OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Curro Durse

Francisco Fernández, artísticament conegut per "Curro Dulce o Curro Durse", ha sigut catalogat com un dels grans seguiriyeros de la història flamenca. També es diu que va ser inigualable mestre de la Caña. El seu cante ha estat transmès de generació en generació. El seu gran admirador i continuador va ser don Antonio Chacón. Segons és tradició, Curro Durse va estar dotat d'una extraordinaria "veu natural". Va ser besavi de Manuel Ortega Juárez "Manolo Caracol". La seva terra natal va ser Cadis.
Curro Durse arribá a crear "escola" deixant "girs cantores" que han servit per forjar la definitiva estructura del cante. Altre gran mérit va ser la seva influéncia en Manuel Torre, en compondre la seva lletra/copla "...Era un día señalao...", basada en el cante del gadità Curro Durse i en el cante de Triana.
Des del punt de vista musical, la seguiriya de Curro Durse i la d'Enrique el Mellizo tenen molta semblança. Curro, com el Mellizo, era altre poeta flamenc que componia les seves coples.
José Blas Vega -cfr. "Conversaciones flamencas con Aurelio de Cádiz", pàg 34 -relata, per boca d'Aureli, que curro va compondre dos estils de seguiriyas:
   "A las dos de la noche
   los campanilleros
   con el ruído de sus camapanitas
   me quitan el sueño"
   "Dices que duermes sola
   mientes como hay Dios,
   porque de noche con el pensamiento
   dormimos los dos"

## Referències

ARREBOLA SÁNCHEZ, Alfredo. Cantes gitano-andaluces basicos. Servico de publicaciones Universidad de Cádiz: 1987, pp. 45–46
# Cooperativa Agrícola (Palau-saverdera)

La Cooperativa Agrícola és una obra del municipi de Palau-saverdera (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada al començament del nucli urbà de la població de Palau-saverdera, al costat de la carretera GI-610. Adossada a l'antic celler d'oli de la vila.
Es tracta d'un edifici de planta irregular format per tres grans cossos rectangulars adossats, dos en paral·lel i un altre de transversal a la part posterior. Les tres naus presenten la coberta a dues vessants de teula, tot i que les dues principals ho amaguen darrere dels coronaments de les façanes. L'edifici principal, on hi ha la botiga, està distribuït en una sola planta, amb les obertures d'arc rebaixat amb l'emmarcament d'obra. La part superior de la façana presenta una barana amb gelosia, amb un plafó central circular decorat. A l'interior, el sostre és de maó pla sostingut per una encavallada de fusta i hi ha les bótes de vi. La construcció és de pedra sense treballar lligada amb morter. L'edifici del costat presenta planta baixa i pis, amb les obertures rectangulars i amb el mateix tipus d'emmarcament, tot i que les finestres del pis presenten guardapols. La façana està rematada per una cornisa motllurada que sosté un coronament esglaonat als extrems i amb un plafó central circular també. La façana posterior manté la mateixa testera i presenta un portal d'arc rebaixat per accedir-hi, en canvi, la façana lateral només repeteix el coronament esglaonat. Les façanes principals d'ambdós edificis estan arrebossades i pintades, de la mateixa manera que els marcs de les obertures.
La nau posterior té un ús funcional i no presenta cap tipus d'element decoratiu. Dos petits cossos de totxo se li adossen als extrems est i oest.

## Història

La cooperativa agrícola es va formar el 1933 i s'establí en aquest edifici, on ja s'elaboraven i comercialitzaven anys abans, productes agraris. Cal esmentar a tall d'anècdota que, vers el 1945, l'arquitecte Pelai Martínez en projectà una ampliació amb una nau adossada que mai es va construir.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cooperativa Agrícola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Cristóval

Cristóval és una freguesia portuguesa del concelho de Melgaço, amb 4,74 km² de superfície i 619 habitants (2001). La seva densitat de població és de 130,6 hab/km². En el seu entorn es troba el punt més a nord de Portugal.
# Tiddas

Tiddas (en àrab تيداس, Tīddās; en amazic ⵜⵉⴷⴷⴰⵙ) és una comuna rural de la província de Khémisset, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.047 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tetraleurodes adabicola

