OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enric XXIV de Reuss-Kostritz

Enric XXIV de Reuss-Kostritz (en alemany Heinrich XXIV von Reuß-Köstritz) va néixer a Schleiz (Alemanya) el 26 de juliol de 1681 i va morir a Greiz el 24 de juliol de 1748. Era el fill petit del comte Enric I de Reuss-Schleiz (1639-1692) i de la seva tercera dona, la comtessa Anna Elisabeth de Sinzendorf (1659-1683). A la mort del seu pare, va rebre el domini de Köstritz, essent així el fundador de la branca de Reuss-Köstritz.

## Matrimoni i fills

El 6 de maig de 1704 es va casar a Breslau amb la baronessa Emma Elionor de Promnitz-Dittersbach (1688-1776), filla de Joan Cristòfol de Promnitz-Dittersbach (1661-1689) i d'Anna Saurma de Jeltsch (1663-1708). El matrimoni va tenir els següents fills:
* Enric V (1706-1713)
* Enric VI (1707-1783), comte de Reuss Köstritz, casat amb Enriqueta Casado Huguetan (1725-1761).
* Enric VIII (1708-1710)
* Lluïsa (1710-1756)
* Enric IX (1711-1780).
* Sofia (1712-1781), que es va casar amb el comte Rochus Friedrich zu Lynar
* Enric X (1715-1741)
* Enric XIII (1716-1717)
* Enric XVI (1718-1719)
* Conradina Elionor (1719-1770), casada amb el comte Enric XI de Reuss-Obergreiz (1722-1800).
* Heinrich XXIII (1722-1787), comte de Reuss Köstritz.

## Bibliografia

* Thomas Gehrlein, Das Haus Reuss: Älterer und Jüngerer Linie, Börde Verlag 2006, ISBN 978-3-9810315-3-9
* Friedrich Wilhelm Trebge, Spuren im Land, Hohenleuben, 2005.
# Pepe Julian Onziema

Pepe Julian Onziema és un activista LGBT d'Uganda. En 2012 fou nomenat Global Citizen pel Clinton Global Initiative pel seu treball a favor dels drets humans. Va començar el seu activisme en els drets humans en 2003, raó per la qual ha estat arrestat dos cops. Des d'aleshores ha participat en l'organització de les celebracions de l'orgull gai a Uganda.
El 2013, va ser seleccionat per al David Kato Vision and Voice Award, un guardó en honor del seu amic i col·lega assassinat, i advocat oficial de les Sexual Minorities Uganda, David Kato.
En 2014 fou entrevistat per John Oliver de la sèrie de televisió estatunidenca Last Week Tonight sobre la situació dels drets del col·lectiu LGBT a Uganda. L'organització benèfica Stonewall va escollir Onziema com a heroi de l'any 2014. En 2015 fou guardonat amb el Premi GLAAD Media

## Vida personal

Onziema inicialment s'identificava com a lesbiana, i ara viu com a transsexual. Viu a Kampala.

## Referències

* ↑ «When Elephants Fight, the Grass Suffers: Interview with Gay Rights Activist Pepe Julian Onziema», de Daniella Zalcman, en el Pulitzer Center for Crisis Reporting; publicado el 14 de abril de 2014; accedido el 3 de julio de 2014
* ↑ «2012 Clinton Global Citizen Awards Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.», al Clinton Global Initiative; publicat en 2012; accedit el 3 de juliol de 2014
* ↑ LGBTI - making love a crime Arxivat 2016-03-30 a Wayback Machine., a Amnesty International USA; published June 25, 2013; retrieved July 3, 2014
* ↑ Interview with civil society activist: Pepe Julian Onziemam Arxivat 2014-07-04 at Archive.is, at Civicus.org; published May 1, 2011; retrieved July 3, 2014
* ↑ Why Gay Pride Celebrations In Uganda Were Discreet, by Gregory Warner, at WBUR-FM/National Public Radio; published August 5, 2013; retrieved July 3, 2014
* ↑ 2013 Short List Arxivat 2014-10-24 a Wayback Machine., a Vision And Voice Award; retrieved March 16, 2016
* ↑ "WATCH: John Oliver Brilliantly Exposes the U.S.-U.K. Influence on Uganda's Antigay Law". The Advocate, June 30, 2014.
* ↑ Stonewall's hero of the year award goes to Pepe Julian Onziema, by Alexandra Topping, at the Guardian, by Alexandra Topping; published November 7, 2014; retrieved November 11, 2014
* ↑ «GLAAD Media Award Winners Include Kelly Ripa, ‘Last Week Tonight’». Variety, 09-05-2015.
* 1 2 Being Gay in Uganda: One Couple's Story, by Glenna Gordon, at Time; published March 8, 2010; retrieved July 3, 2014
* ↑ Living proudly in face of Uganda's anti-gay bill, by Pepe Julien Onziema, at CNN.com; published January 25, 2013; retrieved July 3, 2014

