OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William Duesbury

William Duesbury va ser un important esmaltador i empresari britànic del segle xviii, fundador de la Royal Crown Derby i propietari de fàbriques de porcellana a Bow, Chelsea, Derby i Longton Hall.

## Biografia

Duesbury va néixer el 7 de setembre de 1725. Al voltant de 1742 estava treballant com a esmaltador a Londres, on va romandre fins a 1753. Posteriorment, entre 1754-5, va viure i treballar en Longton Hall, on el seu pare habitava. El 1756, després d'haver acumulat capital, i després de familiaritzar-se amb els principals fabricants de porcellana i els seus productes, va decidir fundar una fàbrica de porcellana a Derby, a Nottingham Road. En aquest projecte, que va ser finançat per John i Christopher Heath, banquers locals, i ajudat per l'experiència d'Andrew Planche, un terrisser que vivia a la ciutat. Després del fracàs dels Heath, es va fer càrrec del negoci. Va morir el novembre de 1786, i va ser succeït pel seu fill, William Duesbury II.

## Referències

* ↑ William Page (Editor). «Chelsea porcelain» (en anglès), 1911. [Consulta: 12 juny 2011].
* ↑ Bemrose, William. Bow, Chelsea, and Derby Porcelain. Londres: Bemrose & Sons, Ltd., 1898, p. 6.
* ↑ «Royal Crown Derby» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2011].
# Vimara Peres

Vimara Peres o Pérez (La Corunya, 820 - Guimarães, 873) va ser un noble gallec, que va ser el primer comte de Portugal.
Se'l suposa fill del comte Pedro Theon, de qui no es tenen masses dades, i que podria haver estat un noble gallec cap d'una família de notable de Galícia. També hauria estat germà del comte Hermenegildo Peres.
El context del comte se situa a la segona meitat de segle ix, quan la frontera cristina del regne d'Astúries es trobava a la vall del riu Miño des del 854 amb la conquesta de Tui, i el 866, en temps d'Alfons III encara continuava al mateix lloc.
En aquest moment, el context militar favorable a les tropes cristianes, s'inicien una sèrie de conquestes fins a la riba dreta del Duero. De fet, Alfons III inicia la repoblació oficial i delega en diversos comtes la repoblació i reorganització del territori, tot i que molt probablement el territori no estava totalment poblat, però devia haver un poder polític i religiós clar, i la influència del regne d'Astúries devia ser feble. Entre aquests nobles hi havia Vimara, que va prendre la ciutat de Portucale (Porto) el 868, d'acord amb les cròniques.
Després de la conquesta de Porto, Vimara va encarregar-se de la reorganització del territori entre el Miño i el Duero, a més de la repoblació de Braga a partir de 870, on participa directament en l'establiment dels límits de la ciutat, així com de la ciutat de Guimarães, sorgida de les terres del mateix Vimara, a més de la captura d'altres llocs.
El comte va morir el 873. Les seves accions militars i polítiques van tenir conseqüències més enllà de la seva mort en l'organització del territori, diferenciant-se de Galícia. A més, després d'ell es documenta al seu fill Lucidio Vimaranes, com a comte, i els seus descendents segueixen constant als segles x i xi a la regió de Coïmbra i al nord del Duero.

## Referències

* ↑ Martínez Díez, Gonzalo. El condado de Castilla, 711-1038: la historia frente a la la leyenda (en castellà). Valladolid: Marcial Pons Historia, 2005, p. 161.
* ↑ Cádiz Álvarez, Juan Carlos. La historia de Asturias... en pedazos (en castellà). vol. II. Madrid: Ediciones Nobel, 2017, p. 209.
* 1 2 3 4 5 Barroca, Mario Jorge «Fortificações e Povoamento no Norte de Portugal (Séc. IX a XI)» (en portuguès). Portugalia, vol. 25, 2004, pàg. 182.
* ↑ Cruz Coelho, Maria Helena de. Pueblos, naciones y estados en la historia (en castellà). Salamanca: Universitat de Salamanca, 1994, p. 14-15. ISBN 84-7481-769-2.
* ↑ Mattoso, José «A nobreza portucalense dos séculos IX a XI» (en portuguès). Do Tempo e da História, vol. 3, 1970, pàg. 36.
# Ducat d'Albany

El Ducat d'Albany va ser un títol nobiliari que l'ortorgava la casa reial d'Escòcia, emprat de vegades pels fills joves de la família reial escocesa, i després la britànica. El títol va ser creat l'any 1398 per a Robert III d'Escòcia. L'obra de William Shakespeare El Rei Lear inclou un personatge amb aquest nom.
El 1425 va deixar d'atorgar-se, a causa d'una traïció del segon duc. El títol va tornar a ser utilitzat el 1458 per Alexander Stewart, i va discontinuar-se després que el seu fill John morís sense descendència el 1536. Va ser de nou creat per a Arthur, el segon fill de Jaume V d'Escòcia.