Tetraleurodes adabicola és un hemípter del gènere Tetraleurodes de la família dels Aleiròdids.
L'espècie va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1955.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
* ↑ Nakahara, Sueo «[https://digitalcommons.unl.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1152&context=insectamundi Taxonomic Studies of the Genus Tetraleurodes (Homoptera: Aleyrodidae)]». Insecta Mundi, 01-03-1995.
# Coordinadora Andina de Organizaciones Indígenas

La Coordinadora Andina de Organizaciones Indígenas (CAOI) és una xarxa d'organitzacions indígenas de Bolívia, l'Equador, Xile, Colòmbia, el Perú i l'Argentina.

## Història

La CAOI va néixer en el seu Congrés Fundacional celebrat a la ciutat del Cusco durant els dies 15 i 17 de juliol de 2006. El seu objectiu és promoure la defensa de l'autodeterminació i el territori dels pobles indígenes, lluitar contra la criminalització de les demandes i la militarització del territori sota sobirania indígena, així com desenvolupar alternatives d'incidència política als fòrums internacionals.

## Organitzacions Afiliades

* Confederación de las Nacionalidades y Pueblos Kichwas del Ecuador (ECUARUNARI)
* Consell Nacional Aimara de Mallkus i T'allas (CONAMAQ) de Bolívia
* Confederación Nacional de Comunidades del Perú Afectadas por la Minería (CONACAMI)
* Coordinadora de Identidades Territoriales Mapuche (CITEM) de Xile.
* Organización Nacional Indígena de Colombia (ONIC)
* Confederación Campesina del Perú (CCP)
* Confederación Nacional Agraria de Perú (CNA)
* Unión de Nacionalidades Aymaras UNCA de Perú
* Federación de Mujeres de Yauli FEMUCAY de Perú
* Asociación Nacional de Maestros de Educación Bilingüe Intercultural ANAMEBI de Perú
* Consejo de Productores Alpaqueros del Norte de Ayacucho COPUCA de Perú
* Confederación Sindical Única de Trabajadores Campesinos de Bolivia CSUTCB
* Confederación Nacional de Mujeres Bartolina Sisa de Bolivia
* Organización de Naciones y Pueblos Originarios en Argentina ONPIA

## Vegeu també

* Convenció 169 de l'OIT sobre pobles indígenes i tribals
* Declaració de les Nacions Unides sobre els drets dels pobles indígenes

## Bibliografia

* PDF Éticas andinas y discursos de reivindicaciones indígenas: asociando tradición y alter-mundialización per Nicolas Beauclair, Université de Montréal

## Referències

* ↑ Nace una Coordinadora Andina de Organizaciones Indígenas de Ecuador, Bolivia y Perú, alainet.org 25 de juliol de 2006
* ↑ Resolución del III Congreso de la Coordinadora Andina de Organizaciones Indígenas, CAOI, CRIC Colombia, 22 d'agost de 2012
* ↑ Foro público de la Coordinadora Andina de Organizaciones Indígenas Arxivat 2021-06-13 a Wayback Machine., Universitat de Buenos Aires, 12 de novembre de 2007

## Enllaços externs

* Convenio 169 Organización Internacional del Trabajo OIT
* Declaración de las Naciones Unidas sobre los derechos de los Pueblos Indígenas ONU
# Telmatoscopus advenus

Telmatoscopus advenus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa (com ara, la Gran Bretanya, Irlanda i Alemanya -Saxònia-).

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Eaton, A. E., 1893. A synopsis of British Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 29:5-8,31-34,120-130.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ List of UK Diptera Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ P. Withers i J. P. O'Connor, 1992. A Preliminary Account of the Irish Species of Moth Fly (Diptera: Psychodidae). Proceedings of the Royal Irish Academy. Section B: Biological, Geological, and Chemical Science. Vol. 92B, pp. 61-77.
* ↑ Insekten Sachsen (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Espíndola, A., Buerki, S., Jacquier, A., Ježek, J. i Álvarez, N., 2012. Phylogenetic relationships in the subfamily Psychodinae (Diptera, Psychodidae). Zoologica Scripta.
* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
* Vaillant, F., 1989: Les Psychodinae dendrolimnophiles et dendrolimnobiontes palearctiques et nearctiques (Insecta, Diptera, Nematocera, Psychodidae). –Spixiana 12: 193-208.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Praia Grande (São Paulo)

Praia Grande és un municipi de l'estat de São Paulo, a la Regió Metropolitana de la Baixada Santista, en la microrregião de Santos. La població estimada el 2006 era de 245.386 habitants i l'àrea és de 145 km², el que resulta en una densitat demogràfica d'1.444,12 hab/km².