## Vegeu també

* Stella Nyanzi
# Timàlia caragrisa

La timàlia caragrisa (Mixornis flavicollis) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Java i les properes illes Kangean.

## Taxonomia

La població de les illes Kangean és de vegades considerada una espècie diferent:
* Mixornis prillwitzi Hartert, E, 1901 - timàlia de les Kangean.

## Referències

* ↑ timàlia caragrisa«Timàlia caragrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ timàlia de les Kangean«Timàlia caragrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Vittonville

Vittonville és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 132 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vittonville era de 132 persones. Hi havia 47 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 23 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. 46 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 46 habitatges principals, 39 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vittonville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 16 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 96 persones, 70 eren actives i 26 eren inactives. De les 70 persones actives 68 estaven ocupades (38 homes i 30 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 26 persones inactives 5 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 2 d'empreses de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.
L'any 2000 a Vittonville hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vittonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vittonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Magdalena Pietersz

Magdalena Pietersz (Haarlem, abans de 1560 - després de 1592), four una pintora neerlandesa del Renaixement.
Filla del pintor de vidre Pieter Adriaensz, va néixer en Haarlem. Va contreure matrimoni amb el també pintor Pieter Pietersz el 1577. El 1585 els esposos es van traslladar a Amsterdam, on més tard van tenir un fill que va ser batejat el 1592.És coneguda per les seves escenes de mercat.

## Referències

* 1 2 3 «Magdalena Pietersz» (en neerlandès). RKD.
# Dendrophryniscus minutus

Dendrophryniscus minutus és una espècie d'amfibi que viu al Brasil, Bolívia, Colòmbia, l'Equador, Guaiana Francesa, Guaiana, el Perú, Surinam i, possiblement també, a Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S., Reynolds, R., Azevedo-Ramos, C. & Castro, F. 2004. Dendrophryniscus minutus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Worben

Worben és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de Nidau i a l'actual districte administratiu del Seeland.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Cape Girardeau

Cape Girardeau és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2008 tenia 37.370 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cape Girardeau tenia 35.349 habitants, 14.380 habitatges, i 8.297 famílies. La densitat de població era de 562,4 habitants per km².
Dels 14.380 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 42,3% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,5% tenia menys de 18 anys, un 18,4% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 32.452 $ i la renda mitjana per família de 43.917 $. Els homes tenien una renda mitjana de 31.575 $ mentre que les dones 21.392 $. La renda per capita de la població era de 18.918 $. Entorn del 8,5% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cape Girardeau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cape Girardeau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Tuba

    Per la ciutat santa del Senegal, vegeu Touba
La tuba és un instrument aeròfon, de vent-metall constituït per un tub de més de tres metres de llarg i normalment de coure. El tub és blegat sobre ell mateix i amb perforació cònica, perforació que es fa especialment ampla cap a la part del pavelló. S'anomena sovint tuba baix, per la distinció de la tuba contrabaix.