## Nobles que han tingut el ducat

* Murdoc Stuart (1362-1425).
* Enric Stuart, marit de la reina Maria I d'Escòcia.
* Henry Stuart
* Carles I d'Anglaterra i d'Escòcia.
* Jaume I d'Anglaterra i VI d'Escòcia
* Frederic del Regne Unit, fill de Jordi III del Regne Unit.
* Leopold del Regne Unit, fill de la reina Victòria I del Regne Unit.
* Carles Eduard del Regne Unit

## Enllaços externs

* «Ducat d'Albany». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sant Lluís Rei de la Ciutadella de Montlluís

Sant Lluís Rei de la Ciutadella de Montlluís és l'antiga església parroquial de la vila de Montlluís, esdevinguda després durant uns anys capella militar, del terme comunal del mateix nom, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situada al centre de la Ciutadella de Montlluís.
És una església del segle xviii, austera. Des del 1721, el rector de Montlluís promulgà la construcció d'una església nova, a la vila, lluny del soroll dels soldats i del seu llenguatge barroer i ple de renecs, que arribaven fins i tot en plena consagració, durant la missa. Un cop acabada la construcció de l'església nova, l'any 1737, la vella entrà en desús, mantinguda com a capella militar un temps, fins que poc després de la Revolució Francesa fou desafectada.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «93 - Montlluís». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Cerd 108. Sant Lluís Rei de la Ciutadella de Montlluís». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Montlluís». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ L'església de Sant Lluís Rei de la Ciutadella de Montlluís en els ortofotomapes de l'IGN
# Mostaltxuk

Mostaltxuk - Москальчук (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, a la vora dreta del riu Txelbas, davant d'Alekséievskaia, a 8 km al sud-est de Tikhoretsk i a 121 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al municipi d'Alekséievskaia.
# Barbus anema

Barbus anema és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Nil i Níger, i al llac Txad.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# William Dunbar (desambiguació)

William Dunbar (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* William Dunbar (c. 1460 – c. 1520), poeta escocès
* Sir William Dunbar, 7th Baronet (1812-1889), Liberal escocès Membre del Parlament en la Britànica Càmera dels Comuns
* William Dunbar (explorer) (1749-1810), naturalista americà, astrònom, explorador
* William Dunbar (Code Lyoko) (veu per David Gasman en la versió anglesa) és un personatge en la sèrie animada de televisió Code Lyoko
* William Dunbar (Louisiana) (1805-1861), U.S. Representant de Louisiana
* William P. Dunbar (1863-1922), físic americà qui va fer seminals descobriments sobre el control del còlera

## Vegeu també

* William Dunbar Holder
# Voznica

Voznica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1075.
# Edifici al raval del Convent, 19 (Guissona)

Edifici al raval del Convent, 19 és una obra de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici arrebossat de tres plantes i golfes. La planta baixa presenta tres obertures d'alçada equivalent al primer forjat. Dues d'elles estan formades per portes de fusa de doble full, amb diferents relleus geomètrics damunt de les quals hi ha una tarja de vidre. L'obertura petita situada a l'esquerra permet l'accés a l'habitatge superior. Al primer pis trobem dues portes balconeres amb els seus respectius balcons de forja. El segon pis repeteix l'esquema del primer i les golfes presenten dues obertures rectangulars. Una petita cornisa corona l'edifici.
(Text procedent del POUM)

## Referències

* 1 2 «Edifici al raval del Convent, 19». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2021].
# Aelia de jure comitiorum

Aelia de jure comitiorum va ser una llei romana establerta en una data incerta, potser el 167 aC o 155 aC a proposta del tribú de la plebs Eli o del cònsol Quint Eli Pet. Disposava que abans que se celebressin els comicis es consultessin els auspicis i s'obeís els anuncis de mals auguris i els magistrats que havien de presidir la reunió poguessin vetar-la. Aquesta llei permetia als patricis que controlaven els col·legis d'arúspexs, impedir les assemblees en moments d'efervescència.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 48-49.
# Sant Lluís (desambiguació)