## Referències

* ↑ «Praia Grande - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Praia Grande - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Materials microporosos

Segons la IUPAC, un material microporós és aquell que conté porus amb diàmetres inferiors als 2 nm. Entre aquests materials es troben algunes zeolites, així com estructures metàl·liques–orgàniques.
En el context dels nanomaterials, les recomanacions de la IUPAC classifiquen els materials porosos segons la mida dels seus porus:
* Materials microporosos, aquells que tenen un diàmetre de poro inferior a 2 nanòmetres.
* Materials mesoporosos, aquells materials amb un diàmetre de porus intermèdi, d’entre 2 i 50 nanòmetres.
* Materials macroporosos, aquells amb un diàmetre de porus superior a 50 nm.
Cal destacar que en aquest context, el prefix micro- no fa referència als micròmetres, sinó a que és la categoria amb el diàmetre de porus més petit de la classificació.

## Referències

* ↑ «International Union of Pure and Applied Chemistry». Pure and Applied Chemistry, 86, 2, 01-02-2014, pàg. 85–85. DOI: 10.1515/pac-2014-5028. ISSN: 1365-3075.
# Jesús Joaquín Fernández Sáenz de la Torre

Jesús Joaquín Fernández Sáenz de la Torre (Cadis, 19 de novembre de 1993) conegut esportivament com a Suso, és un futbolista espanyol que juga com a interior dret al Sevilla FC i a la selecció espanyola.
Descobert pel Liverpool FC anglès quan era adolescent, va debutar-hi com a professional el 2012, jugant-hi poc, i essent cedit a la UD Almería durant una temporada, abans de fitxar pel Milà el gener de 2015. Fou cedit al club Genoa CFC de la Serie A el gener de 2016. El gener de 2020, Suso fou cedit al Sevilla FC, abans de fitxar permanentment pel juliol l'any següent.
Suso ha representat la selecció espanyola a diversos nivells per edats, i va guanyar el Campionat d'Europa sub-19 de la UEFA.

## Palmarès
### AC Milan

* 1 Supercopa italiana: 2016

### Sevilla FC

* 2 Lliga Europa de la UEFA: 2019-20, 2022-23

### Selecció espanyola

* 1 Campionat d'Europa sub-19: 2012

## Referències

* ↑ «El Sevilla, campió de l'Europa League». L'Esportiu, 01-06-2023. [Consulta: 1r juny 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa oficial de Suso Arxivat 2018-09-08 a Wayback Machine. a la UEFA
* Fitxa a Soccerway
# Narcís Oliveres i Terrades

Narcís Oliveres i Terrades (Figueres, Alt Empordà, 20 de març del 1930 - 3 d'abril del 2018) era un polític i advocat català.
Doctor en dret, va ser membre del Comitè de Govern d'Unió Democràtica de Catalunya (UDC) i president del Consell d'Administració i Director de la Societat Hifesa. Fou senador per CiU per la província de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1982, 1986 i 1989. Va ser secretari quart de la Mesa del Senat (1989-1993) i portaveu del Grup de Convergència i Unió al Senat.
També fou conseller de Comerç, Consum i Turisme de la Generalitat de Catalunya en el Govern de Jordi Pujol el 1985-1986. Malgrat haver-se retirat de la primera línia de la política per raons d'edat, al llarg dels darrers anys de la seva vida va mantenir una vida política molt activa, apropant-se a sectors sobiranistes gironins com l'exalcalde de Figueres i conegut propietari de les empreses Fes Més i Bricoesteba, Miquel Esteba i Caireta.
Oliveres seguia fidel al seu compromís amb la democràcia i la llibertat de Catalunya escrivint articles per diaris com El Punt Avui i entitats com l'Associació Triangle Blau.

