OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dale Mitchell

Dale Mitchell (Vancouver, 21 d'abril de 1958) és un exfutbolista canadenc de la dècada de 1980.
Fou 55 cops internacional amb la selecció del Canadà.
Pel que fa a clubs, destacà a Portland Timbers.
Un cop retirat fou seleccionador del Canadà.

## Referències

* ↑ Goalscoring for Canada National Team - RSSSF
* ↑ «Association announces All-Time Canada XI - men's team - Canada Soccer». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Home».
* ↑ Dale Mitchell a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Dale Mitchell at CanadaSoccer.com
* ↑ «Dale Mitchell at CanadaSoccer.com». Arxivat de l'original el 5 de juny 2011. [Consulta: 12 abril 2019].
* ↑ Dale Mitchell becomes Canadian Senior Men's head coach (CanadaSoccer.com)
* ↑ CSA press release for hiring Mitchell to their coaching staff (CanadaSoccer.com) Mitchell Named To CSA Coaching Post (CanadaSoccer.com) Arxivat 2019-04-12 a Wayback Machine.
# Daniel Navarro García

Daniel Navarro García (Salamanca, 18 de juliol de 1983) és un ciclista espanyol. Crescut a Gijón, va ser professional des del 2005 i fins al 2023.
En el seu palmarès destaca una etapa al Critèrium del Dauphiné del 2010, la general de la Clàssica d'Almeria del 2013 i, sobretot, una etapa a la Volta a Espanya de 2014.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné
* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ain
* 2013
** 1r a la Clàssica d'Almeria
** 1r a la Volta a Múrcia
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 2007. Retirat junt amb tot l'equip Astana Qazaqstan Team
* 2010. 49è de la classificació general
* 2011. 62è de la classificació general
* 2013. 9è de la classificació general
* 2014. Abandona (13a etapa)
* 2015. 66è de la classificació general
* 2016. Abandona (19a etapa)
* 2017. 27è de la classificació general
* 2018. 45è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 91è de la classificació general
* 2009. 31è de la classificació general
* 2011. 44è de la classificació general
* 2019. Abandona (4a etapa)
* 2020. 120è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. 13è de la classificació general
* 2012. 55è de la classificació general
* 2014. 10è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2015. 30è de la classificació general
* 2017. 81è de la classificació general
* 2019. 40è de la classificació general
* 2022. 44è de la classificació general
* 2023. 39è de la classificació general

## Referències

* ↑ Palmarés de Dani Navarro
* ↑ Le Tour de France: Daniel Navarro
* ↑ «La última Vuelta de Dani Navarro» (en castellà). La Razón, 13-09-2023. [Consulta: 19 octubre 2023].
* ↑ «Vuelta a España 2014: Navarro se estrena en una grande». El Mundo Deportivo, 05-09-2014 [Consulta: 6 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Daniel Navarro a sitiodeciclismo.net
# Còcal

Còcal (en grec antic Κώκαλος Cocalos) va ser, segons la mitologia grega, un rei de la ciutat de Kamikos, a Sicília.
Dèdal es va refugiar a casa seva quan es va escapar volant de Creta, on Minos el tenia presoner. Quan Minos es va presentar a Kamikos per reclamar-lo Còcal el va amagar. Però Minos, servint-se de l'astúcia, va presentar als habitants de la ciutat un problema: per allà on passava ensenyava la closca d'un caragol de mar i un fil, i prometia una recompensa a qui pogués fer passar el fil per les seves espirals. Ningú no trobava la solució, i Còcal, temptat, va resoldre el cas lligant una formiga al fil i introduint l'animal a la closca. Quan Còcal va portar a Minos la petxina enfilada, aquest va entendre que Dèdal era a prop, i no li va costar gaire que Còcal ho admetés i que es comprometés a lliurar-li. Còcal, desitjant salvar el seu hoste, va encarregar a les seves filles que escaldessin Minos al bany, o segons altres versions, va canviar l'aigua de la banyera per pega bullent, segurament aconsellat per Dèdal que havia instal·lat un sistema de canonades al bany. Així va morir Minos.

## Referències

* ↑ «Charlton T. Lewis, Charles Short, A Latin Dictionary, Cōcălus». [Consulta: 8 juliol 2021].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 113. ISBN 9788496061972.
# Ctenomys uco

Ctenomys uco és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de la vall d'Uco, al centre-oest de l'Argentina, on viu a altituds d'entre 1.000 i 2.710 msnm. Es tracta d'un tuco-tuco menut del complex C. mendocinus, amb una llargada total de 215-263 mm, incloent-hi la cua de 64-79 mm, i un pes de 109-138 g. El seu hàbitat natural és un mosaic d'herbassars, matollars i vinyars. El seu nom específic es refereix a la seva localitat tipus. Com que fou descobert fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació. Tanmateix, segons els seus descriptors, podria ser una espècie amb dades insuficients, vulnerable o en perill.

