OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jean Clouet

Jean (o Janet) Clouet (1480 - 1541) miniaturista i pintor que va desenvolupar la seva tasca a França durant el Renaixement. Va ser el pare de François Clouet.
Clouet va néixer a França el 1480, D'una Famila humil. El primer esment de l'artista en la cort francesa està documentat el 1516, en el segon any del regnat de Francesc I. Pel que sembla el seu veritable nom era Clowet, afrancesant-lo després de la seva estada durant diversos anys a Tours. Va ser en aquesta ciutat on es va casar amb la filla d'un joier.
El 1529 està documentada la seva presència a París. El seu germà, conegut com a Clouet de Navarra, va estar al servei de Margarida d'Angulema, germana de Francesc I. Jean Clouet va pintar el retrat del conegut científic Oronce Finé el 1530, quan el retratat tenia trenta-sis anys. Lamentablement l'obra ha desaparegut. No obstant això el retrat més famós del pintor és el que va realitzar del monarca i que es pot contemplar en el Louvre.

## Referències

* ↑ «Jean Clouet». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nicolau I

Nicolau I és el nom dels següents personatges:
* Papa Nicolau I (Roma, ? – 867), Papa de l'Església catòlica (858 -67) i venerat com a sant per la mateixa
* Nicolau I de Rússia (Sant Petersburg, 1796 - 1855), tsar de Rússia (1825 - 1855)
* Nicolau I Ludovisi (1613 - Càller, 1664)
* Nicolau I Orsini, fill i successor de Joan I Orsini com a comte palatí i senyor de Cefalònia i Lèucade (1317)
* Nicolau I Sanudo (? - 1341), duc de Naxos, fill i successor de Guillem I Sanudo el 1323
Viccionari
# Casa Senyorial de Jašiūnai

La Casa Senyorial de Jašiūnai és un edifici senyorial d'estil neoclàssic situat a Jašiūnai, districte Šalčininkai (Comtat de Vílnius) de Lituània, a la vora del riu Miarkís.
El palau, va ser dissenyat per l'arquitecte Karol Podczaszyński, encarregat pel rector Jan Śniadecki de la Universitat de Vílnius, i construït entre 1824-1828, juntament amb els edificis annexos i un gran parc senyorial.
La mansió havia estat un centre cultural al segle xix. Durant un temps, va ser residència de Juliusz Słowacki, i havia estat freqüentat per Adam Mickiewicz i Tomasz Zan.
Ha conservat el seu singular d'estil de finals del neoclàssic, amb característiques d'uns certs trets d'estil imperi i del romanticisme. La mansió està inclosa a la llista del patrimoni cultural de Lituània.
# The Palace of Auburn Hills

The Palace of Auburn Hills, sovint més conegut com a The Palace, és un pavelló esportiu multiusos situat a la localitat d'Auburn Hills, a Michigan. Des de la seva obertura el 1988 és la seu de l'equip de l'NBA dels Detroit Pistons, i des del 1998 també ho és de l'equip femení de la ciutat, les Detroit Shock, que competeixen a la WNBA. Al llarg de la seva història ha acollit també a diferents equips de diversos esports, ja desapareguts, així com nombrosos espectacles especiales i tota mena de concerts. És un dels estadis de l'NBA que té més afluència d'espectadors.

## Història

Abans que el Palace fos obert, els Pistons no tenien un estadi confortable. Entre el 1957 i el 1978 l'equip jugava a l'Olympia Stadium i el Cobo Arena, ambdós considerats petits pels propòsits de l'NBA. El 1978, el propietari de l'equip, William Davidson, els va recol·locar al Pontiac Silverdome, un enorme estadi concebut pel futbol americà, amb una gran capacitat pel públic però amb uns grans problemes de visió de l'espectacle.
Per a solucionar això, un grup controlat per Davidson va iniciar la construcció del Palace, acabant el 1988 amb un cost total aproximat de 70 milions de dòlars, i es va obrir al públic la temporada 1988-89. Des d'aleshores, quan un dels seus propietari guanya un títol, la direcció del pavelló canvia, actualment està situat a 5 Championship Drive (Avinguda dels 5 campionats), reflectint els 3 títols dels Pistons i els 2 de les Detroit Shock.

