té un voltatge i consum de filament de 6,3 V 0,6 A, amb un voltatge màxim de plaques de 350V i una intensitat màxima de 90mA. Les connexions dels seus pins són les següents:
Pin 1: Anode 1
Pin 2: No contectar
Pin 3: càtode
Pin 4: Filament
Pin 5: Filament
Pin 6: No connectar
Pin 7: Anode 2
Pin 8: No connectar
Pin 9: No connectar

## Aplicacions

La EZ81 i la EZ80 van ser molt populars com rectificadores de ràdios a vàlvules amb transformador d'alimentació. En l'actualitat se segueixen usant en amplificadors hi-fi valvulars o amplificadors valvulars de guitarra de baixa potència.

## Referències

* Full d'especificacions (PDF)

## Vegeu també

* Provador de vàlvules
# Egered

Egered va ser un religiós del regne visigot, bisbe de Salamanca entre ca. 640 i ca. 660.
Va ser bisbe de Salamanca durant els regnats de Khindasvint i Recesvint. El nom d'aquest prelat consta en el VII Concili de Toledo (646), que va comptar l'assistència de 30 bisbes de totes les províncies d'Hispània, va concórrer amb el seu metropolità de Mèrida, Oronci, i sembla que Egered tenia certa antiguitat, doncs en les llistes de subscripcions, doncs precedeix a onze bisbes, pel que Flórez creu que va ser consagrat vers l'any 640. El seu pontificat va ser molt més llarg que el de l'anterior, tenim constància de la seva presència també al VIII (653) i X Concilis de Toledo (656). Per tant, va estar més de deu anys al capdavant de la diòcesi, si bé després del desè concili no se'n tenen més notícies, i per això es creu que va morir vers el 660 i el va succeir Just.

## Referències

* 1 2 Flórez, 1796, p. 286.
* ↑ González Dávila, 1650, p. 226.
* ↑ Dorado, 1776, p. 59-60.

## Bibliografia

* Dorado, Bernardo. Compendio histórico de la ciudad de Salamanca (en castellà). Salamanca: Per Juan Antonio de Lasanta, 1776.
* Flórez, Enrique. España Sagrada: teatro geographico-historico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XIV. Madrid: Oficina de Pedro Mártir, 1796.
* González Dávila, Gil. Teatro eclesiástico de las iglesias metropolitanas y catedrales de los Reynos de las dos Castillas (en castellà). Tom III. Madrid: Per Diego Díaz de la Carrera, 1650.