## Referències

* ↑ Alvarado-Larios et al., 2024, p. 193 i 199.
* 1 2 Alvarado-Larios et al., 2024, p. 199.
* ↑ Alvarado-Larios et al., 2024, p. 200.
* ↑ Alvarado-Larios et al., 2024, p. 203.

## Bibliografia

* Alvarado-Larios, R.; Teta, P.; Cuello, P.; Jayat, J. P.; Tarquino-Carbonell, A. P.; D'Elía, G.; Cornejo, P.; Ojeda, A. A. «A new living species of the genus Ctenomys (Rodentia: Ctenomyidae) from central-western Argentina» (en anglès). Vertebrate Zoology, 74, 2024, pàg. 193-207. DOI: 10.3897/vz.74.e115242.
# Deiànovo

Deiànovo (en rus: Деяново) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 518 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.
# Demarat de Corint

Demarat de Corint és el nom dels següents personatges:
* Demarat de Corint, mercader i noble de Corint, i membre de la dinastia dels Baquíades
* Demarat de Corint, corinti unit per llaços d'hospitalitat amb la família de Filip II de Macedònia.
* Demarat de Corint, escriptor grec
# Diana Toucedo

Diana Toucedo (Redondela, 27 d'abril de 1982) és una cineasta, guionista i muntadora gallega resident a Barcelona.

## Formació

El 2008 es va llicenciar en l'especialitat de muntatge de Cinema i Audiovisuals a ESCAC - Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya. El 2011 es va graduar en un màster d'estudis de cinema i audiovisuals contemporanis de la Universitat Pompeu Fabra.

## Trajectòria

Entre els seus disset llargmetratges muntats a dia d’avui destaquen el llargmetratge documental La noche que no acaba (All the night long) del director Isaki Lacuesta, produït pel canal TCM, O quinto evanxeo de Gaspar Hauser (The fifth gospel of Kaspar Hauser) que va obtenir el guardó Fipresci 2013 en el Festival de Cinema de Rotterdam, un llargmetratge d’Alberto Gracia, produït per Zeitun Films. També ha editat Bugarach de Nanouk Films en coproducció amb Filmtank, WDR, TVE i TV3, Belén, de la directora veneçolana Adriana Vila en coproducció amb Espanya, estrenat en el Fid Marseille i premiat a múltiples festivals. També a muntat diverses ficcions: La muerte en la Alcarria de Fernando Pomares, Sonata para violonchelo de Anna M. Bofarull i Júlia Ist d’Elena Martín, Biznaga de plata en el Festival de Màlaga 2017. Acaba de finalitzar el muntatge de Penélope d’Eva Vila, amb el suport del Programa Media, ICEC, TV3 i UPF, i el documental Young&Beautiful de Marina Lameiro, premi del públic en el Punto de Vista 2018. També ha editat el curt Los desheredados, dirigit per Laura Ferrés i produït per Inicia Films que ha guanyat el premi al millor curtmetratge a la Semaine de la Critique de Cannes 2017.
Com a directora ha realitzat diferents llargmetratges documentals i experimentals exhibits en festivals de cine i centres artístics. El seu primer llargmetratge, Trinta Lumes ha tingut la Premiere mundial a la Berlinale 2018, i ha estat premiat en el Festival D’A de Barcelona. Actualment treballa en el desenvolupament de Puerto Deseado, un projecte que es rodarà a Argentina i Galícia amb el suport de la subvenció de Talent de l’AGADIC i l’AccióViver de Dones Visuals.