## Capacitat

El Palace of Auburn Hillsés actualment el segon pavelló amb més capacitat de l'NBA, això va ajudar els Pistons a aconseguir el rècord d'assistència entre els anys 2002 i 2006. La temporada 2006-07 s'ha vist superat pel dels Chicago Bulls, que juguen a l'enorme United Center.
La capacitat total del pavelló és de 22.076 espectadors pel bàsquet, que s'augmenta fins als 23.000 en concerts amb l'escenari al fons, i 24.276 amb l'escenari central.

## Llotges de luxe

El Palace es va construir amb 180 llotges de luxe, xifra que es va considerar desorbitada quan es va obrir, però que s'han mantingut llogades gairebé la seva totalitat des d'aleshores. El desembre del 2005 es van afegir 5 llotges més a nivell de terra, cada una d'elles amb 42 m², amb un cost de lloguer de 450.000 dòlars, i se'n van obrir 8 més el 2006 d'entre 74 i 112 m², per sota del nivell del pavelló, amb un preu de 350.000 dòlars anuals.
El lloguer d'aquest tipus de llotges ha permès que el pavelló sigui un dels cinc dintre de l'NBA que no hagi recurregut a la sponsorització del seu nom.

## Enllaços externs

* Web oficial del The Palace of Auburn Hills Arxivat 2017-06-24 a Wayback Machine.
* Vista aèria amb el Google Maps
* Vista aèria amb el Microsoft TerraServer
# Melanochromis melanopterus

Melanochromis melanopterus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Maréchal, C., 1991. Melanochromis p. 258-265. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pàlans

Pàlans és un heroi de la mitologia romana, un dels molts personatges epònims del Palatí.
Segons Dionís d'Halicarnàs aquest Pàlans era fill d'Hèrcules i de Dina, que era una filla d'Evandre. Va educar la deessa Victòria, i li va construir un temple al cim del Palatí, un dels més antics de Roma.
Va morir jove, i el seu avi Evandre el va enterrar al cim del turó al qual va donar nom.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 405. ISBN 9788496061972.

## Vegeu també

* Pal·lant (fill d'Evandre)
# Jim Crawford

Jim Crawford va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 13 de febrer del 1948 a Dunfermline, Fife, Escòcia i va morir el 6 d'agost del 2002 a Tierra Verde, Florida, Estats Units.

## A la F1

Jim Crawford va debutar a la desena cursa de la temporada 1975 (la 26a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 19 de juliol del 1975 el G.P. de la Gran Bretanya al circuit de Silverstone.
Va participar en dues curses puntuables pel campionat de la F1, disputades ambdues a la temporada 1975 aconseguint una tretzena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.
Fora de la F1 va participar diverses vegades a les 500 milles d'Indianapolis però sense resultats destacats.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Posició | Punts |
| 1975 | John Player Special Team Lotus | Lotus | Ford | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SUE | HOL | FRA | GBR Ret | ALE | AUT | ITA 13 | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Nicolau II d'Alexandria

Nicolau II d'Alexandria va ser patriarca Ortodox d'Alexandria de l'any 1263 al 1276.
Va viure a Constantinoble. Segons diu Jordi Paquimeres, va prendre partit a favor del patriarca Arseni de Constantinoble, que va ser deposat en un Sínode per l'emperador Miquel Paleòleg, i hauria defensat tant els interessos del prelat que es va negar fins a la seva mort a comunicar-se amb els que havien participat en la seva deposició.

## Referències

* 1 2 3 «Nicholas II (1263-1276)». Previous patriarchs. Patriarchate of Alexandria. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ Padri Benedettini della Congregazione di S.Mauro in Francia. L'arte di verificare le date dei fatti storici, delle inscrizioni, delle cronache e di altri antichi monumenti dal principio dell'era cristiana sino all'anno 1770, vol. 2. Venècia: Dalla Tip. di Giuseppe Gattei, 1839, p. 306.
# Otjisumeïta

L'otjisumeïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom d'Otjisume, el nom en herero per Tsumeb, a Namíbia, on va ser descoberta.

## Característiques

L'otjisumeïta és un silicat de fórmula química PbGe₄O$_9$. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, a la localitat homònima de la regió d'Otjikoto, a Namíbia. Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Otjisumeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 març 2018].
# Metròpolis ortodoxa grega de Buenos Aires i Sud-amèrica

La Metròpolis ortodoxa grega de Buenos Aires i Sud-amèrica (grec: Ιερά Μητρόπολης Μπουένος Άϊρες και Νοτίου Αμερικής; en castellà: Santa Metrópolis de Buenos Aires y Sudamérica) és una jurisdicció ortodoxa amb la seva seu central a la ciutat de Buenos Aires, baixo la jurisdicció canònica del Patriarcat Ecumènic de Constantinoble. La diòcesi va ser fundada per la decisió patriarcal i sinodal en l'any 1979. Així mateix, en l'any 1996 la diòcesi va ser elevada al rang d'arxidiòcesi i després va escindir de l'arxidiòcesi nord-american. El seu ritu litúrgic és el grec i el seu màxim jerarca metropolitan titular des del 2001 és Tarasios Antonopoulos.