«Sant Lluís» té aquests significats:
* Biografies:
** Sant Lluís IX de França, rei de França.
** Sant Lluís de Martos (Martos, Jaén, ca. 820 - Còrdova, 855), màrtir.
** Sant Lluís de Nàpols, Sant Lluís de Tolosa o Sant Lluís d'Anjou, fill de Carles II de Nàpols i bisbe de Tolosa.
** Sant Lluís Bertran, valencià, sant dominic.
** Sant Lluís Gonzaga, sant jesuïta.
* Geografia:
** Sant Lluís, municipi de Menorca
** Sant Lluís, nom oficial de la colònia agrícola de Gatamoix
# Bragasellus seabrai

Bragasellus seabrai és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Portugal.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 2 juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Braga, J. M., 1943. Description de l'Asellus seabrai, isopode aveugle nouveau des eaux souterraines du Portugal. Publicações do Instituto de Zoologia "Dr Augusto Nobre" 14: 1–17.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)
* ↑ Biodiversidade em Portugal (portuguès)
* ↑ Bellés, X., 1987. Fauna cavernícola i intersticial de la península Ibèrica i les Illes Balears. Monografies Científiques, 4. Consell Superior d'Investigacions Científiques. Editorial Moll. Mallorca. 207 pàgines. «Enllaç».
* ↑ Reboleira, Ana Sofia P.S.; Paulo A.V. Borges; Fernando Gonçalves; Artur R.M. Serrano i Pedro Oromí, 2011. The subterranean fauna of a biodiversity hotspot region - Portugal: an overview and its conservation. International Journal of Speleology, 40 (1): 23-37. «Enllaç».

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Guerra Zenkunen

La guerra zenkunen (en kanji 前九年の役, en hiragana ぜんくねんのえき, Zenkunen no eki lit. Guerra dels primers nou anys), va ser un conflicte bèl·lic entre 1051 i 1063 a la província de Mutsu, Japó. Com la major part dels conflictes existents durant el període Heian, tal com la guerra Gosannen (gosannen no eki) o guerra dels últims tres anys i les guerres Genpei, la guerra Zenkunen va ser una lluita de poder entre els clans samurai.
Mentre que la majoria de les províncies estava vigilada per un governador, Mutsu tenia un govern militar a càrrec de controlar els ainu, els quals havien dominat els japonesos durant el segle ix. Històricament aquest lloc l'havia mantingut un membre del clan Abe i hi havia continus conflictes entre el general del clan i el governador pel control administratiu de la província.
En 1050, el general a càrrec de vigilar els ainu era Abe no Yoritoki, que recollia els impostos i confiscava propietats per a si mateix i sense pagar algun percentatge al governador. El governador va donar avís a la capital a Kyoto demanant suport. Com a resultat, Minamoto no Yoriyoshi va ser nomenat tant governador com a comandant en cap per controlar els nadius. Va ser enviat juntament amb el seu fill, Minamoto no Yoshii que en aquells dies tenia sols 15 anys, a detenir els Abe.
La guerra va durar 12 anys, 9 si s'eliminen curts períodes de cessament al foc. Encara que es van viure gran quantitat d'escaramusses, poques guerres van ser de gran importància fins a la batalla de Kawasaki de 1057. Abe no Yoritoki havia estat mort poc abans i els Minamoto barallaven ara contra el seu fill, Abe no Sadat, qui els va vèncer a Kawasaki.
Les forces del govern van tenir dificultats per algun temps a causa del terreny i el clima, però es van reforçar amb més tropes. En 1062, Minamoto no Yoriyoshi juntament amb el seu fill van guiar un assalt a la fortalesa Abe a Kuriyagawa. Després de dos dies d'enfrontaments, Sadat es va rendir.
És per aquest resultat que Minamoto no Yoshii és considerat com el fundador del major llegat marcial del clan Minamoto i és reverenciat de manera especial com el kami ancestral del clan i conegut amb el nom de Hachimantarō, "fill de Hachiman, déu de la guerra".

## Referències

* ↑ Hall, John Whitney. The Cambridge History of Japan (en anglès). vol.2. Cambridge University Press, 1988, p. xxi. ISBN 0521223539.

