OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Aloisi

John Aloisi (Adelaida, 5 de febrer de 1976) és un exfutbolista australià, que ocupava la posició de davanter. Té també la nacionalitat italiana.

## Trajectòria

Comença a despuntar a l'Adelaide United del seu país, on aconsegueix diversos títols domèstics. El 1992 dona el salt a Europa per militat a l'Standard Liège, i a l'any següent recala a un altre conjunt belga, el Royal Antwerp d'Anvers.
Després de passar per Itàlia, el 1997 recala al Portsmouth FC anglès, on roman fins a desembre de 1998, quan marxa al Coventry City FC de l'English Premiership. En el Coventry prompte es guanya minuts en el camp, realitzant partits destacats com el partit contra l'Aston Villa FC (4 a 1).
Tot i ser força popular, el davanter no es va consolidar en la titularitat a les temporades 99/00 i 00/01 a causa de les lesions. En la primera d'estes temporades tan sols apareix en set ocasions, que pugen a 18 en el cas de la segona, encara que eixe any el Coventry perd la categoria.
El 2001 fitxa pel CA Osasuna, de la primera divisió espanyola. En el quadre navarrès seria titular, encara que no arriba a consolidar la seua posició. En quatre campanyes marca 29 gols en 121 partits. Entre 2005 i 2007 milita al Deportivo Alavés. A la 05/06 marca 10 gols, que no serveixen per mantindre la categoria. L'any següent, amb els bascos a Segona Divisió, en marca altres sis.
En l'any 2006 és nomenat Australià del Sud de l'Any pel diari The Advertiser, i a l'any següent, s'informa de les negociacions del davanter amb diferents clubs de l'A-League australiana.
A l'octubre del 2007 s'anuncia el seu acord amb el Central Coast Mariners.
Al mes de març del 2008 es confirma el fitxatge d'Aloisi pel Sydney FC.

## Selecció

El davanter va ser el màxim golejador de la seua selecció a la Copa Confederacions de 2005, en la qual va marcar en quatre ocasions, tot guanyant la Bota de Bronze. També va representar Austràlia als Jocs Olímpics de 2004, on marca tres gols.
El 16 de novembre de 2005, Aloisi marca el penalt definitiu en l'eliminatòria prèvia del Mundial del 2006, contra la selecció de l'Uruguai. Aquest xut és considerat com un dels grans moments de la història de l'esport australià. El davanter hi participa en la cita mundialista, i marca davant el Japó.
Aloisi ha aparegut amb la seua selecció en 55 ocasions, tot marcant 27 gols. És el segon màxim golejador de la història dels oceànics, a només dues dianes de Damian Mori. Va disputar la Copa d'Àsia el 2007.

## Referències

* ↑ The Winners Are... AdelaideNow, Consultat el 23 desembre 2006
* ↑ Aloisi Still Linked With Move Home Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. Australian FourFourTwo, Consultat el 17 maig 2006
* ↑ "Aloisi: Now's the Right Time" Arxivat 2008-09-09 a Wayback Machine. Australian FourFourTwo, Consultat el 20 octubre 2007
* ↑ Brosque double sinks Mariners A-League Official Website, Consultat el 28 octubre 2007.
* ↑ Sydney unveil new signings FoxSports, Consultat el 3 de març de 2008

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2007-09-15 a Wayback Machine.
* Estadístiques a transfermarkt.de Arxivat 2009-08-12 a Wayback Machine. (alemany)
# Chez la sorcière

Chez la sorciere és una pel·lícula muda francesa de Georges Méliès, estrenada el 1901, produïda per Star Film Company i té el número 350-351 als seus catàlegs.

