OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Angela Brady

Angela Brady és una arquitecta originària de Dublín, Irlanda, que ha viscut a Londres durant 25 anys. El 2011 va ser elegida presidenta de l'Institut Reial d'Arquitectes Britànics (RIBA) per un terme de tres anys. També va ser part de l'Institut Reial d'Arquitectes d'Irlanda (RIAI).
Brady va estudiar arquitectura en l'Institut Tecnològic de Dublín. Després va treballar al costat d'Arthur Erickson per un breu període a la ciutat de Toronto, Canadà.
Va obtenir el títol d'arquitecta el 1984 i va treballar breument per GMW Architects i SEH. En 1987 va cofundar Brady Mallalieu Architects amb Robin Mallalieu a Londres.
És una personalitat televisiva en la seva natal Irlanda i en tot el Regne Unit, prenent part de programes emesos a RTE, ITV i Channel 4. "Mostrar al públic el que un arquitecte fa és una gran oportunitat i la televisió és el millor mitjà per aconseguir-ho", va explicar.
Brady ha estat activa en les associacions RIBA i RIAI per molts anys. En el 2000 va fundar l'associació Architects for Change, donant oportunitats a dones i a minories ètniques per prendre part a la seva professió. Va ser elegida presidenta de la RIBA en 2011, sent la segona dona a obtenir aquest càrrec.

## Bibliografia

* Dublín: Guia d'arquitectura recent. Brady, Angela. Dublín: Guía de arquitectura reciente. Batsford, 2003. ISBN 0-7134-8811-5.

## Referències

* ↑ «Angela Brady becomes RIBA President». RIBA website, 2011. Arxivat de l'original el 2012-06-27.
* 1 2 3 4 Peter Hetherington New homes must be fit for purpose, says leading architect, The Guardian, 2011
* ↑ «Ms Angela Brady». Debretts.
* ↑ «LMBS students meet award winning local architect Angela Brady». London Metropolitan Business School.
* ↑ Jamie Mitchell, Profile: Angela Brady, FX Magazine, 2010
* ↑ Architects Can Create Change, RIAI website, 2011
* ↑ Andrea Klettner, PROFILE: New President Angela Brady talks about the RIBA superbrand, an architects' Groucho Club and overhaulling recruitment, Building Design, 2011, p. 3
# A Beautiful Lie (single)

«A Beautiful Lie» és el quart senzill del quartet de rock 30 Seconds to Mars, de l'àlbum A Beautiful Lie.

## Posició a les llistes

| Any | Llista | Posició |
| 2007 | U.S. Billboard Modern Rock Tracks | 37 |
| 2007 | Virgin Chart | 1 |
| 2007 | Canadian Top 33 | 27 |
| 2007 | Chilean Singles Chart | 31 |
| 2007 | New Zealand Singles | 16 |
| 2007 | Argentina Singles Chart | 1 |
| 2008 | Portugal Singles Chart | 11 |
| 2008 | MTV - Hit List Portugal | 2 |
| 2008 | Alemania Singles Chart | 12 |
| 2008 | Los 10 Pedidos Argentina | 1 |
| 2008 | Los 10 Pedidos México | 1 |
| 2008 | Brasil Hot 100 | 1 |
| 2008 | Los 10 Pedidos Centro | 1 |
| 2008 | Italia Singles Chart | 16 |
| 2008 | Europe Top 20 | 1 |
| 2008 | Germany Singles Chart | 92 |
| 2008 | U.S. Billboard Hot Videoclip Tracks | 1 |

## Enllaços externs

* (anglès) 30SecondsToMars.com: Web Oficial de 30 Seconds to Mars
# Andreu Bosch i Pujol

Andreu Bosch i Pujol (Barcelona, 22 de febrer de 1931 - Mollet del Vallès, 17 de desembre de 2004) fou un futbolista català dels anys 1950. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Nascut al barri de Poble Nou de Barcelona, fill del també futbolista Andreu Bosch i Girona, un dels jugadors blau i grana que guanyà la primera lliga espanyola del club, debutà al primer equip del FC Barcelona la temporada 1951-52, procedent del filial del Barça, l'Espanya Industrial. Entre 1951 i 1958 participà en 221 partits i marcà 22 gols. Debutà el 30 de desembre de 1951 en una victòria enfront l'Espanyol per 2 a 0. A la lliga jugà 147 partits i marcà 17 gols. Guanyà dues lligues, tres copes, una Copa Llatina, una Copa de Fires i dues copes Eva Duarte com a brillant palmarès.
Un cop deixà el Barça s'incorporà al Reial Betis on jugà durant set temporades, acabà la seva trajectòria a l'Elx CF i a la UE Sants.
Fou sis cops internacional amb la selecció espanyola i quatre amb la selecció catalana.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga espanyola: 1951-52, 1952-53
* Copa espanyola: 1951-52, 1952-53, 1956-57
* Copa de les Ciutats en Fires: 1955-58
* Copa Llatina: 1952
* Copa Eva Duarte: 1952, 1953
* Copa Martini Rossi: 1952, 1953
* Copa Duward: 1952, 1956
* Trofeu Martini Rossi: 1952, 1953, 1954
* Petita Copa del Món: 1957
* Trofeo de la Vendimia: 1953