## Vegeu també

* Església Ortodoxa de Constantinoble

## Referències

* ↑ Metròpolis de Buenos Aires i Sud-amèrica (grec) [Consulta: 23 març 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web de la Metròpolis ortodoxa grega de Buenos Aires i Sud-amèrica (castellà)(anglès)(portuguès)(grec)
# Província de Calataiud

La província de Calataiud va ser una província espanyola creada el 27 de gener de 1822, durant el Trienni Liberal, amb capital a Calataiud.
La seua població era de 105.947 habitants, un 0,9% de la població total espanyola. Amb la restauració de l'absolutisme, es va revocar aquesta divisió territorial l'1 d'octubre de 1823, per tal de tornar a la divisió anterior.
La Reforma de Javier de Burgos en 1833 va recuperar la divisió de 1822, excepte les províncies de Calataiud, Villafranca del Bierzo i Xàtiva. L'any 1842 es va obrir de nou el debat sobre la creació de la Província de Calataiud però va comptar amb una gran oposició per part de les províncies veïnes de Saragossa, Sòria i Guadalajara, sense prosperar la idea.
# Charleston (Tennessee)

Charleston és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 630 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charleston tenia 630 habitants, 265 habitatges, i 182 famílies. La densitat de població era de 248,2 habitants/km².
Dels 265 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,2% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 40.781 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.389 $ mentre que les dones 18.333 $. La renda per capita de la població era de 18.586 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Isidorea

Isidorea és un gènere de plantes amb flors de la família de les rubiàcies. És endèmica de les illes de Cuba i Hispaniola (República Dominicana i Haití) al Carib.

## Taxonomia

Isidorea, va ser descrit per A.Rich. ex DC. i publicat en Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis 4: 405, 1830.

## Espècies

* Isidorea acunae (Borhidi) Borhidi
* Isidorea brachyantha Urb.
* Isidorea brachycarpa (Urb.) Aiello
* Isidorea elliptica Alain
* Isidorea gonavensis Aiello & Borhidi
* Isidorea leonardii Urb.
* Isidorea leonis Alain
* Isidorea leptantha Urb.
* Isidorea microphylla Borhidi
* Isidorea oblanceolata (Urb.) Aiello
* Isidorea ophiticola (Borhidi) Borhidi
* Isidorea pedicellaris Urb. & Ekman
* Isidorea polyneura (Urb.) Aiello
* Isidorea pungens (Lam.) B.L.Rob.
* Isidorea rheedioides Borhidi
* Isidorea tetramera Urb. & Ekman
* Isidorea veris Ekman ex Aiello & Borhidi

## Referències

* ↑ «Isidorea» (en anglès). Trópicos.

## Enllaços externs

* «World Checklist of Rubiaceae» (en anglès).
# Andrés Nicolás D'Alessandro

Andrés Nicolás D'Alessandro (Buenos Aires, 15 d'abril de 1981) és un futbolista italo-argentí, que ocupa la posició d'extrem i de migcampista atacant l'Internacional de Porto Alegre brasiler.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del River Plate, i al costat de jugadors com Saviola, hi destaca al Mundial Juvenil del 2001, celebrat a la capital argentina, guanyant el torneig en imposar-se a Ghana per 3 a 0. Va militar al River fins al 2003, sumant 19 gols en 70 partits i consolidant-se com una de les noves promeses del seu país.
El 2003 dona el salt a Europa, fitxat pel VfL Wolfsburg alemany, que desemborsa 9 milions d'euros, sent el fitxatge més car del club fins eixe moment. Al 25 de setembre de 2005, marca el gol número 4.000 de la història de la Bundesliga, des de la seua creació el 1963. Va ser el quart i definitiu gol de la victòria del seu equip davant el Hannover 96.
Tot i quallar un bon paper al Wolfsburg, al gener del 2006 marxa cedit al Portsmouth FC anglès fins al final de campanya. A la temporada següent marxa cedit al Reial Saragossa, que després el fitxarà. Tot i tindre contracte amb els aragonesos fins al 2011, el 2008 hi retorna al seu país per recalar a San Lorenzo, llavors dirigit pel seu exentrenador a River Plate, en Ramón Díaz. Quan aquest deixa el club, el migcampista també marxa de San Lorenzo, per incorporar-s'hi a l'Internacional brasiler.