## Trama

Un home solter visita una bruixa per evocar la seva parella perfecta per una bossa de diners. La bruixa li dona l'opció a escollir entre una de cinc dones i l'home n'escull una. La bruixa fa desaparèixer les altres quatre dones i abandona l'escena, la jove desapareix per deixar pas a la bruixa. L'home furiós vol colpejar la vella, però al final ella converteix l'home en un ruc. després se li puja a l'esquena i l'espanta amb un bastó.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès. París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 84. ISBN 9782732437323.
* ↑ «OFDb - Chez la sorcière (1901) - DVD: Lobster / Blackhawk Films (Georges Méliès Box)». [Consulta: 11 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Chez la sorcière a YouTube
# Cànula orofaríngia

Una cànula orofaríngia (o cànula de Guedel o tub de Guedel) és un dispositiu mèdic en forma de tub corbat i rígid que s'utilitza per obrir o mantenir obertes les vies respiratòries superiors del pacient. Això ho fa impedint que la llengua cobreixi l'epiglotis, que podria evitar que la persona respiri. Quan una persona queda inconscient, els músculs de la mandíbula es relaxen i permeten que la llengua, caient enrere, obstrueixi la via aèria.

## Inserció

La mida correcta es determina per la distància entre primers incisius fins a l'angle de la mandíbula. El tub s'insereix en la boca de la persona amb la concavitat del tub enlaire (al revés de com ha de quedar col·locat). Un cop la cànula contacta amb la part posterior del paladar, aquesta es gira 180 graus.

## Referències

* ↑ Ed Dickinson; Dan Limmer; O'Keefe, Michael F.; Grant, Harvey D.; Bob Murray. Emergency Care (11th Edition). Englewood Cliffs, N.J: Prentice Hall, 2008, p. 157–9. ISBN 0-13-500524-8.
# Mazzettiïta

La mazzettiïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom per Giuseppe Mazzetti (1942-2003), conservador en cap de la secció de mineralogia del Museo di Storia Naturale de la Universitat de Florència.

## Característiques

La mazzettiïta és una sulfosal de fórmula química Ag₃HgPbSbTe₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2004. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mazzettiïta pertany a «02.LB - Sulfosals sense classificar, amb Pb essencial» juntament amb els següents minerals: miharaïta, ardaïta, launayita, madocita, playfairita, sorbyita, sterryita, larosita, petrovicita i crerarita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Findley Gulch, al districte miner de Bonanza, dins el comtat de Saguache (Colorado, Estats Units). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mazzettiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juny 2021].
# Nicandre

Nicandre és el nom dels següents personatges:
* Nicandre d'Esparta, rei d'Esparta
* Nicandre d'Etòlia, polític de la Lliga Etòlia
* Nicandre de Claros o Nicandre de Colofó, poeta grec
* Nicandre d'Alexandria, filòsof peripatètic grec.
* Nicandre de Calcedònia, historiador grec.
* Nicandre de Tiatira, gramàtic grec
# Mercuri Monjo

Mercuri Monjo (Mercurius Monachus, Μερκούριος Μόναχος) fou un escriptor autor d'un tractat de medicina sobre el pols sanguini publicat a Nàpols en grec i llatí. L'autor devia ser un monjo del sud d'Itàlia del segle x, però altres opinions el situen al segle xiii. El cardenal Mai diu que en realitat l'obra fou escrita per una persona de nom Abicià (Abitianus), és a dir l'autor àrab conegut com a Avicenna (Ali ben Sina).

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). Vol. 2, pàg. 1046
# Dardell