## Obra publicada

* OLIVERAS i TERRADAS, Narcís; El projecte de Constitució federal del 1873 i els empordanesos. Barcelona: Fundació Ramon Trias Fargas, [1998?]
* OLIVERAS i TERRADAS, Narcís; Senado y representación. Madrid: Secretaría General del Senado, Dirección de Estudios y Documentación, Departamento de Publicaciones, 2000.

## Referències

* ↑ «Articles de Narcís Oliveres». El Punt Avui [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ «Mor l'exconseller i exsenador figuerenc Narcís Oliveres». Diari de Girona, 03-04-2018.
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ FONT, Anna «Mor l'exconseller Narcís Oliveres». Diari de Girona, 05-04-2018.
* ↑ E.C. «Mor l'exconseller de Comerç Narcís Oliveres i Terrades». El Punt Avui, 04-04-2018.
* 1 2 «Catàleg de biblioteques públiques de Girona, Lleida, Tarragona i Terres de l'Ebre.». [Consulta: 3 març 2018].

## Enllaços externs

* Blog de Narcís Oliveres
* Articles de Narcís Oliveres a El Punt Avui
# Premi Nobel de Química

El Premi Nobel de Química (en suec: Nobelpriset i kemi) és un dels Premis Nobel que s'atorguen anualment d'ençà del 1901 i és el premi més prestigiós que s'atorga en l'apartat de química. El guanyador el decideix la Reial Acadèmia Sueca de Ciències, és entregat a Estocolm (Suècia) el 10 de desembre de cada any i té una dotació de 10 milions de corones sueques (aproximadament un milió d'euros).
A dos guanyadors del Premi Nobel de Química —els alemanys Richard Kuhn (1938) i Adolf Butenandt (1939)— no se'ls va permetre acceptar el premi per part del seu govern, de tal manera que van obtenir posteriorment la medalla i el diploma pertinents, però no els diners. Frederick Sanger és l'únic guardonat que ha aconseguit guanyar-lo en dues ocasions, els anys 1958 i 1980. De la mateixa manera, Marie Curie fou guardonada amb el Premi Nobel de Química el 1911, havent rebut el Premi Nobel de Física el 1903; i Linus Carl Pauling fou guardonat amb el Premi Nobel de Química el 1954 i amb el Premi Nobel de la Pau el 1962.
El premi ha estat declarat desert en vuit ocasions i al llarg de la seva història l'han guanyat quatre dones: Marie Curie (1911), Irène Joliot-Curie (1935), Dorothy Crowfoot Hodgkin (1964) i Ada Yonath (2009).

## Vegeu també

* Llista de guardonats amb el Nobel
* Llista de guardonats amb el Nobel de Química
# Guatlla pintada dorsicastanya

La guatlla pintada dorsicastanya (Turnix castanotus) és una espècie d'ocell de la família dels turnícids (Turnicidae) que habita zones àrides esguitades d'arbres a la llarga de la costa nord d'Austràlia.
# Parell mínim

Un parell mínim és una parella de mots que només es distingeixen per un fonema. Quan canviant un so, s'altera el significat d'una paraula en una llengua, aquell so es considera fonema, és a dir, rellevant per caracteritzar el sistema oral d'aquell idioma. Els parells mínims, per tant, varien segons la llengua que s'analitzi. Una mateixa paraula pot ser un parell mínim d'altres, per exemple "casa" és alhora parell mínim de "cosa" i "cala" perquè en ambdós casos s'obtenen mots amb sentit només alterant un fonema des de la paraula inicial. El concepte de parell mínim va néixer amb l'estructuralisme. Els parells mínims s'han exportat a altres nivells d'estudi de la llengua, de manera que pot haver-hi parells morfològics, sintàctics i semàntics.