## Bibliografia

* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.
# Cristóbal Bordiú y Góngora

Cristóbal Bordiú y Góngora (Saragossa, 21 de juliol de 1798 - Madrid, 16 de juliol de 1872) fou un polític espanyol, ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.
Treballà com a funcionari i destacà com a jurista. Fou destinat a la província d'Almeria, on com a secretari de la Junta de Foment Provincial va redactar el projecte d'embassament a Angosturas de Galáchar (Alhama de Almería). Fou elegit diputat per Almeria en 1844 i per Saragossa en 1851. El 1847 fou nomenat Director General d'Agricultura, Indústria i Comerç pel govern moderat, i en 1852 fou ministre de la Governació en el gabinet de Juan Bravo Murillo.
El seu fill, Luis Bordiú y Garcés Marcilla, va rebre el marquesat de Villaverde.

## Obres

* Cuestiones políticas y administrativas (1836)
* Noticia general y razonada de los trabajos ejecutados en el Ministerio de Comercio, Instrucción y Obras Públicas, en el de Hacienda y en la Presidencia del Consejo de Ministros durante los periodos de tiempo que estuvieron á cargo del Excmo. Señor D. Juan Bravo Murillo (Madrid, 1858).

## Referències

* ↑ Cristóbal Bordiú y Góngora al Diccionario Biográfico de Almería
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Diego Caro Cancela (dir).. Diccionario biográfico de parlamentarios de Andalucía, 1810-1869: A-G. Centro de Estudios Andaluces, 2010, p.253.
* ↑ Cristobal Bordiú a geneall.net
# Waterpolo als Jocs Olímpics d'estiu de 2012

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012, realitzats a la ciutat de Londres (Anglaterra, Regne Unit), es disputaren dues proves de waterpolo, les mateixes que en l'edició anterior, una de masculina i una altra de femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 29 de juliol i 12 d'agost a les instal·lacions del Water Polo Arena.

## Comitès participants

Participaran un total 14 comitès nacionals diferents:
| Categoria masculina Austràlia Croàcia Espanya Estats Units Grècia Hongria Itàlia Kazakhstan Montenegro Regne Unit Romania Sèrbia | Categoria femenina Austràlia Espanya Estats Units Hongria Itàlia Regne Unit Rússia Xina |

## Resultats

| Prova | Or | Plata | Bronze |
| Homes detalls | CroàciaJosip Pavić Damir Burić Miho Bošković Nikša Dobud Maro Joković Petar Muslim Ivan Buljubašić Andro Bušlje Sandro Sukno Samir Barač Igor Hinić Paulo Obradović Frano Vićan | ItàliaStefano Tempesti Amaurys Pérez Niccolò Gitto Pietro Figlioli Alex Giorgetti Maurizio Felugo Massimo Giacoppo Valentino Gallo Christian Presciutti Deni Fiorentini Matteo Aicardi Danijel Premuš Giacomo Pastorino | SèrbiaSlobodan Soro Aleksa Šaponjić Živko Gocić Vanja Udovičić Dušan Mandić Duško Pijetlović Slobodan Nikić Milan Aleksić Nikola Rađen Filip Filipović Andrija Prlainović Stefan Mitrović Gojko Pijetlović |
| Dones detalls | Estats UnitsElizabeth Armstrong Heather Petri Melissa Seidemann Brenda Villa Lauren Wenger Maggie Steffens Courtney Mathewson Jessica Steffens Elsie Windes Kelly Rulon Annika Dries Kami Craig Tumuaialii Anae | EspanyaLaura Ester Marta Bach Anna Espar Roser Tarragó Matilde Ortiz Jennifer Pareja Lorena Miranda María del Pilar Peña Andrea Blas Ona Meseguer María García Godoy Laura López Ventosa Ana Copado | AustràliaVictoria Brown Gemma Beadsworth Sophie Smith Holly Lincoln-Smith Jane Moran Bronwen Knox Rowena Webster Kate Gynther Glencora Ralph Ashleigh Southern Melissa Rippon Nicola Zagame Alicia McCormack |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Croàcia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1 | Estats Units | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Espanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5 | Sèrbia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ (anglès) Portal olímpic
* ↑ (anglès) Water Polo qualification Arxivat 2012-02-03 a Wayback Machine. PDF
# Vic Singh

Vic Singh (1940) és un fotògraf indi. Va estudiar al St Martin's College of Art de Londres on va influenciar-se per artistes post-impressionistes francesos com Van Gogh i Cézanne.
El seu treball es va centrar més tard en les demandes de revistes de moda, com Vogue i Tatler. Va estar al centre del llibertinatge dels 60 anys a Londres, treballant amb Island Records, amb Pink Floyd a la icònica portada de l'àlbum The Piper at the Gates of Dawn i amb The Beatles en el Sargent Peppers Lonely Heart's Club Band.