Un dardell o dard és un projectil llançat, llarg i prim de petites dimensions consistent en una peça de forma aguda, un cos central i un conjunt de làmines per a estabilitzar-ne el vol. S'utilitza com un joc que ha esdevingut un esport conegut amb el nom de dards i què es pot practicar individualment, parelles, triplets o per equips, i que consisteix a llançar tres dards alternativament cada jugador a un objectiu o tauler circular anomenat diana que està fixat a la paret, fins a completar una puntuació determinada o assolir uns sectors determinats una sèrie de vegades també determinada, segons la variant del joc i regles amb les que s'estigui jugant.
El tauler estàndard amb un 20 a la part superior va ser creat el 1896 pel fuster de Lancashire Brian Gamlin Un dard està format per la punta, el canó i la tija com a elements centrals, i l'aleta. La punta és d'acer, i és punxuda com una agulla. El canó o barril és un tub cilindre d'entre 18-26 grams, habitualment d'un material lleuger com el llautó o tungstè. La tija o canya és habitualment de niló o alumini, i serveix per subjectar l'aleta o ploma. L'aleta o ploma és de paper-cartó o tela que amb forma de creu va ancada a la canya, i serveix per estabilitzar el vol del dard i de timó, ja que dirigeix al dard en un traç rectilini i regular.
El dards poden ser de punta d'acer. Aquests tenen el cos o barril de tungstè o llautó (inicialment eren de fusta), amb la punta d'acer, i el seu pes varia des dels 18 grams fins als 28 normalment, i podent arribar a ser de 40 grams. També poden ser amb la punta de plàstics. Són dards d'un màxim de 18 grams, més lleugers que els anteriors, apropiats per a dianes electròniques. El motiu que siguin més lleugers és evitar un excessiu desgast de la diana electrònica. Els més comuns solen pesar entre 16 i 18 grams, encara que n'hi ha alguns, poc utilitzats, que poden pesar menys. Es diferencien principalment per portar la punta de plàstic.
Una altra modalitat de dards són els dards amb sarbatana. Són de mides molt més petites, no estandarditzades (de prop de 2 cm), i són llançats amb un cop d'aire mitjançant un tub cilíndric apuntant cap a la diana. En aquest cas la distància de la línia de tir a la diana és major.

## L'esport dels dards

Els dards són una activitat competitiva professional, i practicada també per afeccionats, tradicionalment als pubs, comunament jugat al Regne Unit, a través de la Commonwealth, als Països Baixos i a Irlanda i es van anar estenent als països escandinaus, als Estats Units, a Catalunya i altres països principalment europeus. La Federació Catalana de Dards (FCD) és l'organisme que regeix la pràctica dels dards a Catalunya. Els dards van ser reconeguts com a esport a Catalunya a l'octubre del 1990.

## Vegeu també

* Federació Catalana de Dards

## Referències

* ↑ dard a Optimot
* ↑ [Història Dards http://dartsinfoworld.com/history-of-darts/] -. World Information Darts
* ↑ James Masters. «Darts history». Trad games.
* ↑ «Federació Catalana de Dards» (en català i castellà). [Consulta: INformació].
* ↑ «Federació Catalana de Dards», 11-01-2002. [Consulta: 17 maig 2011].
# Cua de ventall blau de Mindanao

El cua de ventall blau de Mindanao (Rhipidura superciliaris) és un ocell de la família dels ripidúrids (Rhipiduridae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva humidade les illes de Samar, Leyte, Bohol, Mindanao i Basilan, a les Filipines.

## Referències

* ↑ «Cua de ventall blau de Mindanao». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023 (català)
# Mazzarrà Sant'Andrea

Mazzarrà Sant'Andrea (sicilià Mazzarrà) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2009 tenia 1.612 habitants. Limita amb els municipis de Furnari, Novara di Sicilia, Rodì Milici, Terme Vigliatore i Tripi.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Carmelo Navarra | Llista cívica |
# Megabyte