## Selecció

D'Alessandro ha estat internacional amb la selecció argentina en 26 ocasions, tot marcant quatre gols. Va participar en la Copa Amèrica del 2004. Eixe mateix any acudeix als Jocs Olímpics d'Atenes, on els argentins s'enduen la medalla d'or.

## Títols

* Torneig Clausura: 2000, 2002, 2003
* Mundial Juvenil: 2001
* Medalla Olímpica d'Or: 2004
* Copa Sudamericana: 2008
* Campionat Gaúcho: 2009

## Referències

* ↑ uefa.com - UEFA Intertoto Cup - News & Features - News Specific
* ↑ uefa.com - Football Europe - News & Features - News Specific
* ↑ «Liverpool 2 - 1 Swansea City Match preview - 10/28/14 League Cup - Goal.com» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-12-24. [Consulta: 23 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2010-02-10 a Wayback Machine. (alemany)
# Otis Tufton Mason

Otis Tufton Mason, Ph.D., LL.D. (10 d'abril de 1838 - 5 de novembre de 1908) va ser un etnòleg estatunidenc, conservador de la Smithsonian Institution.
Mason va néixer a Eastport (Maine), fill de John i Rachel Mason. En 1850, els Mason havien comprat la plantació Woodlawn, l'antiga casa de Nellie Custis, filla adoptiva de George Washington, i els seus descendents. Otis Mason va donar una part de la propietat en 1872 per establir l'Església Baptista de Woodlawn, i va predicar-hi durant els primers quatre anys, fins que va ser nomenat ministre.
Es va graduar en la Universitat columbiana en 1861, i després hi va treballar durant 23 anys com a director de l'escola preparatòria de la universitat (1861-1884). Es va afiliar per primer cop al Museu Nacional dels Estats Units en 1872, treballant com a col·laborador en etnologia. En 1884 es va convertir en conservador a temps complet. El Smithsonian havia construït recentment el seu primer edifici del museu especialment dissenyat, l'edifici del Museu Nacional dels Estats Units (o Arts and Industries Building). Mason va treballar al costat de George Brown Goode en la instal·lació i reorganització de les col·leccions dels museus que s'inclogueren en el trasllat a aquest nou edifici. En 1879 va ser un dels fundadors de la Societat Antropològica de Washington, i va ser autor de la seva constitució.
Com a part del seu treball de conservació al Smithsonian, Mason va desenvolupar el concepte d'àrea cultural. Mason va ser editor antropològic d'American Naturalist i del Standard Dictionary. Creia en l'evolució gradual de les cultures de Gustav Klemm i que la tecnologia era un marcador de l'etapa de desenvolupament d'una cultura.

## Referències

* Otis Tufton Mason, "Aboriginal American basketry: studies in a textile art without machinery," Annual Report of the Smithsonian Institution for the Year Ending June 30, 1902, Report of the U.S. National Museum, Part II (Washington: Government Printing Office, 1904), pp. 171–548.
* Otis Tufton Mason, The Origins of Invention: A Study of Industry Among Primitives Peoples (London: W. Scott, Ltd., 1895).
* Otis Tufton Mason, Summaries of Progress in Anthropology; Woman's Share in Primitive Culture (1894).
* ↑ History of Woodlawn Baptist Church
* ↑ Walter Hough, "Otis Tufton Mason," American Anthropologist, 10:660-67, 1908.

## Enllaços externs

* Register to the Papers of Otis Tufton Mason Arxivat 2009-07-18 a Wayback Machine., National Anthropological Archives, Smithsonian Institution
# Tenrec musaranya de muntanya

El tenrec musaranya de muntanya (Microgale monticola) és una espècie de tenrec musaranya endèmica de Madagascar. El seu hàbitat natural són les montanes humides tropicals i subtropicals.