## Referències

* ↑ Trubetzkoy, Nikolai (1969). Principles of phonology. Berkeley: University of California Press. ISBN 0520015355.
# Pere Elias

«Pere Elias» té aquests significats:
* Pere Elías (músic), violer barceloní del segle xvii.
* Pere Elias i Busqueta, professor de català.
* Pere Elias i Sindreu, pintor català.
# Partit Democràtic de Zagorje

El Partit Democràtic de Zagorje (croat Zagorska demokratska stranka ZDS) és un partit polític de Croàcia d'ideologia dretana amb base als comtats de Kaprina-Zagorje i Varaždin, creat el 5 de febrer de 1997.
A les eleccions legislatives croates de 2003 es va presentar en coalició amb el Partit Croat dels Drets i el Partit de Međimurje, que va obtenir el 6,4% dels vots i 8 escons, però cap d'ells per al partit. Posteriorment, a les eleccions locals croates de 2005 es presentà en coalició amb el Partit Social Liberal Croat va obtenir el 10% dels vots i 5 dels 51 escons del consell local del Comtat de Krapina-Zagorje, així com representants a les ciutats de Klanjec i Donja Stubica, i a les municipalitats de Desinić, Budinščina, Krapinske Toplice i Tuhelj. A les eleccions legislatives croates de 2007 participà en la coalició del Partit Social Liberal Croat, Partit Camperol Croat i Aliança de Primorje-Gorski Kotar, però tampoc va obtenir representació.
# Partit Democràtic de la Nova Esquerra

El Partit Democràtic de la Nova Esquerra (PDNI), o Partido Democrático de la Nueva Izquierda en l'estat espanyol, fou una escissió de la coalició Izquierda Unida que va acabar integrat en el Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE). El PDNI va ser un partit polític espanyol de caràcter socialdemòcrata, encara que primer com corrent intern (Nueva Izquierda), essent els principals líders Diego López Garrido i Cristina Almeida, i que al País Valencià va tindre relativa rellevància sota el nom de Nova Esquerra.
En els últims anys de govern de Felipe González, la coalició Izquierda Unida, liderada per Julio Anguita, va desenvolupar una dura política d'oposició i desgast al PSOE i al govern que liderava. La virulència d'aquest enfrontament, en el qual es va arribar a parlar de pinça o col·laboració entre els comunistes i els conservadors del Partit Popular per a erosionar al socialisme governant, va produir serioses crítiques en el si de la coalició esquerrana per part dels sectors agrupats en el corrent Nueva Izquierda, procliu a l'acostament amb el PSOE.
Després d'un progressiu distanciament entre aquest corrent i l'estratègia seguida per Julio Anguita, i un enfrontament cada vegada més directe en el si de la coalició, Nueva Izquierda va ser sancionada i va marxar de Izquierda Unida al setembre de 1997, i els seus integrants van decidir continuar amb el Partit Democràtic de la Nova Esquerra (PDNI), aquesta vegada en solitari.
En 1999, el PDNI segellava un acord electoral amb els socialistes per a concórrer conjuntament a les eleccions: aquest acord va permetre l'elecció d'una vintena de diputats autonòmics, dos parlamentaris del Parlament Europeu, tres diputats del Congrés i prop de tres-cents regidors del PDNI en les llistes socialistes. A l'octubre de 2000, el Consell Polític del PDNI culminava el seu acostament al PSOE amb la decisió d'integrar-se orgànicament en les estructures del Partit Socialista Obrer Espanyol. Aquesta decisió va ser ratificada en el II Congrés Federal de la jove organització (març de 2001, amb el 65% dels vots). El seu secretari general era l'exportaveu del Grup Parlamentari Socialista Diego López Garrido i la seva Presidenta l'exdiputada per IU i excandidata del PSOE a la Presidència de la Comunitat de Madrid Cristina Almeida.

## Referències

* ↑ El Partido Democrático de la Nueva Izquierda advierte que no cejará hasta cambiar la línea política de IU, El Mundo, 26 de març de 1996.
* ↑ IU expulsa de su ejecutiva a Nueva Izquierda y reclama las actas a sus tres diputados, El País, 17 de juny de 1997.
# Perugia Calcio

El Perugia Calcio és un club de futbol d'Itàlia, de la ciutat de Perusa a la regió d'Úmbria. Va ser fundat el 1905 i actualment juga a la Sèrie B del Calcio italià.