## Referències

* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Andrés Bosch dice:». Mundo Deportivo, 24-07-1963. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* 1 2 3 4 Sanchis, Alberto «Fallece Andreu Bosch a los 73 años». Mundo Deportivo, 18-12-2004, pàg. 10 [Consulta: 17 desembre 2016].
* ↑ «Andreu Bosch i Pujol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «ANDRES BOSCH Pujol». betisweb.com. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Selecció espanyola Arxivat 2010-10-03 a Wayback Machine.
# Deodat de Nevers

Deodat de Nevers (en francès: Déodat, Adéodat, Dieudonné, Didier, Dié) '(Irlanda?, començament del s. VII - Saint-Dié-des-Vosges, 19 de juny de 679) és un personatge llegendari, a qui s'atribueix haver estat bisbe de Nevers en 655. És venerat com a sant en diferents confessions cristianes.

## Hagiografia

La Vita Deodati, primer relat de la llegenda, data del segle xi o XII i fou escrita per un monjo benedictí. Històricament, Deodat fou el primer patró d'una extensa parròquia muntanyenca de l'alta vall de la Meurthe, als Vosges. Probablement, fou el fundador de la parròquia. La llegenda posterior el converteix en un sant eremita i, ja tardana, el descriu com a bisbe de Nevers, tot i que històricament és inversemblant. A la vall, era conegut com a Bonhomme ("Bonhome").

### Llegenda

D'origen incert, podria haver nascut a Irlanda. Va viure amb Sant Arbogast al monestir d'Ebersheim (Baix Rin), fundat per Khilderic II prop de Sélestat.
Després, Deodat es retirà a fer vida eremítica, i el seu eremitori era l'anomenat Petit-Saint-Dié. Fundà prop de l'eremitori un monestir a Juncturae (Jointures), entre el Robache i el Meurthe, on avui hi ha la ciutat de Saint-Dié-des-Vosges. Posà el monestir sota la regla de Sant Columbà (després canvià a la benedictina) i en fou l'abat fins que fou nomenat bisbe de Nevers.
Batejà el fill de Santa Hunna d'Estrasburg i li posà el nom de Deodat; també és venerat com a sant, com a Deodat d'Ebersheim, on fou monjo. Després de 664, Deodat va renunciar al bisbat i marxà al vall de Galilaea, als Vosges, a fer vida eremítica. Segons la tradició, hi va morir en 679, als braços del sant bisbe Hidulf de Trèveris.

## Veneració

Al voltant del monestir de Jointures cresqué una ciutat que prengué el nom del sant, l'actual Saint-Dié-des-Vosges, tot i que algunes fonts vinculen el nom a un altre sant anterior, Deodat de Blois (m. 525).
La festivitat del sant se celebrà el 18 de juny a Toul, el 20 de juny a Estrasburg i Nevers, i el 8 de juliol a Saint-Dié-des-Vosges, on es venerava conjuntament amb els sants Hunna, Villigot i Martí. El 19 de juny és la festivitat actual assignada al Martirologi romà.

## Bibliografia

* ↑ «Saint Patrick's Church: Saints of abril 24». Arxivat de l'original el 2007-02-06. [Consulta: 19 juny 2012].
* Deodatus of Nevers Arxivat 2019-01-05 a Wayback Machine.
* Deodatus (Dieudonné, Dié) von St. Dié
* Den hellige Deodatus av Nevers
# Dia Mundial del Son

El Dia Mundial del Son (en anglès: World Sleep Day) se celebra cada divendres anterior a l'equinocci de març, des de 2008. Durant aquest dia es realitzen diverses activitats a tot el món, amb l'objectiu d'alertar la població dels problemes vinculats al son. Aquest esdeveniment és promogut per l'Associació Mundial de Medicina del Son (en anglès WASM: World Association of Sleep Medicine). Mitjançant aquesta jornada s'intenta conscienciar la societat sobre els trastorns del son, promoure'n la prevenció i l'educació i una millor comprensió dels mateixos, que afecten la salut i la qualitat de vida d'una gran part de la població mundial.