## Art de coberta de discs

* 1966: The Spencer Davis Group - Autumn '66
* 1966: Diversos - The Sue Story Volume 3 (LP, Album, Comp, Mono)
* 1966: I Wanna Be Free, The V.I.Ps (7", EP)
* 1967: The Piper At The Gates Of Dawn, Pink Floyd
* 1968: Diversos - Pakistani Soul Session (LP)
* 1968: Why Not!, The Johnnie Spence Big Band
* 1973: A Nice Pair, Pink Floyd
* 2003: Projection, Phosphene (CD, àlbum)
* 2011: Discovery, Pink Floyd

## Referències

* ↑ «Vic Singh» (en anglès). National Portrait Gallery. [Consulta: 29 gener 2020].
* 1 2 «Vic Singh» (en anglès). thephotogallery. Arxivat de l'original el 29 de gener 2020. [Consulta: 29 gener 2020].
* ↑ «[https://www.discogs.com/artist/2248163-Vic-Singh Vic Singh Profile]» (en anglès). Discogs.com. [Consulta: 29 gener 2020].
# Dídac Ribas i Mujal

Dídac Ribas i Mujal (Manresa, 5 de gener de 1922 - Barcelona, 22 de febrer de 2011) fou un metge i catedràtic universitari de medicina que va exercir a diverses universitats. És conegut sobretot pels seus estudis sobre la histologia de les sinapsis neuromuscular, les terminacions nervioses i la patologia mamària. El 1996 va rebre la Medalla de la ciutat de Manresa.

## Biografia
### Estudis

Dídac Ribas va estudiar els estudis primaris al Xalet de la Casa Caritat i a l'escola Sant Domènec de Manresa i estudià el batxillerat al l'Institut Lluís de Peguera.
El 1947 es va llicenciar en medicina a la Universitat de Barcelona, el 1948 es va col·legiar i el 1950 va obtenir el doctorat en medicina i cirurgia a Madrid. Posteriorment, ampliar els seus estudis sobre anatomia a Kiel amb el dr. Wolfgang Bargmann.

### Professor universitari

Dídac Ribas fou catedràtic d'histologia, embriologia i Anatomia patològica a les següents universitats: Universitat de Santiago de Compostel·la (1960), Universitat de Sevilla (1965) i Universitat de Barcelona (1971). En aquesta última va dividir la seva càtedra en tres de diferents: anatomía patològica (1980), Biologia cel·lular i histologia. També, es va encarregar durant un curs (1968-1969) de la càtedra d'Histologia de la Universitat Autònoma de Barcelona a l'Hospital de Sant Pau.
Durant la seva carrera acadèmica, va tenir diversos càrrecs en les universitats que treballà. Per exemple, fou secretari de la facultat de medicina de Santiago (1960-1964), vicedegà a la Universitat de Sevilla (1967-1970) i vicerector de la Universitat de Barcelona (1971-1973).

## Obres

Dídac Ribas va escriure 54 publicacions científiques i va dirigir 25 tesis doctorals.
Entre les seves obres destaca la seva participació en els següents llibres corals:
* Sandritter, Walter, Thomas, C, Echevarría, Rafael, Ribas, Dídac, 1981: Macropatología: manual y atlas paor médicos y estudiantes. Ed. Reverté. ISBN 84-291-5575-9
* Wheater, Paul, Daniels, V, Garfia, A, Ribas, D. Burkitt, G, Deakin, Ph, 1980: Histología funcional: texto y atlas en color. Barcelona, Ed. Jims. ISBN 0-443-01657-7
* Hammersen, Frithjof, Ribas, Dídac, 1978: Atlas de histología humana: citología, histología y anatomía microscópica. Barcelona, ed. Toray. ISBN 84-310-1890-9

## Referències

* 1 2 3 4 «Dídac Ribas i Mujal». enciclopedia.cat. Arxivat de l'original el 2017-10-20. [Consulta: 19 octubre 2017].
* ↑ «Honors i distincions». Ajuntament de Manresa. Arxivat de l'original el 2017-10-19. [Consulta: 19 octubre 2017].
* 1 2 3 «Mor Dídac Ribas, que va ser el primer catedràtic de medicina de Manresa». Regió 7, 23-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-10-19 [Consulta: 19 octubre 2017].
* ↑ Gasol, Josep M. Dídac Ribas i Mujal: l'home. Manresa: Fundació Caixa de Manresa, 1995, p. 18.
* ↑ «Dídac Ribas i Mujal». dialnet.unirioja.es. [Consulta: 19 octubre 2017].