OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Densitat de població

La densitat de població és un mesurament de població per unitat d'àrea o de volum; és una quantitat del tipus densitat numèrica. Se sol aplicar a organismes vivents, normalment als humans, i és una mesura geogràfica (demogràfica) molt important.
D'acord amb la definició establerta, la densitat de població depèn de l'escala de l'àrea de mostreig utilitzada. Això fa que sigui difícil de definir-la com una funció contínua. Suposant que modelem els individus o objectes de la població com a punts discrets, la densitat de població oscil·larà cap amunt o cap avall a mesura que el límit de l'àrea de mostreig passi per sobre d'aquests punts. Per evitar això, es podrien modelar els individus com a objectes amb extensió finita, però això també portaria problemes, sobretot si l'escala de l'àrea de mostreig és semblant a l'extensió dels individus.
Normalment, es considera la densitat de població com a quantitat fractal, que depèn de l'escala.
Per calcular la densitat de població d'un estat, ciutat, o municipi es divideix els habitants entre els km² o hm²

## Densitat de població en biologia

La densitat de població és una mesura habitual en biologia, sobretot en ecologia. S'utilitza, entre altres coses, per a determinar en quins llocs una espècie podria estar en perill d'extinció. Cal tenir en compte, però, que la densitat de població òptima depèn molt de l'espècie i de l'ecosistema en consideració.

## Densitat de població humana

En el cas dels humans, la densitat de població és el nombre de persones per unitat d'àrea (això pot incloure llacs, rius i embassaments). També és habitual calcular-la respecte a la unitat d'àrea habitable, productiva (o potencialment productiva), o cultivable. S'expressa, sovint, com a nombre de persones per quilòmetre quadrat o per hectàrea.
Les densitats de població es poden calcular per a ciutats, regions, estats o per a tot el món. La densitat de població humana de la Terra és de 42 persones per km², però és molt variable segons els països i regions.
Els països (o unitats administrativament autònomes) més densament poblats són:
* Macau
* Mònaco
* Hong Kong
* Singapur
* Gibraltar
Tots aquests són estats molt petits i molt urbanitzats.
El país gran amb més densitat de població és Bangladesh, amb 134 milions d'habitants i una densitat de 900 persones per km². A Europa, els Països Baixos són l'estat gran més densament poblat, amb gairebé 400 persones/km².
En contrast, hi ha grans àrees del planeta (l'Antàrtida, els grans deserts, etc.) pràcticament despoblades, amb densitats de població molt properes a zero.

## Referències

* ↑ Matt Rosenberg. «Population Density» (en anglès). Geography.about.com, 02-03-2011. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2017. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ «Densitat de població». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pablo Morant

Pablo Morant (Esquel, 30 de juny de 1970) és un exfutbolista argentí, que jugava de defensa. Actualment és tècnic a les categories inferiors del Gimnasia (LP).
Va desenvolupar gairebé tota la seua carrera a dos equips argentins, el Gimnasia LP i el Colón. Fora del seu país va tenir un paper molt discret amb l'Hèrcules CF, d'Alacant.
Va guanyar la Copa Centenario de 1993 front a River Plate.
Un cop retirat ha estat entrenador a Gimnasia La Plata.

## Referències

* ↑ «Morant dijo no y Gimnasia busca nuevo entrenador» (en castellà). Los Andes, 15-12-2010. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2017. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ «Morant y Goux trabajarán en Colón de Santa Fe» (en castellà). El Dia, 15-01-2013.
# Josep Palomer i Alsina

Mossèn Josep Palomer i Alsina (Arenys de Mar, 1886 - 1961) va ser sacerdot, historiador i escriptor. Va néixer al carrer de la Parera d'Arenys de Mar. Cursà estudis al Seminari Conciliar de Barcelona. Ordenat sacerdot el 1908, de primer residí a Girona com a familiar del bisbe Francesc de Pol i Baralt, després fou vicari de Riudellots, Calella i, finalment, Arenys de Mar, d'on el 1918 fou designat beneficiat. El 1943, després de passar un any com a capellà dels Germans Grabielistes de Caldes, tornà a Arenys on fou capellà de les monges clarisses fins al 1960.
Pels volts del 1912 començà a publicar prosa religiosa i, al cap de pocs anys, s'inicià en les obres d'ambient històric local, com ara L'aventurer Bernat Pasqual, Anècdotes arenyenques, La família dels Pasqual, En Joan Pau Cantalagrella, entre d'altres. De fet, com a estudiós, publicà dotze llibres, entre els quals cal destacar Estampes de Poblet (1927), Siluetes de Santes Creus (1927), La decadència de Poblet (1929) i Un patge de Maria Antonieta (1917) i un miler d'articles periodístics. A més pronuncià centenars de conferències.
Fou nomenat membre de la Reial Acadèmia de la Història de Madrid (1918), i de la Reial Acadèmia de les Bones Lletres de Barcelona (1922). L'any 1933 es feu càrrec de l'oficina dels Amics de l'Art Vell, que depenia de la Generalitat de Catalunya, i l'any següent fou nomenat membre del Patronat de l'Arxiu Històric Fidel Fita d'Arenys de Mar. De caràcter amable i gran conversador, es feu estimar per tothom. Morí l'any 1961 a Arenys de Mar deixant una gran quantitat d'obres inèdites, entre les quals hi ha assaigs biogràfics locals i nacionals (uns vint-i-cinc títols), costumaris populars i, també les seves memòries.