## Funcions i propietats

L'embocadura de les tubes té forma de copa. Dins les dificultats que presenten els instruments de metall en l'emissió del so, les tubes potser són els que ho fan amb més facilitat. És un fet que els proporciona una agilitat superior a la d'altres instruments de la família que en certa manera compensa la gran quantitat d'aire que requereixen.
La tuba és un instrument que incorpora pistons i a causa del seu volum es toca assegut. Les seves característiques, en part coincidents amb les trompes, relacionen l'origen comú d'ambdós grups d'instruments. Tant les trompes com les tubes constitueixen al llarg de la història un conjunt d'instruments molt variat.

## Història i paper

No obstant això la tuba, tal com la coneixem actualment, va ser un instrument creat cap a mitjans del segle xix com a baix de la família dels metalls. La construcció del tipus original, de G. Moritz de Berlín (1835), té sis pistons en compte dels quatre pistons de les tubes modernes.
Va ser fruit tant dels avenços industrials i tècnics pel que fa a la construcció d'instruments, com a les necessitats que imposaven les noves tendències i gustos musicals.
La funció de les tubes a l'orquestra sovint es reserva a fer de baix dels trombons, essent un instrument poc utilitzat com a solista. També és durant el segle xix que es construeixen els sausofons, instruments de la mateixa sonoritat i tècnica que les tubes, però pensats per a ser tocats bàsicament en bandes. D'aquest motiu el seu cos envolta el del músic, que així pot tocar dret o bé caminant.
Cal mencionar també la tuba wagneriana, una mena de tuba-trompa (també se la coneix per aquest nom), construïda expressament en el mateix segle xix per a la Tetralogia de Wagner. És un instrument amb embocadura de trompa que també incorpora vàlvules giratòries i té una sonoritat més solemne que la tuba orquestral.

## Referències

* 1 2 3 4 «tuba». enciclopedia.cat. [Consulta: 20 agost 2018].
Viccionari
# Valley Acres

Valley Acres és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 512 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valley Acres tenia 512 habitants, 183 habitatges, i 144 famílies. La densitat de població era de 48,1 habitants/km².
Dels 183 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,2% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 21,3% no eren unitats familiars. En el 18% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.477 $ i la renda mediana per família de 48.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.513 $ mentre que les dones 45.357 $. La renda per capita de la població era de 18.013 $. Entorn del 5,1% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valley Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valley Acres». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Valerie Chow

Valerie Chow (xinès: 周嘉玲, pinyin: Zhōu Jiālíng, coneguda també pel nom de Rachel Shane, Vancouver, 16 de desembre de 1970) és una actriu de cinema i de sèries de televisió de Hong Kong. També va treballar com a model. Mentre estudiava dret a Hong Kong va guanyar un concurs de bellesa que va significar una promoció publicitària que li va facilitar l'accés el món de la televisió i el cinema. Casada amb Darryl Goveas, d'origen belga, l'any 2008 va ser mare d'una nena. En l'actualitat ja no es dedica al cinema; va deixar de ser actriu el 2003 i la seva activitat professional és la de publicista.

## Filmografia

* 新難兄難弟 "He Ain't Heavy, He's My Father!" (1993)/ en el paper de Dra Jenny Chung
* 重慶森林, pinyin:Xin nan xiong nan di; "Chungking Express" (1994)/hostessa
* 晚九朝五, pinyin: Wan 9 zhao 5; "Twenty Something" (1994) /Irene
* 蜘蛛女, pinyin; Zhi zhu un, "Spider Woman" (1995) /Carman
* Ghostly Bus (1995) /Chun Ling / Ling Ling
* The Case of the Cold Fish (1995) / Linda
* The Blade (1995)/ Prostituta
* Red Zone (1995)/Ivy Lau
* The Armed Policewoman (1995) /Ling
* High Risk (1995) /Fai Fai
* Wind Beneath the Wings (1995)/Violet Lo Ka-Ling
* Dream Killer (1995) /Michelle Lau
* 慈禧秘密生活, "Lover of the Last Empress "(1995) /La Reina
* Street Angels (1996)/ Karen
* 馬永貞(pinyin; Jyutping: Ma Wing Jing; "Hero" (1997) /Yam Yeung Tien
* Healing Hearts (2000)/Advocada Tsing
* Sausalito (2000) /Virginia Chow
* The Vampire Combat (2001) /Piu Hung / Lin Qian / Shen
* Freaky Story (2002) /Chung Chun
* 異度空間 Yee do hung gain. "Inner Senses" (2002)/Sra. Chan