## Història

El primer Dia Mundial de la Son es va dur a terme el 14 de març de 2008, sota el lema Sleep Well, Live Fully Awake.
| Any | Lema |
| 15 de març de 2019 | Healthy Sleep, Healthy Aging |
| 16 de març de 2018 | Sleep World, Preserve Your Rhythms to Enjoy Life |
| 17 de març de 2017 | Sleep Soundly, Nurture Life |
| 18 de març de 2016 | Good Sleep is a Reachable Dream |
| 13 de març de 2015 | When Sleep is Sound, Health and Happiness Abound |
| 14 de març de 2014 | Restful Sleep, Easy Breathing, Healthy Body |
| 15 de març de 2013 | Good Sleep, Healthy Aging |
| 16 de març de 2012 | Breathe Easily, Sleep Well |
| 18 de març de 2011 | Sleep Well, Grow Healthy |
| 19 de març de 2010 | Sleep Well, Stay Healthy |
| 20 de març de 2009 | Drive Alert, Arrive Safe |
| 14 de març de 2008 | Sleep Well, Live Fully Awake |

## Vegeu també

* Trastorn del son

## Referències

* ↑ «World Sleep Society Portal» (en anglès). World Sleep Society.
* ↑ «Día Mundial del Sueño: diez claves para dormir a pierna suelta incluso fuera de casa» (en castellà). La Vanguardia, 16-03-2018 [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ Beheshti, Naz «On World Sleep Day, Make A Pledge To Sleep Better, Work Better, And Live Better» (en anglès). Forbes, 15-03-2019 [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Adu, Aletha «World Sleep Day 2019 is TODAY! What is the national day devoted to snoozing all about and why is it on this day?» (en anglès). The Sun, 15-03-2019 [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Oliver, Diana «Día mundial del sueño: Dormir bien para envejecer mejor» (en castellà). El País, 15-03-2019 [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Chokroverty, Sudhansu; Billiard, Michel. Sleep Medicine: A Comprehensive Guide to Its Development, Clinical Milestones, and Advances in Treatment (en anglès). Nova York: Springer Publishing, 2015, p. 138. ISBN 978-1493943760 [Consulta: 15 març 2019].
# Dia de la Commonwealth

El Dia de la Commonwealth (anteriorment Empire Day) és la celebració anual de la Commonwealth, que se celebra des de 1977 el segon dilluns de març. Està marcat per un servei anglicà a l'Abadia de Westminster, al qual assisteix normalment el monarca com a cap de la Commonwealth, juntament amb el secretari general de la Commonwealth i els alts comissionats de la Commonwealth a Londres. El monarca pronuncia un discurs a tota la Commonwealth.
Tot i que té estatus oficial, el Dia de la Commonwealth no és un dia festiu a gairebé cap dels països de la Commonwealth, i hi ha poca consciència pública d'això. Està marcat com a festiu a Gibraltar, però se celebra la segona quinzena de febrer.

## Referències

* 1 2 Oxford Advanced Learner's Dictionary. Oxford University Press, 2017.
* ↑ «Commonwealth National Days». Westminster Abbey, 2017. Arxivat de l'original el 9 octubre 2017. [Consulta: 2 octubre 2017].
* ↑ «Commonwealth Day». The Commonwealth of Nations, 2017. Arxivat de l'original el 3 octubre 2017. [Consulta: 17 agost 2021].
* 1 2 Fraser McAlpine. «5 Things That Happened Because it is Commonwealth Day». BBC America, 2015. Arxivat de l'original el 9 octubre 2017. [Consulta: 9 octubre 2017].
* ↑ Catherine Miller , 13-03-2002 [Consulta: 9 octubre 2017].
* ↑ «Bank And Public Holidays Order 2021 (Holidays for 2022)». Gibraltar Laws, 21-10-2021.