## Referències

Espècies vivents d'afrosorícides :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Afrotheria :
Subordre Tenrecomorpha (tenrecs) :
Subordre Chrysochloridea (talps daurats) :
Categoria :
# Bemarqui

Bemarqui (grec antic: Βημάρχιος, llatí: Bemarchius) fou un sofista, retòric i historiador grec natural de Cesarea de Capadòcia que va viure en temps de l'emperador Constantí I el Gran o poc després. Les seves obres no s'han conservat.
Va escriure una història del regnat de l'emperador en deu llibres, i també declamacions i alguns discursos. És conegut gràcies a les referències de Libani, el seu rival.

## Referències

* ↑ Bemarchius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 482
# Província de Campobasso

La Província de Campobasso és una província que forma part de la regió de Molise dins Itàlia. La seva capital és Campobasso.
Banyada al nord-est pel mar Adriàtic, limita al nord amb els Abruços (província de Chieti), al sud-est amb la Pulla (província de Foggia), al sud amb la Campània (províncies de Benevent i Caserta), i a l'oest amb la província d'Isernia.
Té una àrea de 2.925,41 km², i una població total de 224.928 hab. (2016). Hi ha 84 municipis a la província.

## Referències

* ↑ «Província de Campobasso». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT
# Joan Commeleran i Carrera

Joan Commeleran i Carrera (Barcelona, 1902-1992) fou un pintor català.
Es formà a l'Escola d'Arts i Oficis de la Llotja, sota les ordre de Francesc Labarta. Posteriorment es va traslladar a Madrid, i a partir de 1929 va començar a exposar regularment a galeries de Madrid i Barcelona, així com a Saragossa i Tarragona. A Barcelona, per exemple, va exposar a la Sala Badrinas (1929 i 1931), la Sala Parés (1930, 1933) i les Galeries Syra (1932, 1936 i 1937).
Fou un dels fundadors del grup d'artistes independents. Durant la guerra civil espanyola va ser un dels il·lustradors assidus de la revista Nova Ibèria. Durant la postguerra es va especialitzar en murals religiosos. Destaca una capella seva a Santa Maria del Mar, a Barcelona. També és obra seva el Sant Miquel que presideix l'església de Sant Miquel de Montblanc. La seva intervenció a la capella de Santa Maria de Bellvitge es dona per perduda. És considerat un paisatgista d'estil auster.

## Referències

* ↑ «Joan Commeleran i Carrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Santacreu Soler, J. M. (José Miguel),. El Compromís artístic de Joan Commeleran (Barcelona 1902-1992). ISBN 9788494992339.
* ↑ Cadena, Josep M «Joan Commeleran en el seu centenari». Serra d'Or, 515, 01-11-2002, pàg. 46-51.
* ↑ Repertori d'exposicions individuals a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica, LI, 1999, p. 103-104, cat. 720-726. ISBN 84-7283-444-1.
* ↑ «La tristíssima història dels murals de Commeleran (post ampliat)», 08-11-2009. [Consulta: 30 setembre 2019].

## Enllaços externs

* J.M.ː Santacreuː El compromís artístic de Joan Commeleran
# Temporada 2015-2016 del València Basket

El València Basket Club va començar la lliga ACB 2015-2016 amb molts canvis, començant per la renovació de la frontera exterior del Pavelló de la Font de Sant Lluís. Arriba Pedro Martínez com a entrenador i es fitxa a Antoine Diot, torna Jon Stefansson, es fitxa a Fernando San Emeterio, Luke Sikma, John Shurma, Jordi Trias i Justin Hamilton.
Aquell any es va tindre el millor inici de temporada de la història del club, en batre el rècord de victòries consecutives, 28 en totes les competicions. Més avant en la temporada es va batre el rècord de triples en un partit de lliga ACB amb 21. Va ser a un partit a domicili davant el Retabet Gipuzkoa on també es va batre el rècord de punts de l'equip en partit de lliga, amb 121.
En febrer, l'equip seria eliminat de l'Eurocup en segona ronda, i a la Copa del rei es cauria davant el Gran Canaria, que al remat seria finalista.
Per la seua banda, l'equip femení ascendiria a Lliga 2 després de guanyar 25 partits i no patir cap derrota.

## Referències

* 1 2 3 4 Martí i Salas, 2017, p. 166.
* ↑ Martí i Salas, 2017, p. 166-168.
* 1 2 Martí i Salas, 2017, p. 168.

## Bibliografia

* Martí, Joan Carles; Salas, Jorge. Esperit taronja. 30 anys d'història de València Basket. València: Llibres de la Drassana, 2017, p. 196. ISBN 978-84-946075-4-7.