## Història

El AC Perugia va ser fundat el 9 de juny de 1905. El seu primer president va ser Romeo Gallenga Stuart. El 2003 va guanyar el seu primer i únic títol, la Copa Intertoto. El 2005 l'equip es va nomenar Perugia Calcio.
Actualment juga a la Sèrie B italiana.

## Equipació

* Equipació titular: Samarreta vermella, pantaló blanc i mitges vermelles.
* Equipació suplent: Samarreta blanca, pantaló vermelles, mitges blancs.

## Dades del club

* Temporades a la Serie A: 13
* Millor posició a la lliga: 2n. (1978-79)

## Palmarès

* 1 Copa Intertoto (2003)
* 1 Campionat de la Sèrie B (1974/1975)
* 3 Campionat de la Sèrie C (1945/1946,1966/1967,2020/2021)
* 1 Campionat de la Sèrie C1 (1993/1994)
* 2 Campionat Primavera (1995/96, 1996/97)

## Jugadors destacats

| Salvatore Bagni Franco Brienza Andrea Caracciolo Renato Curi Angelo Di Livio Giuseppe Dossena Gennaro Gattuso Federico Giunti Fabio Grosso Dario Hubner Fabio Liverani | Marco Materazzi Fabrizio Miccoli Mauro Milanese Fabrizio Ravanelli Paolo Rossi Sebastiano Rossi Giovanni Tedesco Marco Negri Franco Vannini Walter Novellino Ibrahim Ba | Dmitri Alénitxev Milan Rapaić Traianós Del·las Zisis Vrizas Marc Emmers Bruno Versavel Zeljko Kalac Ahn Jung-Hwan Hidetoshi Nakata Rahman Rezaei Ali Samereh | Ferdinand Coly Al-Saadi Qadhafi Jehad Muntasser Zé María Müller Iván Kaviedes Óscar Córdoba Marcelo Zalayeta Jay Bothroyd Christian Obodo Silvio Spann |

## Enllaços externs

* Perugia Calcio - Lloc web oficial (italià)
# Peter Kaldheim

Peter Kaldheim (Nou Hampshire, Estats Units d'Amèrica, 13 de febrer de 1949 - Barcelona, 27 d'octubre de 2023) fou un escriptor estatunidenc.
Estava llicenciat en literatura anglesa per la Universitat de Dartmouth (Estats Units). Va desenvolupar la seva carrera en el món editorial de Nova York durant els anys 70 i 80 del segle XX, aconseguint fins i tot treball com editor a l'editorial Harcourt Brace. Posteriorment, Kaldheim va veure truncada la seva carrera com a escriptor i editor per la seva addicció a les drogues i a l’alcohol, que el va portar fins i tot a la presó de Rikers Island, a Nova York. Després de sortir de la presó als anys 80, va viatjar per tot els Estats Units, sense família ni diners, vivint al carrer i viatjant als trens de mercaderies. Se'l considerava un dels últims exponents vius de la generació beatnik.
Kaldheim només va publicar un llibre, El viento idiota, publicat en castellà per l'editorial Planeta. Es tracta d'una obra autobiogràfica que el va portar a Barcelona el 2020.
Va morir sobtadament la nit del 27 d'octubre de 2023 a la sala Cronopios de Barcelona mentre feia un monòleg.

## Referències

* 1 2 3 «L’escriptor Peter Kaldheim s’ha mort mentre feia un monòleg en un teatre de Barcelona». Vilaweb, 28-10-2023. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ «Biografía de Peter Kaldheim» (en castellà). Lecturalia. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ Martín Rodrigo, Inés. «Peter Kaldheim, el editor adicto a la cocaína que se echó a la carretera a lo Kerouac y sobrevivió para contarlo» (en castellà). ABC, 15-01-2020. [Consulta: 29 octubre 2023].
* 1 2 «Mor a Barcelona l’escriptor novaiorquès Peter Kaldheim mentre feia un monòleg». El Punt Avui, 28-10-2023. [Consulta: 29 octubre 2023].
* 1 2 3 «Mor l'escriptor Peter Kaldheim mentre feia un monòleg a Barcelona». CCMA.cat, 28-10-2023. [Consulta: 29 octubre 2023].