## Referències

* ↑ «Josep Palomer i Alsina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cita de Salvador Espriu sobre Mossèn Palomer Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine. En la mort de mossèn Josep Palomer. Vida parroquial nº197 (1961)
# Croissy

* No s'ha de confondre amb Croisy.
«Croissy» té aquests significats:
* Croissy-Beaubourg municipi al departament de Sena i Marne (regió d'Illa de França)
* Croissy-sur-Celle, municipi al departament de l'Oise (regió dels Alts de França)
* Croissy-sur-Seine, municipi al departament d'Yvelines (Illa de França)
# Agent dopant

Un dopant, també anomenat agent dopant, és un rastre d'element d'impuresa que s'introdueix en un material químic per alterar les seves propietats elèctriques o òptiques originals. La quantitat de dopant necessària per provocar canvis sol ser molt baixa. Quan es dopen en substàncies cristal·lines, els àtoms del dopant s'incorporen a la seva xarxa cristal·lina. Els materials cristal·lins són sovint cristalls d'un semiconductor com el silici i el germani per al seu ús en electrònica d'estat sòlid, o cristalls transparents per a la producció de diversos tipus de làser; tanmateix, en alguns casos d'aquests últims, també es poden dopar amb impureses substàncies no cristal·lines com el vidre.
En l'electrònica d'estat sòlid, l'ús dels tipus i quantitats adequats de dopants en semiconductors és el que produeix els semiconductors de tipus p i els semiconductors de tipus n que són essencials per fabricar transistors i díodes.

## Semiconductors

L'addició d'un dopant a un semiconductor, conegut com a dopatge, té l'efecte de canviar els nivells de Fermi dins del material. Això dona lloc a un material amb portadors de càrrega predominantment negativa (tipus n) o positiva (tipus p) depenent de la varietat de dopants. Els semiconductors purs que han estat alterats per la presència de dopants es coneixen com a semiconductors extrínsecs (vegeu semiconductor intrínsec). Els dopants s'introdueixen als semiconductors en una varietat de tècniques: fonts sòlides, gasos, spin sobre líquid i implantació d'ions. Vegeu la nota a peu de pàgina sobre implantació iònica, difusió superficial i fonts sòlides.

## Cristalls transparents

El procediment de dopar de minúscules quantitats de metalls crom (Cr), neodimi (Nd), erbi (Er), tuli (Tm), iterbi (Yb) i alguns altres, en cristalls transparents, ceràmiques o vidres s'utilitza per produir el medi actiu per a làsers d'estat sòlid. És en els electrons dels àtoms dopants on es pot produir una inversió de població, i aquesta inversió de població és essencial per a l'emissió estimulada de fotons en el funcionament de tots els làsers.

## Referències

* ↑ «Doping: Connectivity of Semiconductors» (en anglès). https://www.coursehero.com.+[Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Doping: n- and p-semiconductors - Fundamentals - Semiconductor Technology from A to Z - Halbleiter.org» (en anglès). https://www.halbleiter.org.+[Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ Wysocka‐Żołopa, Monika; Breczko, Joanna; Grądzka, Emilia; Basa, Anna; Goclon, Jakub «Oxidized MWCNTs as an Oxidizing Agent and Dopant in MWCNT@Polypyrrole Composite Formation**» (en anglès). ChemElectroChem, 8, 16, 13-08-2021, pàg. 3049–3063. DOI: 10.1002/celc.202100566. ISSN: 2196-0216.
* ↑ Cristiano, F.; Shayesteh, M.; Duffy, R.; Huet, K.; Mazzamuto, F. «Defect evolution and dopant activation in laser annealed Si and Ge» (en anglès). Materials Science in Semiconductor Processing, 42, 01-02-2016, pàg. 188–195. DOI: 10.1016/j.mssp.2015.09.011. ISSN: 1369-8001.
# Alice Barnes

Alice Barnes (Towcester, Northamptonshire, 4 de maig de 1993) és una ciclista anglesa actualment a l'equip Drops. Combina la carretera amb el ciclisme de muntanya i el ciclocròs.
La seva germana Hannah també es dedica al ciclisme.