## Filmografia
### Direcció

* Ser de luz (2009, curtmetratge)
* Segundo de Chomón (2009)
* Stan Brakhage (2009)
* Tres tiempos, tres gestos (2010)
* Corpo preto (2016, curtmetratge)
* Homes (2016, curtmetratge)
* Imaxes secretas (2013, curtmetratge)
* Por que non cantades todas (2015, curtmetratge)
* En todas as mans (2015)
* Trinta lumes (2017)

### Muntatge

* La noche que no acaba (Isaki Lacuesta)
* Chico y Rita (Fernando Trueba i Javier Mariscal)
* O quinto evanxeo de Gaspar Hauser (Alberto Gracia)
* Bugarach
* Sonata para Violonchelo (Anna M. Bofarrull)
* Júlia ist (2017)
* Hierro (2019)

## Referències

* ↑ Diana Toucedo a l'UAB
* ↑ «Dossier Laboratori Feminista de Creació Documental 2021». Arxivat de l'original el 2021-12-13. [Consulta: 13 desembre 2021].
* 1 2 3 «Diana Toucedo», 11-04-2019. Arxivat de l'original el 2019-04-12. [Consulta: 15 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Diana Toucedo - Lloc web oficial
* Web a Vimeo de Diana Toucedo
* Entrevista de Montse García a La Voz de Galicia
# Des Arc (Missouri)

Des Arc és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 187 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Des Arc tenia 187 habitants, 74 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 343,8 habitants per km².
Dels 74 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 2,7% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.917 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.083 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 10.461 $. Entorn del 26,6% de les famílies i el 29,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Des Arc». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Des Arc». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Dendroceràtides

Els dendroceràtides (Dendroceratida) són un ordre de demosponges de la subclasse Keratosa.

## Taxonomia

L'ordre inclou dues famílies i un total de 71 espècies:
* Família Darwinellidae Merejkowsky, 1879
* Família Dictyodendrillidae Bergquist, 1980

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Dendroceratida» (en anglès). [Consulta: 1r desembre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 1r desembre 2020].
# Don Percebe y Basilio, cobradores a domicilio

Don Percebe y Basilio, cobradores a domicilio va ser una sèrie d'historietes còmiques sobre una parella de cobradors creada per Rojas de la Càmera per a les revistes DDT i Mortadelo de l'Editorial Bruguera el 1971, que va comptar posteriorment amb l'ajuda ocasional d'Armand Matías i Guiu als guions.

## Trajectòria editorial

A part d'a DDT i a Mortadelo, Don Percebe y Basilio, cobradores a domicilio va aparèixer en molts altres còmics de l'editorial, com a Super Mortadelo, Bruguelandia, Mortadelo Especial i Super DDT.

## Argument i context

Com el seu nom indica Don Percebe i Basilio són els dos integrants d'una molt modesta empresa de cobraments. Don Percebe és el cap; calb, malhumorat i amb un sempitern pur a la boca i Basilio és l'únic empleat, un home ros, amb bigotet sota un nas enorme, baixet i tímid.
Quan encara era habitual comprar molts articles de consum a terminis, la figura del cobrador a domicili era un element important a la cadena comercial. La seva obligació era passar a cobrar casa per casa els terminis pactats, i aquesta és la difícil feina dels protagonistes d'aquesta sèrie. Les personalitats oposades de Percebe i Basilio aportaven un leitmotiv ben interessant a les historietes: el primer sempre es mostrava seriós i taciturn, i només somreia quan acomplia el seu objectiu; en Basilio era el protagonista dels gags i qui solia endur-se les garrotades tot i que, per altra banda, sovint demostrava tenir més picaresca que el seu cap.
Sovint, els trucs i enganys emprats pels clients per tal de no pagar els rebuts recorden les historietes de Vázquez, tot i que l'estil i la manera en què s'aborda el tema són radicalment oposats.

## Valoració

Per a l'investigador Antoni Guiral, Don Percebe y Basilio, cobradores a domicilio és una sèrie molt professional, d'un gran dinamisme.

## Referències

* ↑ Guiral (11/2007), p. 263.
* 1 2 «Don Percebe y Basilio, cobradores a domicilio». Humoristan. [Consulta: 25 juliol 2020].

## Bibliografia

* GUIRAL, Antoni. Los tebeos de nuestra infancia: La Escuela Bruguera (1964-1986). Colección Magnum nº 7 (en castellà). Barcelona: Ediciones El Jueves, S. A., novembre 2007. Depósito Legal: B-50353-2007. ISBN 978-84-9741-589-7.
# András Mihály

András Mihály (hongarès: Mihály András) (Budapest, 6 de novembre de 1917 - Budapest, 19 de setembre de 1993) fou un compositor musical hongarès.
Mihály va estudiar al Conservatori de Budapest amb Adolf Schiffer (violoncel); música de cambra amb Leó Weiner i Imre Waldbauer i composició en classes particulars amb Pál Kadosa i Istvan Strasser. El 1946 va ser el principal violoncel·lista de l'Òpera Estatal i el 1950, professor de música de cambra del Conservatori, on entre d'altres alumnes tingué a Maros Éva. Va ser llavors assessor de música per a la ràdio (1962-1978). El 1967 funda el conjunt de cambra de Budapest, dedicat al repertori de la música contemporània, i de 1978 a 1987 va ser director de l'Òpera de Budapest.
Mihály va compondre una òpera (Együtt ed egyedül [junts i sols], 1965-1966), 3 simfonies (l'última el 1962), concerts, 1 per a cello (1963), un per a violí, un per a piano (1954), una fantasia per a quintet de vent i orquestra (1955), Monodia per a orquestra (1970), obres de cambra, peces per a piano, música coral i lieder.