Un megabyte (unió del prefix del SI mega- i byte) és una unitat d'emmagatzematge. Habitualment s'escriu MB (diferent de Mb, abreviació de megabit), i col·loquialment s'anomena mega.
Hi ha dues possibles mesures a les quals pot fer referència, segons el context:
Múltiples de bytes :
| Prefix del SI (SI) | Prefix del SI (SI) | Prefix del SI (SI) | Prefix binari (IEC 60027-2) | Prefix binari (IEC 60027-2) | Prefix binari (IEC 60027-2) |
| Nom | Símbol | Múltiple | Nom | Símbol | Múltiple |
| kilobyte | kB | 10$^3$ (o 2$^{10}$) | kibibyte | KiB | 2$^{10}$ |
| megabyte | MB | 10$^6$ (o 2$^{20}$) | mebibyte | MiB | 2$^{20}$ |
| gigabyte | GB | 10$^9$ (o 2$^{30}$) | gibibyte | GiB | 2$^{30}$ |
| terabyte | TB | 10$^{12}$ (o 2$^{40}$) | tebibyte | TiB | 2$^{40}$ |
| petabyte | PB | 10$^{15}$ (o 2$^{50}$) | pebibyte | PiB | 2$^{50}$ |
| exabyte | EB | 10$^{18}$ (o 2$^{60}$) | exbibyte | EiB | 2$^{60}$ |
| zettabyte | ZB | 10$^{21}$ (o 2$^{70}$) | zebibyte | ZiB | 2$^{70}$ |
| yottabyte | YB | 10$^{24}$ (o 2$^{80}$) | yobibyte | YiB | 2$^{80}$ |
Donada la confusió que suposen aquestes dues possibilitats, el desembre de 1998 la IEC (International Electrotechnical Commission) va definir el que va anomenar com a prefixos binaris per eliminar aquesta ambigüitat. Amb aquests prefixos, la segona forma, 2$^{20}$, passaria a anomenar-se mebibyte.

## Referències

* 1 2 «The International System of Units (SI): Prefixes» (en anglès). Bureau International des Poid et Mesures. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «SI Prefixes». Bureau international des poids et mesures. Arxivat de l'original el June 7, 2007. [Consulta: June 1, 2007].
* 1 2 International Electrotechnical Commission «60027-2:1972/AMD1:1999. Amendment 2 - Letter symbols to be used in electrical technology. Part 2: Telecommunications and electronics.». Genève: IEC, 1999.
# Lunar Surface Ultraviolet Camera

El Far Ultraviolet Camera/Spectrograph (UVC, en català «Càmera d'Ultraviolat per a la Superfície Lunar») va ser un dels experiments desplegats a la superfície lunar pels astronautes Apollo 16. Va consistir d'un telescopi i una càmera que va obtenir imatges i espectres astronòmics en la regió llunyana en ultraviolat de l'espectre electromagnètic.

## Instrument

El Far Ultraviolet Camera/Spectrograph es va muntar en un trípode, càmera de Schmidt electronogràfica de f/1.0, 75 mm amb un pes de 22 kg. Tenia un camp de visió de 20° en el mode d'imatges, i 0,5x20° de camp en el mode espectrogràfic. Es van subministrar dades espectroscòpiques de 300 a 1350 Ångström, amb resolució a 30 Å, i les imatges es van proporcionar en dos rangs de bandes de passada, 1050-1260 Å i 1200-1550 Å. Es van fer dos plaques correctores de fluorur de liti (LiF) o fluorur de calci (CaF₂), que es podria seleccionar per a diferents bandes de UV. La càmera contenia un fotocàtode d'iodur de cesi (CsI) i es va utilitzar un cartutx de pel·lícula que es va recuperar i va tornar a la terra per al seu processament.
L'experiment va ser situat a la regió terres altes de Descartes de la superfície lunar que els astronautes de l'Apollo 16 John Young i Charles Duke van allunar l'abril de 1972. Per mantenir-lo fresc i eliminar el resplendor solar, es va col·locar a l'ombra del mòdul lunar. Va ser dirigit manualment pels astronautes, que tornarien a apuntar el telescopi als objectius durant tota l'estada lunar.

## Vegeu també

* Programa Apollo

## Referències

* 1 2 3 «Experiment Operations During Apollo EVAs». Arxivat de l'original el 20 de febrer 2013. [Consulta: 1r maig 2013].
* 1 2 «Far-Ultraviolet Camera/Spectroscope». Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2011. [Consulta: 1r maig 2013].