## Palmarès en carretera

* 2015
** Campiona del Regne Unit sub-23 en ruta
* 2016
** Campiona del Regne Unit sub-23 en ruta
* 2017
** Vencedora d'una etapa al BeNe Ladies Tour
* 2019
** Campiona del Regne Unit en ruta
** Campiona del Regne Unit en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2017-08-30 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Grigori Kógan

Grigori Kógan (Mahiliou, 24 de juny de 1901 $^{(Julià)}$ - Moscou, 9 d'agost de 1979), nom complet amb patronímic Grigori Mikhàĭlovitx Kógan rus: Григо́рий Миха́йлович Ко́ган, va ser un pianista clàssic soviètic, musicòleg i professor de música.

## Vida i obra

Grigori Kógan va arribar a Kíev el 1911 als deu anys. Va estudiar allà amb Vladímir Pukhalski, que també va ensenyar a la família Horowitz. Als 19 anys es va doctorar a Kíev i aviat va ser nomenat professor del Conservatori de Kíev, on va romandre fins al 1926. Com a pianista, tenia un repertori enorme. Sovint actuava en duo amb Grigory Ginzburg i Heinrich Neuhaus.
Més tard, com a professor del Conservatori de Moscou, va desenvolupar un curs titulat Història i teoria del piano, el primer d'aquest tipus a la Unió Soviètica. A finals dels anys quaranta va ser víctima del sistema polític soviètic, que intentava acabar amb tot el cosmopolitisme intel·lectual. Gregori Kogan va perdre la seva posició al Conservatori de Moscou durant aquestes accions. Les seves "constants publicacions sobre compositors estrangers" com Ferruccio Busoni o François Couperin van ser motiu suficient per processar-lo i treure'l del conservatori.
El conegut compositor i director del Conservatori de Kazan, Näcip Cihanov, que va poder mantenir la seva posició durant aquests temps, va oferir a Kogan una càtedra al seu conservatori. Durant aquest període, Kogan es va convertir en una figura central de la vida intel·lectual de Kazan. Entre els seus estudiants hi havia la compositora russa Sofia Gubaidúlina. Anys més tard, de retorn a Moscou, es va concentrar en la composició de literatura musicològica. També va oferir nombrosos concerts. Se li va prohibir viatjar als països occidentals, raó per la qual va romandre relativament desconegut allà. Al món anglòfon, finalment es va conèixer com l'autor de la monografia Busoni com a pianista (traduïda del rus a l'anglès per Svetlana Belsky).

## Referències

* ↑ Aquest article es basa en la informació del lloc web de la pianista russo-nord-americana Nina Svetlanova, que va ser alumne de Grigori Mikhàĭlovitx Kogan.
* 1 2 3 4 Secció posterior: Nina Svetlanova: Grigori Mikhàĭlovitx Kogan.

## Bibliografia

* Nina Svetlanova: Grigory Kogan. Arxivat de l'original el 27 de juny de 2021; consultat el 27 de juny de 2021 (anglès).
# Ritu Escocès de 1962

El ritu escocès (anomenat de 1962) és un ritu maçònic. El nom d'aquest ritu no porta cap qualificatiu. No ha de ser confós amb els ritus escocesos anomenats antics i acceptats o rectificat, malgrat que es deriva directament del primer i que el sistema de graus és idèntic.
Aquest ritu va néixer a Bèlgica el 1962, quan els maçons, membres del Grand Orient de Belgique i revestits dels anomenats graus escocesos (del 4t al 33è graus del ritu escocès antic i acceptat) van rebutjar l'estructura jeràrquica del Suprem Consell de Bèlgica i la decisió d'aquest de reconèixer la Grande Loge de Belgique com a única obediència "regular". Aquests maçons van instal·lar una nova jurisdicció d'alts graus escocesos sota el nom de Sobirà Col·legi del Ritu escocès per a Bèlgica.
El Sobirà Col·legi del Ritu escocès va néixer el 9 de desembre de 1962 i va iniciar els seus treballs el 24 de febrer de 1963.
El funcionament d'aquesta jurisdicció va ser calcat del model parlamentari. Cada taller (capítol, areòpag, etc.) escull per elecció els seus delegats que es reuneixen a la diputació provincial de la jurisdicció, òrgan legislatiu. Les decisions són preses per majoria. Un gabinet executiu nacional executa les decisions de la diputació provincial.
Tot i que els 33 graus del REAA van ser mantinguts pel que fa al plantejament filosòfic, el ritu escocès afirma el dret de cada germà a la llibertat absoluta de consciència. El ritu escocès no està sotmès als texts fundadors del REAA i no imposa cap exigència sobre el Gran Arquitecte de l'Univers, de la Bíblia i de la immortalitat de l'ànima.
En la seva fundació, el Sobirà Col·legi del Ritu escocès per a Bèlgica comprenia vuit capítols i quatre areòpags.
El juny de 2008, la jurisdicció reagrupava catorze capítols i deu areòpags, així com un consell superior que conferencia els 31è, 32è i 33è graus.
# Pablo Moreno