## Enllaços externs

* http://hkmdb.com/db/people/view.mhtml?id=10251&display_set=eng
* http://www.scmp.com/article/724592/valerie-chow-ka-ling
# Velilla de Jiloca

Velilla de Jiloca és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.
# Velilla de San Antonio

Velilla de San Antonio és un municipi de la comunitat autònoma de Madrid. Limita amb Mejorada del Campo, Loeches, Arganda del Rey i Rivas-Vaciamadrid.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Velilla de San Antonio
* Pàgina dedicada a Velilla de San Antonio
* Web d'informació comercial i cultural de Velilla de San Antonio Arxivat 2017-09-27 a Wayback Machine.
* Especulació Urbanística a Velilla de San Antonio Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine.
* Breu descripció de Velilla de San Antonio (1998)
# Urbi et orbi

Urbi et orbi (A la ciutat [de Roma] i al món) és una benedicció papal dirigida a la ciutat de Roma i al món sencer.

## Ús

La benedicció Urbi et orbi s'imparteix a Roma durant l'any sempre en dues dates: Diumenge de Pasqua i el dia de Nadal, el 25 de desembre. Es fa al migdia des del balcó central de la Basílica de Sant Pere (anomenat per això Balcó de les Benediccions) ornat amb cortinatges i estendards, i amb la càtedra del Papa col·locada, i per a ella el Papa acostuma a revestir-se amb ornaments solemnes (mitra, bàcul, estola i capa pluvial) i va precedit de creu processional i acompanyat de cardenals-diaques i cerimoniers. També és impartida pel Papa el dia de la seva elecció; és a dir, al final del conclave, en el moment en què es presenta davant de Roma i del món com a nou successor de Sant Pere. Només durant el Pontificat de Joan Pau II la benedicció Urbi et orbi va ser impartida a l'altar de la plaça de Sant Pere. Avui dia és criteri de cada Papa, si la fa al balcó de la Basílica Vaticana o no, exceptuant el dia de la seva anunciació, després de l'Habemus Papam.

## Fórmula

| Llatí – Sancti Apostoli Petrus et Paulus, de quorum potestate et auctoritate confidimus, ipsi intercedant pro nobis ad Dominum. – Amen. – Precibus et meritis beatæ Mariæ semper Virginis, beati Michælis Archangeli, beati Ioannis Baptistæ et sanctorum Apostolorum Petri et Pauli et omnium Sanctorum misereatur vestri omnipotens Deus et dimissis peccatis vestris omnibus, perducat vos Iesus Christus ad vitam æternam. – Amen. – Indulgentiam, absolutionem et remissionem omnium peccatorum vestrorum, spatium veræ et fructuosæ penitentiæ, cor semper penitens et emendationem vitæ, gratiam et consolationem Sancti Spiritus et finalem perseverantiam in bonis operibus, tribuat vobis omnipotens et misericors Dominus. – Amen. – Et benedictio Dei omnipotentis (Patris et Filli et Spiritus Sancti) descendat super vos et maneat semper. – Amen. | Català "Que els Sants Apòstols Pere i Pau, en el poder i l'autoritat dels quals confiem, intercedeixin per nosaltres davant el Senyor". Tothom: "Amén". "Que per les oracions i pels mèrits de santa Maria, sempre Verge, de Sant Miquel Arcàngel, de Sant Joan Baptista, dels Sants Apòstols Pere i Pau i de tots els Sants, Déu Totpoderós tingui misericòrdia de vosaltres i, perdonats tots els vostres pecats, us condueixi per Jesucrist fins a la vida eterna". Tothom: "Amén". "Que el Senyor omnipotent i misericordiós us concedeixi la indulgència, l'absolució i la remissió de tots els vostres pecats, temps per a una penitència vertadera i profitosa, el cor sempre contrit i l'esmena de vida, la gràcia i el consol de l'Esperit Sant i la perseverança final en les bones obres". Tothom: "Amén". "I la benedicció de Déu omnipotent (Pare, Fill i Esperit Sant) descendeixi sobre vosaltres i hi romangui per sempre". Tothom: "Amén". |
# Vermell pompeià