## Bibliografia addicional

* Carruthers, G. R., & T. Page (Sept. 1972). Apollo 16 Far-Ultraviolet Camera/Spectrograph - Earth Observations, Science, 177(4051), 177, 788-791, doi:10.1126/science.177.4051.788.
* Opal, C. B., & Carruthers, G. R. (Aug 1974). Comet Kohoutek: Ultraviolet Images and Spectrograms, Science, 185(4152), 702-705, doi:10.1126/science.185.4152.702.
* Carruthers, G. R., and T. Page (1976), Apollo 16 far ultraviolet imagery of the polar auroras, tropical airglow belts, and general airglow, Journal of Geophysical Research, 81(4), 483–496, doi:10.1029/JA081i004p00483.
# Massilia Sound System

Massilia Sound System és un grup de reggae aparegut a Marsella en els anys 1980 que ha sabut desenvolupar una versió «provençal» del reggae / rub-a-dub jamaicà a través de lletres cantades en occità i en francès, i un so característic, amb una base de caixes de ritmes i de samples trets de la tradició local o dels seus col·legues. Després de molt de temps ignorat per les cases de discs, el grup va fundar la seva pròpia estructura de producció Roker Promocion. El grup s'implica des de fa molt de temps en la vida cultural de Marsella multiplicant els balèti, els àpats de barri i altres iniciatives populars.
Els Massilia van saber repopularitzar la ciutat de Marsella en els anys 1990, en conjunció amb els bons resultats de l'Olímpic de Marsella i d'altres grups de l'escena marsellesa (IAM) i donar així una identitat positiva a una generació sencera de joves marsellesos, orgullosos de la seva ciutat i de la seva capacitat per barrejar cultures.
Llaços regionals s'han format amb altres formacions, com els Fabulous Trobadors de Claude Sicre a Tolosa, els Nux Vomica a Niça, i d'altres formacions de reggae/ragga que utilitzen cultures i llengües minoritzades.
Els seus darrers àlbums tenen un so més rock, amb incursions més profundes en les músiques del món, com és l'ús de la tabla, i altres experiències amb el drum and bass i el hip-hop. El 2004 van decidir deixar lloc a projectes en solitari, com els d'Oai Star (rock/ragga festiu), Papet J (dub) o Moussu T e lei Jovents (cançó).

## Discografia

* Parla Patois (1992)
* Chourmo (1993)
* Commando Fada (1995)
* Aïolliwood (1997)
* Marseille London Experience (1999)
* 3968 CR 13 (2000)
* Occitanista (2002)
* Massilia fait tourner (2004)
* Oai E Libertat (2007)

## Enllaços externs

* (occità) (francès) Lloc web oficial
# John Williams (desambiguació)

John Williams és el nom dels següents personatges:
* John Williams (compositor), compositor de música de cinema estatunidenc
* John Williams (guitarrista), guitarrista australià, deixeble d'Andrés Segovia
* John Williams (actor), actor britànic
* John Williams (motociclista), motociclista britànic
* John Edward Williams (1922 – 1994), escriptor, editor i professor estatunidenc
# Nicaea (cràter)

Nicaea és un cràter sobre la superfície de (21) Lutècia, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 57 ° de latitud nord i 199 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 21 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el cinc d'abril de 2011 i fa referència a Nicaea (actualment Niça, (França)), una antiga ciutat romana de l'època de Lutècia.

## Referències

* ↑ "Nicaea (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Talbert, Richard J.A.. Princeton University Press. Barrington Atlas of the Greek and Roman World, 2000.
# Ali Ismael