Pablo Moreno és el nom dels següents personatges:
* Pablo Moreno Rebollo, (Arganda del Rey, 1933), ciclista espanyol.
* Pablo Moreno Taboada, (Granada, 2002), futbolista espanyol.
* Pablo Moreno de Alborán, més conegut com a Pablo Alborán, (Màlaga, 1989), artista espanyol.
# Diana Wynyard

Diana Wynyard, nascuda Dorothy Isabel Coix (Londres, 16 de gener de 1906-ibídem, 17 de maig de 1964) va ser una actriu anglesa de cinema i teatre.
Després de cursar estudis primaris, va especialitzar-se en fonètica. Va ingressar com a meritòria en el Teatre del Globus en 1925. En 1927 va passar al Repertory Theatre de Liverpool, on va romandre dos anys. De 1929 a 1931 va treballar en el St Martin's Theatre de Londres, on va assolir certa fama.
En 1932 va marxar de gira pels Estats Units, tenint gran èxit a Broadway, especialment amb The Devil. A Hollywood va intervenir en diverses pel·lícules, entre elles Cavalcada (1933).
A la seva tornada a Londres va interpretar Pigmalió i Càndida, de George Bernard Shaw. A partir de llavors va treballar com a primera actriu amb grans figures, com Ralph Richardson.
En 1948 va ser convidada a actuar en el Memorial Festival de Stratford-upon-Avon, on va demostrar ser una gran intèrpret shakespeariana en El somni d'una nit d'estiu, Molt soroll per no res i El mercader de Venècia. En 1955 va fer una gira per la Unió Soviètica, interpretant a Ofèlia en Hamlet.
En els seus últims anys va interpretar personatges de caràcter al cinema.

## Referències

* 1 2 «New York Times». , 14-05-1964.
* 1 2 3 4 5 6 Rodríguez Méndez, José María. Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. Suplemento anual, 1963-1964 (en castellà). Madrid: Espasa-Calpe, 1968, p. 427-428. ISBN 8423945960.
# Josep Pallàs i Castelló

Josep Pallàs i Castelló (Castellnou de Seana, 12 d'agost de 1935 - Santander, 5 de gener de 2003) fou un futbolista català de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

Jugava de defensa. Va jugar al filial del Barça, la SD Espanya Industrial i al CD Comtal. També jugà cedit a la UA Horta, al CE Manresa i al Girona FC. Amb el primer equip del Barça només disputà un partit amistós l'any 1959. El 1959 fitxà pel Racing de Santander, on jugà fins a 1964, on s'establí un cop retirat.

## Referències

* 1 2 3 «Muere el ex jugador azulgrana Josep Pallàs Castelló». Mundo Deportivo, 06-01-2003. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Lluvia de sanciones». Diari ABC, 26-05-1956. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Temporada 58-59». webdelcule.com. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Jugadors». Racing de Santander. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Cor Wals

Cornelis Dirk "Cor" Wals, (La Haia, 26 de febrer de 1911 - Veldhoven, 5 d'abril de 1994) fou un ciclista neerlandès, que va destacar en les curses de sis dies en què va aconseguir set victòries. Va competir professionalment entre 1932 i 1941.
Durant la Segona Guerra Mundial es va unir a les Waffen-SS i servir al Front Oriental. Un cop acabat el conflicte, va ser empresonat i va ser alliberat el 1952.