El vermell pompeià és un ocre vermell d'origen inorgànic natural, compost per òxid de ferro. A l'antiga Roma es coneixia amb el nom de sinopsis, a causa de la ciutat de Sinope on segons Plini el Vell es va trobar per primera vegada. A Pompeia, així com en altres ciutats de l'antiga Roma, hi ha diversos exemples de pintures murals en què s'utilitza aquest pigment inorgànic. També es coneix amb els noms de vermell d'Herculà, terra de Pozzuoli, vermell anglès, hematita i terra vermella de Verona.
Inicialment es preparava amb restes de processament de cinabri, d'aquí l'elevat cost de producció que limitava el seu ús a casos d'extrema necessitat.
Atès que el cinabri conté quantitats considerables de mercuri i, per tant, és perjudicial per a la salut, el color s'ha anat substituint gradualment pel vermell (proper al taronja), ocre vermell, vermell de Mart i vermell de Pozzuoli; els dos últims són mescles d'òxids i hidròxids de ferro (inclosa l'hematita).

## Origen del nom

El nom «vermell de Pompeia» es remunta al segle xix, quan, després de l'excavació de les ruïnes de la ciutat romana de Pompeia al sud d'Itàlia i la seva popularitat, el vermell i els frescos de les parets de les cases romanes dels rics de Pompeia es van convertir en el color de moda dels rics i cultes.
* Paret pintada amb vermell pompeià. Quadre de Luigi Bazzani, 1902
* Fresc del segon estil pompeià datat el 60 aC d'una habitació de la Vil·la dels Misteris (Pompeia)
Avui dia, es creu que almenys alguns d'aquests frescos tenien originàriament un fons groc ocre i només van adquirir un color vermell sota la influència dels gasos de combustió calents durant l'erupció del Vesuvi del 79. El vermell brillant era un color preciós en aquella època, pel qual s'importava plom d'Armènia. La tonalitat actual, anomenada vermell de Pompeia, és en realitat el «vermell del pobre», el color de les parets grogues pintades amb ocre vermell, o l'ocre groc que al cremar-se es va convertir en vermell. Encara que fins i tot els experts no poden distingir entre els tres colors amb anàlisi, l'ocre vermell es pot suposar a les parets amb transicions delicades del groc al vermell.
No obstant això, els frescos més famosos amb un fons vermell a Vil·la dels Misteris estan gairebé segurs pintats en vermell amb mini o amb cinabri.

## Referències

* ↑ A. DiQuinzio. Harvey Quaytman: Against the Static. University of California Press, 2018
* ↑ Higgins, C «Pompeii shows its true colours» (en anglès). The Guardian, 22-09-2011.
* ↑ Marcaida, I; Maguregui, M; Morillas, H; Perez-Diez, S; Madariaga, J. M «Raman imaging to quantify the thermal transformation degree of Pompeian yellow ochre caused by the 79 AD Mount Vesuvius eruption» (en anglès). Analytical and Bioanalytical Chemistry, 411, 201, pàg. 7585–7593.

## Bibliografia

* Montagna, Giovanni. I Pigmenti (en italià). Florència: Nardini, 1993.
* Grande dizionario di antiquariato e restauro (en italià). Ed. coseantiche-edimarketing.

## Enllaços externs

* «Rosso pompeiano» (en italià). Arxivat de l'original el 2011-01-11. [Consulta: 27 gener 2022].