Ali Ismael (àrab: علي إسماعيل, ʿAlī Ismāʿīl) (28 de desembre de 1922 - 16 de juny de 1974) fou un compositor egipci autor de nombroses obres per a ràdio, cinema, teatre i opereta, així com per la banda folklòrica Reda Ensemble. Va ser l'autor de la banda sonora de més 350 pel·lícules egípcies entre 1940 i 1960. Ardent seguidor del president egipci Gamal Abdel Nasser, fou autor de nombroses cançons patriòtiques durant la Crisi de Suez, la Guerra dels Sis Dies i la Guerra de 1973, així com compositor de l'Himne nacional de Palestina. Ismael va morir d'un atac de cor al Caire als 51 anys.
La música era molt present a la família d'Ismael, ja que el seu pare formava part de la Royal Music Troupe. Després de la Segona Guerra Mundial, diversos músics estrangers van instal·lar-se a Egipte, propiciant l'aparició de nous músics locals que rebien diverses influències. Ismael tocava diversos instruments (saxofon, piano...) a bars i cabarets del Caire, especialment música jazz, i pel seu talent cridà l'atenció del compositor Abdel Al Wahab, que li va demanar que toqués el clarinet a la pel·lícula Ghazal al-banat (1949), en la seva primera aparició en una llarga trajectòria dins del cinema i la seva música. Va formar la seva banda de jazz, i va compondre per a cantants com Soraya Helmi i Nabila Kandeel (amb qui es va casar). Es va graduar el 1951 a l'Institut de Música Teatral, junt a una generació de bons músics com Abdel Halim Hafez. Va rebre una gran influència del compositor de bandes sonores grec Andre Ryder, que treballava a Egipte i li va obrir les portes de la indústria del cinema. El 1952 va compondre la seva primera cançó per als crèdits inicials de la pel·lícula La filla del riu. Durant la Crisi de Suez, va compondre la cançó Marxeu del meu cel, cantada per Fayda Kamel, que va esdevenir un himne patriòtic. Van ser anys on, sota el govern de Nasser, Ismael va guanyar popularitat a la ràdio. Ho aprofità component per al grup Trio Fun. També creà i dirigí la música de la Reda Ensemble, un grup de dansa folklòrica dirigit pels germans Reda que actualitzà la música tradicional egípcia. El grup Reda va participar en dos populars pel·lícules de l'època: Gharam fi al-Karnak (1965) i Agazet nos el Sana (1962). Durant la Guerra d'Octubre, les seves cançons patriòtiques Banderes de victòria o Mare d'un heroi van ser molt populars.

## Referències

* ↑ Hernández, B. «Ritmos traídos desde el lejano Egipto con Reda» (en castellà). Granada Hoy, 26-06-2008 [Consulta: 1r juny 2020].
* 1 2 3 «Ali Ismael: Egypt's Musical Maestro» (vídeo) (en anglès). Al Jazeera, 28-05-2020 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «دع سمائي - فايدة كامل - العدوان الثلاثي 1956». You Tube. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «رام فى الكرنك - Gharam Fi El Karnak». Youtube. [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Agazet nos el Sana». Youtube, 1962. [Consulta: 1r juny 2020].
# Maysville (Kentucky)

Maysville és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 8.993 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maysville tenia 7.323 habitants, 3.856 habitatges, i 2.406 famílies. La densitat de població era de 174,4 habitants/km².
Dels 3.856 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.813 $ i la renda mediana per família de 37.684 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.975 $ mentre que les dones 20.775 $. La renda per capita de la població era de 16.836 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Chhachh

Chhachh és una regió natural del Pakistan. La forma part nord del districte d'Attock i la part sud del districte d'Hazara.
Es tracta d'una plana que va des de les muntanyes Hazara-Gandhara al sud de Kamra, i a l'est de l'Indus fins a les terres de la rodalia de Lawrencepur. És la part més fèrtil de la divisió de Rawalpindi i una de les boniques de Pakistan (una vall rodejada de muntanyes per tres costats i amb el riu per l'altra). La regió està poblada en més del 50% de paixtus que parlen hindko, un dialecte del Panjab occidental; la resta són awans, sayyed, gujjars i altres. Fou probablement la regió de Chukhsa o Chuskha esmentada en una inscripció a l'antiga Tàxila.

## Referències

Viquipèdia en anglès