## Palmarès

* 1933
** 1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Jan Pijnenburg)
* 1934
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Jan Pijnenburg)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Jan Pijnenburg)
** 1r als Sis dies de París (amb Jan Pijnenburg)
* 1936
** 1r als Sis dies de Rotterdam (amb Jan Pijnenburg)
* 1937
** 1r als Sis dies de París (amb Albert Billiet)
* 1938
** Campió dels Països Baixos de mig fons
** 1r als Sis dies de Saint-Étienne (amb Marcel Guimbretiere)
* 1939
** Campió dels Països Baixos de mig fons
* 1941
** Campió dels Països Baixos de mig fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Tractat de Berlín (1921)

El Tractat de Berlín o Tractat de pau amb Alemanya és un tractat de pau signat el 25 d'agost de 1921 entre els Estats Units d'Amèrica i la República de Weimar per posar fi a la Primera Guerra Mundial.

## Antecedents

En la Primera Guerra Mundial, l'Imperi alemany va ser derrotat per les potències aliades, entre elles els Estats Units. El govern dels Estats Units d'Amèrica va declarar la guerra a Alemanya el 6 d'abril de 1917. Al final de la guerra, el novembre de 1918, la monarquia alemanya va ser derrocada i Alemanya es va constituir com a República de Weimar.
Degut en gran manera a les seves objeccions a la participació dels Estats Units a la Societat de Nacions, el Senat dels Estats Units d'Amèrica va rebutjar signar el Tractat de Versalles de l'any 1919 Amb la victòria del republicà Warren G. Harding en les eleccions presidencials nord-americans de 1921 davant del candidat demòcrata James Middleton Cox, els dos governs van iniciar negociacions per a un tractat de pau bilateral no relacionat amb la Societat de Nacions.

## El tractat

El 2 de juliol de 1921, el president dels Estats Units, Warren G. Harding, va signar la Resolució Knox-Porter, que havia estat aprovada pel Congrés dels Estats Units i va posar fi a l'estat de guerra entre els Estats Units i Alemanya, Àustria i Hongria, tot establint el terreny per a la pau bilateral, en els termes del Tractat de Versalles, però excloent les provisions relacionades amb la Societat de Nacions.

## Conseqüències

L'absència dels Estats Units i de Rússia va debilitar la Societat de Nacions; els alemanys no poden acceptar aquella pau excessivament unilateral, i la crisi econòmica de 1921 va demostrar, com havia pronosticat Keynes, que l'empobriment d'Alemanya era el pròleg de l'empobriment d'Europa.

## Referències

* 1 2 «Treaty between the United States and Germany restoring friendly relations, signed at Berlin August 25, 1921» (en anglès). Office of the Historian, 25-08-1921. [Consulta: 11 octubre 2021].

## Enllaços externs

* (anglès) Text del Tractat de Berlín (1921)
# Rosiclare

Rosiclare és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rosiclare tenia 1.213 habitants, 512 habitatges, i 328 famílies. La densitat de població era de 215,8 habitants/km².
Dels 512 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,2% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.600 $ i la renda mediana per família de 32.279 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.429 $ mentre que les dones 15.417 $. La renda per capita de la població era de 15.398 $. Aproximadament el 17,6% de les famílies i el 22,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rosiclare». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rosiclare». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pachynoa

Pachynoa és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Pachynoa circulalis Sauber in Semper, 1899
* Pachynoa fruhstorferi E. Hering, 1903
* Pachynoa fuscilalis Hampson, 1891
* Pachynoa grossalis (Guenée, 1854)
* Pachynoa hypsalis Hampson, 1896
* Pachynoa interrupta Whalley, 1962
* Pachynoa mineusalis (Walker, 1859)
* Pachynoa purpuralis Walker, 1866
* Pachynoa spilosomoides (Moore, 1886)
* Pachynoa thoosalis (Walker, 1859)
* Pachynoa umbrigera Meyrick, 1938
* Pachynoa xanthochyta Turner, 1933

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ «Pachynoa Lederer, 1863» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Londres: Natural History Museum, 2003.
# Cova Negra de Mata-solana

La Cova Negra de Mata-solana, és un cova del terme municipal de Llimiana, al Pallars Jussà.
Està situada a l'extrem sud-est del terme municipal, ran del límit amb Gavet de la Conca (antic terme de Sant Salvador de Toló. És al sud-oest del poble de Mata-solana, a ponent de l'Hostal Roig.

## Bibliografia

* AYMAMÍ I DOMINGO, Gener i PALLARÈS-PERSONAT, Joan. "El trogloditisme al Pallars. Estat de la Qüestió". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1997, 7. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Garsineu Edicions, 1997. ISBN 84-88294-64-6
* DE VALLES, Jordi. "Cova Negra de Mata-solana". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
* «Cova Negra de Mata-Solana». jparramon & poble, Llimiana.com, 2016. Arxivat de l'original el 2 de desembre 2016. [Consulta: 2 desembre 2016].