## Referències

* 1 2 3 Vignal, 2005, p. 483.

## Bibliografia

* Vignal, Marc. Dictionnaire de la musique (en francès). París: Larousse, 2005, p. 653. ISBN 2-03-505545-8. OCLC 896013420.
# Paraliparis atrolabiatus

Paraliparis atrolabiatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. Mesura 11,4 cm de llargària màxima, tenen seixanta-vuit vèrtebres i el cap i cos de color marró clar. Es troba a l'Índic oriental: la costa occidental de Tasmània (Austràlia). És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.120 i 1.220 m de fondària al talús continental. És bentònic. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stein, D. L., N. V. Chernova & A. P. Andriashev, 2001. Snailfishes (Pisces: Liparidae) of Australia, including descriptions of thirty new species. Rec. Aust. Mus. v. 53: 341-406.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriashev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Du Chatelet (cràter)

Du Chatelet és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18,5 km de diàmetre. Porta el nom d'Émilie du Châtelet (1706-1749), matemàtica, física i escriptora francesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «du Chatelet». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Pere Sisterè

Pere Sisterè (Barcelona?, segle XIX) va ser un mestre d'aixa català. Membre de la nissaga dels Sisterè, va tenir les seves drassanes al barri de la Barceloneta. D'aquestes instal·lacions van sortir els primers vapors construïts íntegrament a Catalunya: el vapor Remolcador construït el 1849, amb una màquina de vapor dissenyada per l'enginyer Josep White i construïda als tallers de Valentí Esparó, i el vapor Victòria construït el 1855 i presentat a l'Exposició d'Arts Industrials de Barcelona de 1860 com el primer vapor amb hèlixs de l'Estat espanyol. També va construir el bergantí Tibidabo (1851) de 200 tn.

## Referències

* ↑ Ràfols, 1951, p. 82, Vol. 3.
* ↑ Riera i Tuèbols, 1993, p. 183-184.
* ↑ Sella i Rodrigo y Alharilla, 2002, p. 60-65.

## Bibliografia

* Ràfols, J.F.. Diccionario biográfico de artistas de Cataluña desde la época romana hasta nuestros días (en castellà). Barcelona: Millá, 1951.
* Riera i Tuèbols, Santiago. Dels velers als vapors. Barcelona: Associació d'Enginyers Industrials de Catalunya, 1993. ISBN 8488167083.
* Sella, Antoni, Antoni; Rodrigo y Alharilla, Martín. {{{títol}}}. Barcelona: Museu Marítim : Angle Editorial, 2002. ISBN 8488811985.
# Eremoryzomys polius

Eremoryzomys polius és una espècie de mamífer rosegador dels orizominis que viu a la vall del Riu Marañón, al nord dels Andes peruans. El nom genèric Eremoryzomys deriva de la paraula grega ερημια (‘erm’) i el nom Oryzomys i fa referència a l'àmbit de distribució de E. polius. L'esquena és de color gris i la panxa és més clara. Les orelles són curtes. La llarga cua és més fosca a la part superior que a la inferior.

## Referències

Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Trial de Sant Llorenç 1986

L'edició de 1986 del Trial de Sant Llorenç fou la 20a d'aquesta prova, organitzada pel Motor Club Terrassa. El trial era la quarta prova del Campionat del Món d'aquell any i tingué lloc el 13 d'abril a Peramola, Alt Urgell. Hi participaren 102 pilots, els quals hagueren de superar 21 zones repartides al llarg d'un recorregut que calia completar 2 vegades.