## Enllaços externs

* Dia de la Commonwealth - Lloc web oficial
* Commonwealth Day
# Diada per la Llengua i l'Autogovern 2015

La Diada per la Llengua i l'Autogovern 2015 va fer una crida a la concentració ciutadana, el 25 d'abril de 2015, a la Plaça Major de Palma. Tres dies abans, el 22 d'abril, la Comissió Organitzadora de la Diada va presentar la diada, en roda de premsa. Aquesta comissió estava formada per l'Obra Cultural Balear, STEI-i, CCOO, UGT, GOB, la Federació d'Associacions de Veïnats de Palma, l'Assemblea de Docents, la Unitat Cívica per la República, Memòria de Mallorca, la Federació de Música i Ball de Mallorca, Jubilats per Mallorca i l'Associació de Premsa Forana de Mallorca. A la Diada també van ser convidades expressament: Feministes en Acció, l'Ateneu Pere Mascaró i Balears diu No.
La plaça Major de Palma es va omplir amb un gran mosaic humà format per les entitats convocants sota el lema: »Sí a la nostra llengua, a la cultura, al territori i als drets socials.» Els assistents van formar un mosaic col·lectiu amb l'aixecada de cartolines de diferents colors (senyera, blau, lila, blanc, vermell, verd i taronja), representatius de les diferents lluites que volen canviar la societat mallorquina. El president de l'OCB, Jaume Mateu i Martí va llegir el manifest de la Diada, on es feia un homenatge a tots els col·lectius que s'han mobilitzar pels drets democràtics i a continuació membres de corals de Mallorca van interpretar la Balanguera.
L'inici de la diada va coincidir amb el final de la Marxa per l'Educació que es va sumar a l'acte de l'OCB. A continuació una cercavila, que va comptar amb les colles de xeremiers i Tambors per la Pau, va anar des de la plaça d'Espanya fins a la plaça Major. Una vegada que van arribar a la plaça Major el Còmic Miquel Àngel Llonovoy va fer un monòleg sobre l'actualitat política i social, escrit especialment per aquesta ocasió.
La festa acabà amb una ballada popular amb el grup Música Nostra, un dels més veterans grups de ball de bot, i a les 17:30 hi començà una festa infantil amb el grup Cucorba, un dels grups d'animació infantil, més antics a Mallorca.

## Referències

* ↑ «Tota la societat civil mallorquina fa pinya en la Diada per la Llengua de dissabte», 22-04-2015. Arxivat de l'original el 2015-04-23. [Consulta: 26 abril 2015].
* 1 2 3 «Un immens mosaic per la llengua i l'autogovern a Palma». [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «OCB. Qui som?». [Consulta: 26 abril 2015].

## Enllaços externs

* La roda de premsa, convocant a la Diada, al dbalears Arxivat 2015-04-23 a Wayback Machine. (català)
* Crònica a vilaweb (català)
* Crònica a UH (castellà)
* El Parlament de la Diada recollit per dbalears Arxivat 2015-04-26 a Wayback Machine. (català)
# Danyal Mirza

Daniyal o Sultan Daniyal (Ajmer, 22 de setembre de 1571-Burhanpur 28 d'abril de 1605) fou el fill més jove de l'emperador mogol Akbar i el seu preferit. El 1599 fou nomenat governador militar del Dècan i va conquerir Ahmednagar (1601) rebent del seu pare la província de Khandesh en feu, província que va rebatejar Dandesh (Dan per Daniyal). Va morir de delirium tremens el 1605.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam
# Dany Verlinden

Dany Verlinden (15 d'agost de 1963) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1994.

## Referències

* ↑ «Stoke eyeing up 15-year-old Standard Liege starlet Thibaut Verlinden as Mark Hughes looks to boost standard of Under 21 squad». Mail Online, 20-04-2015 [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ «Record holder Verlinden salutes Van der Sar». UEFA.com, 20-02-2009. [Consulta: 2 juliol 2009].
* ↑ Record-breaker Van der Sar joins exclusive club; UEFA.com, 29 gener 2009
* ↑ Dany Verlinden a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Belgium stats at Eu-Football
* ↑ Club Brugge archives (neerlandès)
Dany Verlinden amb la selecció belga - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 1994
1 Preud'homme •
2 Medved •
3 Borkelmans •
4 Albert •
5 Smidts •
6 Staelens •
7 Van der Elst •
8 Nilis •
9 Degryse •
10 Scifo •
11 Czerniatynski •
12 De Wilde •
13 Grün •
14 De Wolf •
15 Emmers •
16 Boffin •
17 Weber •
18 Wilmots •
19 Van Meir •
20 Verlinden •
21 Van Der Heyden •
22 Renier •
Seleccionador: Van Himst
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 1998
1 De Wilde •
2 Crasson •
3 Staelens •
4 Vidović •
5 Borkelmans •
6 Van der Elst •
7 Wilmots •
8 Oliveira •
9 M. Mpenza •
10 Nilis •
11 Van Kerckhoven •
12 Vande Walle •
13 Verlinden •
14 Scifo •
15 Clement •
16 De Boeck •
17 Verstraeten •
18 Verheyen •
19 Van Meir •
20 E. Mpenza •
21 Boffin •
22 Deflandre •
Seleccionador: Leekens :
# Mielitis

La mielitis és una inflamació de la medul·la espinal. En el terme mielitis són inclosos convencionalment molts processos degeneratius que seria més correcte d'anomenar mielopatia o mielosi.

## Clínica

La simptomatologia neurològica varia segons quins siguin els segments afectats i les estructures, sensitives i motores, implicades.

## Vegeu també

Mielitis transversa

## Referències

Diccionari Enciclopèdic de Medicina
# Mekerstuk

Mekerstuk - Меккерстук (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als vessants septentrionals del Caucas occidental, a la capçalera d'un dels tributaris del riu Guetxepsin, a 9 km al nord-oest de Krimsk i a 92 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Moldavànskoie.
# Milans

«Milans» té aquests significats:
* Carrer de Milans, carrer i conjunt arquitectònic de Barcelona
* Riu de Milans, riu de la Conca de Barberà
* Milans o Milvinae, aus rapinyaires
Viccionari
# Melanophryniscus pachyrhynus

Melanophryniscus pachyrhynus és una espècie d'amfibi que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. & Segalla, M.V. 2004. Melanophryniscus pachyrhynus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Mirtil

«Mirtil» té aquests significats:
* Botànica: El mirtil, o nabiu, és el fruit de les plantes del gènere Vaccinium.
* Mitologia: Mirtil era un cotxer al servei d'Enòmau (fill d'Ares).
* Biografies:
** Mirtil (poeta), poeta còmic grec
** Mirtil (sicari), sicari romà
** Mirtil (coper epirota), esmentat per Plutarc a Pirros (Vides paral·leles).
# Mirtil (poeta)

Mirtil (en llatí Myrtyllus, en grec antic Μυρτίλος) fou un poeta còmic grec, germà d'Hermip d'Atenes. Suides ha conservat els títols de dues de les seves obres: Τιτανόπανες (Els Titans) i Ἔρωτες (Els erotes). A L'obra Els Titans ridiculitza els choregos de Mègara i les seves extravagants produccions a l'escena.

## Referències

* ↑ Myrtilus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p.1132
# Memento mori

Memento mori és una frase llatina que significa "recorda que has de morir", en el sentit de "recorda que ets mortal". Sol usar-se per a identificar un tema freqüent, o tòpic, en l'art i la literatura que tracta la fugacitat de la vida (relacionada amb el tempus fugit, per tant)
La frase té el seu origen en un peculiar costum de la Roma antiga. Quan un general desfilava victoriós pels carrers de Roma, darrere seu hi anava un esclau que li anava repetint aquesta frase per tal d'impedir que incorregués en la supèrbia hibris i pretengués, a la manera d'un déu omnipotent, usar el seu poder ignorant les limitacions imposades per la llei i el costum. Ho feia pronunciant aquesta frase, encara que segons el testimoniatge de Tertulià, Apologètic 33, probablement la frase emprada era "Respice post te! Hominem te esse memento!": "Mira darrere teu! Recorda que ets un home" (i no un déu).
També s'usa aquesta frase per recordar un costum de finals del segle xix i principis del xx: fotografiar els éssers estimats que havien mort, és a dir la fotografia post mortem d'aquesta època. Es tracta de fotos que impliquen un acostament de la fotografia a la representació de cossos morts, a fi de ser recordats en els últims moments.
Aquest costum, no obstant això, venia condicionat pels llargs temps d'exposició que requerien les primeres emulsions fotogràfiques, que obligaven els subjectes a romandre immòbils durant diversos minuts. Per això, fotografiar un cadàver era molt més fàcil que fotografiar un ésser viu, el qual, en moure's durant la fotografia, podia fer malbé el resultat.
# Mers

«Mers o MERS» té aquests significats:
* MERS o síndrome respiratòria de l'Orient Mitjà, afecció respiratòria causada per la infecció pel MERS-coronavirus
* MERS coronavirus, virus d'ARN de cadena simple del tipus coronavirus i gènere Betacoronavirus, causant de la síndrome respiratòria de l'Orient Mitjà
* Toponímia:
** Mers o Merç, municipi al departament de les Landes (regió de la Nova Aquitània, França)
** Mers el-Kebir, port al nord-oest d'Algèria, a l'extrem occidental del golf d'Orà
** Mers El Kheir, comuna rural de la prefectura de Skhirate-Témara, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra
** Mers-les-Bains, municipi al departament del Somme (regió dels Alts de França)
** Mers-sur-Indre, municipi al departament de l'Indre
** El Mers, comuna rural de la província de Boulemane, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc
# Millor Porter Europeu

El títol de Millor Porter Europeu és un reconeixement anual atorgat al millor porter de futbol d'Europa. El premi ha estat guanyat per alguns dels porters més destacats de la història del futbol, incloent alguns dels millors de tot el món. Els criteris per determinar el guanyador inclouen l'èxit dels equips dels candidats, la seva actuació individual i les estadístiques de la temporada. Molts porters han estat guardonats amb aquest títol al llarg dels anys, i és un reconeixement molt valorat pel món del futbol. És una de les distincions més prestigioses que es poden guanyar en el futbol i és una fita a la qual aspiren molts porters a tot el continent.

## Llista de guanyadors

* 1990 – Walter Zenga
* 1991 – Bodo Illgner
* 1992 – Peter Schmeichel
* 1993 – Peter Schmeichel
* 1994 – Michel Preud'homme
* 1995 – Edwin van der Sar
* 1996 – Andreas Köpke
* 1997 – Jens Lehmann
* 1998 – Peter Schmeichel
* 1999 – Oliver Kahn
* 2000 – Oliver Kahn
* 2001 – Oliver Kahn
* 2002 – Oliver Kahn
* 2003 – Gianluigi Buffon
* 2004 – Vítor Baía
* 2005 – Petr Čech
* 2006 – Jens Lehmann
* 2007 – Petr Čech
* 2008 – Petr Čech
* 2009 – Edwin van der Sar
* 2010 – Iker Casillas
* 2011 – Manuel Neuer
* 2012 – Petr Čech
* 2013 – Manuel Neuer
* 2014 – Manuel Neuer
* 2015 – Manuel Neuer
* 2016 – Gianluigi Buffon
* 2017 – Gianluigi Buffon
* 2018 – Keylor Navas
* 2019 – Alisson
* 2020 – Manuel Neuer
* 2021 – Édouard Mendy

### Victòries per país

| Country | Jugadors | Total |
| Alemanya | 5 | 13 |
| Txèquia | 1 | 4 |
| Dinamarca | 1 | 3 |
| Itàlia | 1 | 3 |
| Països Baixos | 1 | 2 |
| Bèlgica | 1 | 1 |
| Portugal | 1 | 1 |
| Espanya | 1 | 1 |
| Costa Rica | 1 | 1 |
| Brasil | 1 | 1 |
| Senegal | 1 | 1 |

### Victòries per club

| Club | Jugadors | Total |
| Bayern de Múnic | 2 | 8 |
| Chelsea | 2 | 5 |
| Manchester United | 2 | 4 |
| Juventus | 1 | 3 |
| Schalke | 2 | 2 |
| Real Madrid | 2 | 2 |
| Köln | 1 | 1 |
| Mechelen | 1 | 1 |
| Ajax | 1 | 1 |
| Eintracht Frankfurt | 1 | 1 |
| Porto | 1 | 1 |
| Arsenal | 1 | 1 |
| Liverpool | 1 | 1 |
# Milà-Sanremo 1999

La Milà-Sanremo 1999 fou la 90$^a$ edició de la Milà-Sanremo. La cursa es va disputar el 20 de març de 1999 i va ser guanyada pel belga Andrei Txmil, que s'imposà a l'esprint en la meta de Sanremo.
198 ciclistes hi van prendre part, i 169 van acabar la cursa 169.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Andrei Txmil | Lotto-Mobistar | 6h 52' 37" |
| 2 | Erik Zabel | Team Telekom | m. t. |
| 3 | Zbigniew Spruch | Lampre - Daikin | m. t. |
| 4 | Stefano Garzelli | Mercatone Uno-Bianchi | m. t. |
| 5 | Lauri Aus | Casino | m. t. |
| 6 | Léon van Bon | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 7 | Peter Van Petegem | TVM-Farm Frites | m. t. |
| 8 | Jo Planckaert | Lotto-Mobistar | m. t. |
| 9 | George Hincapie | US Postal Service | m. t. |
| 10 | Gabriele Balducci | Navigare-Gaerne | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
* Resultats complets a milansanremo.co.uk