## Classificació

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Eddy Lejeune | Honda | 31 |
| 2 | Philippe Berlatier | Aprilia | 41 |
| 3 | Thierry Michaud | Fantic | 43 |
| 4 | Diego Bosis | Montesa | 46 |
| 5 | Jordi Tarrés | Beta | 50 |
| 6 | Gilles Burgat | Yamaha | 53 |
| 7 | Andreu Codina | Montesa | 55 |
| 8 | Bernie Schreiber | Yamaha | 58 |
| 9 | Steve Saunders | Honda | 61 |
| 10 | Renato Chiaberto | Fantic | 61 |

## Referències

* ↑ «Ganó Lejeune i Tarrés acabó quinto» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 14-04-1986. [Consulta: 14 gener 2014].
* «Trial World Championship 1986 - G.P. Spain - Espagne» (PDF) (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 24 d’agost 2015. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Soroll documental

El soroll documental fa referència a l'excés de documents que es recuperen en una cerca documental, a través d’una consulta, en una base de dades i que no són pertinents amb els resultats que s’esperen, i en conseqüència amb les necessitats de l’usuari.
Un dels motius pot ser la polisèmia de paraules, per exemple, si es vol recuperar documents sobre bancs, en el sentit d'entitat financera. Si es formula la consulta amb el terme bancs, recuperarà documents que facin referència a bancs (entitats financeres), bancs (mobiliari urbà), bancs (conjunt de peixos), bancs (de dades), bancs (de sang), etc. Per tant, es recuperaran molts documents amb temàtiques que no són pertinents a la consulta.
La sinonímia provoca silenci documental i la polisèmia i l’homonímia soroll documental, aquesta ambigüitat en el llenguatge natural dificulta recuperar la informació que l’usuari necessita.
Per eliminar aquest soroll, els termes que estan indexats en els bases de dades han de ser unívocs, és a dir, un únic terme per concepte i un únic concepte per terme, en la mida que sigui possible. També, es poden seleccionar o acotar els documents amb els filtres disponibles, afegint termes a la cerca, indicant la tipologia documental o on volem que es trobi la paraula o les paraules que indiquem i amb l’ús dels operadors booleans.
La creació d’un llenguatge controlat és necessari per poder controlar l’ús i el significat dels termes emprats en la indexació i recuperació dels documents, com per exemple creant un tesaurus per cada base de dades.

## Referències

* ↑ Taylor, R. Value-added process in information systems. New Jersey: Ablex Publishing Corporation, 1986 [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ Bonich, Mònica; Cervera, Albert; Santos, Gema «Com s'ha d'iniciar una cerca». Universitat Oberta de Catalunya [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ Gil Urdiciain, Blanca «Evolución histórica de los tesauros españoles y análisis de su rendimiento en el proceso de recuperación de información». Universidad Complutense de Madrid, 1997 [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ Vega, Guadalupe «Valor agregado a la información : ruido y silencio documental». Blog de la Biblioteca del Colegio de México, 21-08-2019 [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ Cuadrado Benítez, Maribel «Llenguatges documentals». Universitat Oberta de Catalunya [Consulta: 20 abril 2021].

## Vegeu també

* Sistema de recuperació d'informació
* Recuperació d'informació
# Zrizer

Zrizer (àrab الزريزر) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.922 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sot de la Vall

El Sot de la Vall és un sot, o vall estreta i feréstega, del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Pertany al territori del poble rural de Bertí.
És a l'extrem sud del terme municipal, en el vessant sud-est del Serrat de les Roquetes, al nord-oest del Mas Bosc. Es forma a ponent de Coll de Gasents, des d'on davalla cap a ponent, decantant-se progressivament cap al sud-oest; passa pel Sot del Prat, al nord-oest de Puig-arnau i del Turó de Puig-arnau, i al sud-est del Soler del Coll, fins que arriba als Camps de la Vall, a llevant del lloc on hi hagué la masia de la Vall. En aquest lloc, trenca cap al sud-oest, passa al sud-oest de la Solella de les Roquetes i al nord-oest del Puig Romaní, fins que a ponent del Mas Bosc s'aboca en el torrent del Mas Bosc, just al lloc per on passa el límit entre els termes esmentats.

## Enllaços externs

* El Sot de la Vall en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sot de la Font Fresca

El Sot de la Font Fresca està situat a la part septentrional del terme municipal de Sant Pere de Vilamajor, dins del veïnat de Santa Susanna de Vilamajor, al Vallès Oriental.
Recull les aigües de la font Roquet, la font Joana, la font Fresca del Samon i la font de les Febres. El sot discorre entre la carena de l'Ajaguda i la Planota del turó del Samon. Les aigües del torrent desemboquen al riu Tordera.

## Vegeu també

* Font Fresca del Samon
* Turó del Samon
* El Samon
* Veïnat de Santa Susanna de Vilamajor

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació