OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre al carrer Antoni Soler

La Torre al carrer Antoni Soler és una obra noucentista de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El tret més característic de l'edifici és la simetria. Els paraments combinen la pedra vista i l'arrebossat pintat i presenta una curiosa disposició de finestres obertes i cegues. Així mateix, a les cantonades s'hi simulen pilastres. L'accés principal, que es fa a través d'una porta amb arc de mig punt, s'acompanya d'un porxo que se sosté en dos pilars. Al seu damunt s'obre una àmplia terrassa a la qual s'accedeix per un balcó. En les obertures, les llindes, els ampits i els brancals són fets amb pedra i totes tenen formes regulars: es presenten o bé geminades, amb interposició d'un mainell, a la façana principal, o bé senzilles, a les laterals. La teulada és a quatre vessants, amb ràfec i permòdols de pedra i hi ha esferes de pedra als careners. A la façana principal s'hi disposa un pinyó en què s'hi obren tres respiralls verticals, que es corresponen amb les golfes. A principis del segle XXI l'edifici l'ocupa un restaurant i l'interior ha estat del tot reformat.

## Història

La Bordeta es va projectar com una àrea residencial en la perifèria de Lleida. Aquest edifici respon a l'etapa inicial de desenvolupament del barri. Es tracta d'una construcció de planta baixa, primer pis i golfes, molt comuna a les ciutats jardí de la perifèria de Barcelona en la dècada dels 30 del segle xx, però no gaire habitual a la ciutat de Lleida.

## Referències

* 1 2 «Torre al carrer Antoni Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# The House with the Golden Windows

The House with the Golden Windows (també apareix titulada com The House of the Golden Windows) és una pel·lícula muda dirigida per George Melford a partir d’una història de L. V. Jefferson adaptada per Charles Sarver. Protagonitzada per Wallace Reid i Cleo Ridgely, la pel·lícula, de 4 bobines, es va estrenar el 3 d’agost de 1916. Es considera una pel·lícula perduda.(REF4 )

## Argument

Sue Wells està casada amb Tom, que treballa com a vaquer al ranxo Peabody. Està farta de ser pobre i de viure a l'ombra de la mansió del senyor i la senyora James Peabody. Quan un cuidador ordena que el seu nen petit, Billy, surti d'una pastura on està jugant, Peabody es disculpa cedint la pastura a Sue, i ella no diu res sobre haver trobat petroli allà. Aleshores, després que els Peabody marxen a l'est per unes llargues vacances, Sue i Tom porten a terme un pla de xecs fraudulents per aprofitar una llacuna en el contracte d'arrendament dels Peabody. Com a resultat que es converteixen en els propietaris de la finca. Viure a la mansió, però, no aconsegueix de fer feliç a Sue. Quan James Peabody torna i descobreix el que han fet ella i el seu marit, mata en Tom. Quan també és a punt d'assassinar Sue ella es desperta i s'adona que tot plegat només ha estat un somni. James arriba moments després i anuncia que ha decidit nomenar Tom com a supervisor de la finca. Afegeix que el petroli de la pastura s'hi va vessar accidentalment des d'un barril. Sue se sent alleujada d'haver estat alliberada de les preocupacions de diners.

## Repartiment

* Wallace Reid (Tom Wells)
* Cleo Ridgely (Sue Wells)
* Billy Jacobs (Billy Wells)
* James Neill (James Peabody)
* Mabel Van Buren (Mrs. Peabody)
* Marjorie Daw (una fada)
* Bob Fleming (supervisor de Peabody)

## Referències

* ↑ Fleming, E. J.. Wallace Reid: The Life and Death of a Hollywood Idol (en anglès). McFarland, 2013-11-08, p. 250. ISBN 978-0-7864-7725-8.
* ↑ «Lasky releases will be made only through Paramount». Motion Picture News 14, 1, 08-07-1916, pàg. 64.
* ↑ Fleming, E. J.. Wallace Reid: The Life and Death of a Hollywood Idol (en anglès). McFarland, 2013-11-08, p. 92. ISBN 978-0-7864-7725-8.
* ↑ «The House of the Golden Windows» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 24 juny 2024].
# Tractat de No Proliferació Nuclear

El tractat sobre la no proliferació d'armes nuclears és un tractat internacional que té com a objectiu reduir l'ús d'armament nuclear al món i els riscos que comporta. Es basa en tres pilars fonamentals, que són la no proliferació d'armament nuclear, el desarmament nuclear i l'ús pacífic de l'energia nuclear. Va ser redactat i signat l'any 1968 i va entrar en vigor el 5 de març de 1970, quan el van ratificar quaranta-tres països. Actualment 189 estats formen part del tractat. L'Organisme Internacional de l'Energia Atòmica (OIEA) és l'entitat encarregada de vetllar perquè s'apliqui.
Aquest tractat considera dues categories d'Estat diferents: els que tenen permès el desenvolupament, comerç i possessió d'armes nuclears i els que no. Al primer grup només hi pertanyen cinc països; els tres depositaris, que ho són des que van signar en 1968, (Estats Units, Regne Unit i l'antiga Unió Soviètica, actualment és Rússia qui té aquest dret), i des de 1992 també França i Xina. Aquests països són també els únics membres permanents del Consell de Seguretat de les Nacions Unides. Aquests privilegis els justifiquen pel fet de ser els únics que havien fet assajos de bombes nuclears abans de 1967.
Des del seu naixement, només un país s'ha retirat d'aquest tractat, va ser Corea del Nord en 2003.

## Vegeu també

* Tractat de prohibició parcial de proves nuclears de 1963

## Enllaços externs

* Text del tractat a Viquitexts (anglès)
# To the Edge of the Earth

To the Edge of the Earth és un EP de 30 Seconds to Mars, llençat al mercat el 25 de març de 2008.

## Crèdits

* Jared Leto - Veus, Guitarra
* Shannon Leto - Bateria
* Tomo Miličević - Guitarra
* Matt Wachter - Baix

## Llista de cançons
### CD

* A Beautiful Lie - 4:05
* A Beautiful Lie (Single Shot Version) - 4:06
* A Beautiful Lie (Live Acoustic Version) - 3:40

### DVD

* A Beautiful Lie (Extended Version) - 7:59
* A Beautiful Lie (Short Edit) - 4:46

## Referències

* ↑ «30 Seconds To Mars ‘A Beautiful Lie’» (en anglès). Rock Sound Magazine, 30-01-2008. Arxivat de l'original el 2022-05-28. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ Wippsson, Johan. «Jared Leto Is Back With A New Video And Global Cause» (en anglès). Melodic Net, 06-03-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 10 desembre 2022].
# To er mundo é... mejó!

To er mundo é... mejó! és una pel·lícula espanyola del gènere de comèdia dirigida per Manuel Summers Rivero estrenada el 1982, amb guió escrit per ell mateix i el seu germà Guillermo Summers. Forma part de la "trilogia de la càmera oculta" iniciada el mateix any 1982 amb To er mundo é güeno i finalitzada amb To er mundo é... demasiao (1985).

## Sinopsi

Es tracta d'un seguit de filmacions amb càmera oculta que tracta de captar la reacció de persones anònimes davant situacions violentes, insospitades o ridícules: un difunt en un urinari, un cec que s'autoconvida en un menjar familiar, etc, en la que alguns personatges famosos actuen com a "ganxo" i que tracten de demostrar la bondat de la gent.

## Premis

37a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics
| Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| Millor fotografia | Antonio Cuevas | Guanyador |

## Referències

* ↑ Manuel Summers, el director de cine andaluz que era 'demasiao', eldiario.es, 14 d'abril de 2018
* ↑ To er mundo é... mejó! a fotogramas.es
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1983». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2019-09-10. [Consulta: 7 setembre 2018].

## Enllaços externs

* To er mundo e ... mejó, pel·lícula sencera a Youtube
# Chapin (Carolina del Sud)

Chapin és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 628 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chapin tenia 628 habitants, 249 habitatges i 192 famílies. La densitat de població era de 134,7 habitants/km².
Dels 249 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 22,5% no eren unitats familiars. En el 19,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 33,9% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.750 $ i la renda mediana per família de 58.281 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.455 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 24.124 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chapin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chapin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hypentelium nigricans

Hypentelium nigricans és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 61 cm de longitud total i 480 g de pes.

## Alimentació

Menja insectes bentònics i caragols.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ «Hypentelium nigricans». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Etnier, D.A. i W.C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.
* ↑ GBIF (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Sergio Lozano Martínez

Sergio Lozano Martínez (Alcalá de Henares, 9 de novembre de 1988) és un jugador de futbol sala madrileny que juga al FC Barcelona com a Ala. El 2020 va ser guardonat amb una plaça al premi al millor equip de l'any de FutsalFeed 2020.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Lliga Espanyola: 4 (2011-12, 2012-13, 2018-19, 2020-21)
* Copa de Catalunya: 6 (2013-14, 2014-15, 2015-16, 2016-17, 2017-18, 2018-19).
* Copa del Rei: 6 (2011-12, 2012-13, 2013-14, 2017-18, 2018-19, 2019-20)
* Copa d'Espanya: 5 (2011-12, 2012-13, 2018-19, 2019-20, 2021-22)
* Supercopa d'Espanya: 3 (2013-14, 2019-20, 2021-22).
* Copa de Futbol Sala de la UEFA: 4 (2011-12, 2013-14, 2019-20, 2021-22)

### Selecció

* 1 Eurocopa (2012)
* 1 Campionat d'Europa sub-21 (2007)
* 1 Campionat d'Espanya sub-21 (2007/08)
* 2 Campionats d'Espanya juvenils de seleccions territorials (2005/06, 2006/07)
* 1 millor equip de l'any: extrem (2020)

## Referències

* ↑ Spain select blend of old and new uefa.com
* ↑ «WINNERS: FutsalFeed Best Team of 2020 Awards powered by Senda Athletics». FutsalFeed. [Consulta: 19 gener 2021].

## Enllaços externs

* Perfil LNFS
* Perfil RFEF
* Perfil de la UEFA
# 1073

El 1073 (MLXXIII) fou un any comú començat en dimarts del calendari julia

## Esdeveniments

* Imperi Romà d'Orient: el domèstic d'Orient, Isaac Comnè, encapçala una expedició per pacificar Anatòlia.
* Neix la primera casa a Vallbona d'Anoia coneguda com a Cal Vallès.

## Naixements

* Leopold III, marcgravi d'Àustria
* Ishaq ben Reuben, poeta, Barcelona

## Bibliografia

* Kaldel·lis, A. Streams of Gold, Rivers of Blood: The Rise and Fall of Byzantium, 955 A.D. to the First Crusade (en anglès). Oxford University Press, 2017. ISBN 978-0190253226.
# Les Emprius (Coma d'Orient)

Les Emprius és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antiga caseria dels Masos de la Coma.
Està situat al nord de la Coma d'Orient i al sud-est del Cap del Solà de la Coma d'Orient. Les Emprius és al límit nord-est del terme municipal, a migdia de Cuberes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# I de sobte, la foscor

I de sobte, la foscor (títol original en anglès: And Soon the Darkness) és una pel·lícula britànica dirigida per Robert Fuest, estrenada el 1970.Ha estat doblada al català.

## Argument

Cathy i Jane, dues infermeres britàniques de vacances a França, decideixen fer un passeig en bici pel camp. Un dia, en un cafè, una d'elles coneix d'un home. Poc després les dues amigues discuteixen i se separen. Quan Jane torna al poble per trobar Cathy, aquesta ha desaparegut... Jane intentarà trobar-la, i més quan sap hi hauria hagut desaparicions similars abans. Però no parla francès.

## Repartiment

* Pamela Franklin: Jane
* Odette Annable: Ellie
* Michele Dotrice: Cathy
* Sandor Elès: Paul
* Jean Carmet: M. Renier
* Claude Bertrand: Lassal
* John Nettleton: el gendarme
* Clare Kelly: la institutriu
* Hana-Maria Pravda: Sra. Lassal
* John Franklyn: el vell

## Al voltant de la pel·lícula

* Es troba en aquesta producció una part de l'equip de la sisena temporada de Els venjadors, és a dir Robert Fuest per a la realització, Brian Clemens i Terry Nation per al guió i Laurie Johnson per a la música.
* Un remake, dirigida per Marcos Efron, però l'acció de la qual es desenvolupa a l'Argentina, va ser rodada i estrenada el febrer del 2010.

## Referències

* ↑ «I de sobte, la foscor». esadir.cat.
* ↑ «And soon the darkness». The New York Times.
# I després li van dir el Magnífic

I després li van dir el Magnífic (títol original: E poi lo chiamarono El Magnifico) és una pel·lícula italo-franco-iugoslava dirigida per E.B. Clucher, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.

## Argument

Sir Thomas Moore, una mica tendre, és enviat a l'Oest americà esperant convertir-se en un home, però prefereix la poesia als trets i la bicicleta al cavall. Un dia, xoca amb el pistoler Morton que cobeja la seva promesa.

## Repartiment

* Terence Hill: Sir Thomas Fitzpatrick Philip Moore anomenat Tom
* Gregory Walcott: Bull Schmidt
* Yanti Sommer: Candida Olsen
* Dominic Barto: Monkey Smith
* Harry Carey Jr.: Reverend Holy Joe
* Enzo Fiermonte: Frank Olsen
* Danika la Loggia: Iris
* Riccardo Pizzuti: Morton Clayton
* Jean Louis: Liguett, el vigilant de la prison
* Pupo de Luca: El director de la presó
* Alessandro Sperli: Tim
* Salvatore Borgese: Cacciatore di Taglie
* Steffen Zacharias: Stalliere

## Al voltant de la pel·lícula

* Amb aquesta pel·lícula Terence Hill abandona la seva imatge de pistoler de fi gallet per interpretar aquí un personatge més instruït i més distingit que aprèn només a defensar-se i a manejar el revòlver i contra la seva voluntat.
* La pel·lícula, que té lloc a l'Oest americà, va ser rodada en realitat a Iugoslàvia.
* Harry Carey Jr. havia interpretat el pare de Trinidad i Bambino a Encara li deien Trinidad, del mateix Enzo Barboni. Quant a Salvatore Borgese, interpretarà amb el duo Terence Hill-Bud Spencer a Parell i imparell i Chi trova un amico, trova un tesoro.

## Referències

* ↑ esadir.cat. I després li van dir el Magnífic. esadir.cat.
* ↑ «E poi lo chiamarono il Magnifico». The New York Times.
# Inner Terrestrials

Inner Terrestrials és un grup de punk rock del sud de Londres. La seva música és una barreja de punk, ska i folk, amb lletres sobre qüestions com l'anarquisme, els drets dels animals, la propietat de la terra, el sistema de classes o la guerra. Amb un plantejament anti-establishment i do it yourself, són coneguts i respectats a l'escena okupa del Regne Unit.
Format originalment per Jay Terrestrial i Fran Webber, el seu primer concert va ser al Queen Adelaide Pub de Penge el 14 de febrer de 1994. Paco Carreño, l'antic membre de Conflict, va ser-ne el bateria original.
El 2009, Inner Terrestrials va realitzar un concert amb Fun Lovin' Criminals per a finançar l'acció directa contra la indústria fustera. El febrer de 2015 va fer un concert per a recaptar fons per a les víctimes del conflicte entre Gaza i Israel al barri d'Uplands de Swansea.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* iT! (1996)
* X (2004)
* Tales of Terror (2012)
* Heart of the Free (2021)

### Àlbums en directe

* Escape from New Cross (1997)
* Live in Auxerre (DVD, 2003)
* Mud, Sweat and Beers (Live at Endorse-It) (DVD, 2008)

### EP

* Enter The Dragon (1999)
* Guns of Brixton (2003)

## Referències

* ↑ «Peppermint iguana Inner Terrestrials», 07-09-2008. Arxivat de l'original el 2008-09-07. [Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Brown, Nathan. «RIP Paco Carreno drummer with Conflict and Inner Terrestrials» (en anglès britànic), 21-02-2015. [Consulta: 29 abril 2023].
# Ievgueni Nepomniasxi

Ievgueni Andrèievitx Nepomniasxi (en rus: Евгений Андреевич Непомнящий) (Petropavl, província del Kazakhstan Septentrional, 12 de març de 1987) és un ciclista kazakh que fou professional des del 2010 fins al 2013. Al 2017 tornà a competir amb l'equip Vino-Astana Motors.

## Palmarès

* 2013
** Vencedor d'una etapa de la Volta al llac Qinghai
* 2018
** Vencedor d'una etapa de la Sri Lanka T-Cup

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Ievgueni Petrov

Ievgueni Vladímirovitx Petrov (en rus Евге́ний Влади́мирович Петро́в; Belovo, óblast de Kémerovo, 25 de maig de 1978) és un ciclista rus, ja retirat, professional del 2001 al 2016.
Considerat una gran promesa del ciclisme mundial a primers de la dècada del 2000 per les seves victòries al Campionat del món de ciclisme en ruta masculí sub-23 i contrarellotge individual del 2000 i al Tour de l'Avenir del 2002, les expectatives no es compliren i sols aconseguí algunes places d'honor durant els primers 8 anys com a professional. El 2010 va aconseguir la seva victòria més destacada, una etapa al Giro d'Itàlia. El 2005 fou expulsat del Tour de França i suspès durant dues setmanes després que els controls matinals de la desena etapa donessin un hematòcrit massa elevat i superés el límit establert.
El 2000 i 2004 va prendre part als Jocs Olímpics d'Estiu de Sydney i Atenes respectivament.
El 2019, una vegada ja retirat, l'equip rus Gazprom-RusVelo, anuncià el fitxatge de Denís Menxov i Petrov com a directors esportius.

## Palmarès

* 2000
** Campió del món en ruta sub-23
** Campió del món de contrarellotge sub-23
** Campió d'Europa en contrarellotge sub-23
** Campió de Rússia en contrarellotge
** 1r a la Copa de la Pau
* 2001
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ain
* 2002
** Campió de Rússia en contrarellotge
** 1r al Tour de l'Avenir
** 1r a la Volta a Eslovènia i vencedor d'una etapa
** 1r al Duo Normand, amb Filippo Pozzato
* 2010
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria

### Resultats al Tour de França

* 2003. 53è de la classificació general
* 2004. 38è de la classificació general
* 2005. Abandona per un control sanguini no confirmat (10a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 50è de la classificació general
* 2006. 57è de la classificació general
* 2007. 7è de la classificació general
* 2008. 29è de la classificació general
* 2009. 34è de la classificació general
* 2010. 31è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2011. 39è de la classificació general
* 2012. 61è de la classificació general
* 2013. 25è de la classificació general
* 2014. 48è de la classificació general
* 2016. 75è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 18è de la classificació general
* 2008. 43è de la classificació general
* 2011. 65è de la classificació general
* 2013. 117è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CQ Ranking - PETROV Evgeny». [Consulta: 1r desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Evgueni PETROV» (en italià). [Consulta: 1r desembre 2022].
* ↑ «High haematocrit for Petrov». CyclingNews, 12-07-2005.
* ↑ «Olympedia – Yevgeny Petrov». [Consulta: 1r desembre 2022].
* ↑ «Menchov returns as directeur sportif with Gazprom-RusVelo | Cyclingnews.com» (en anglès). cyclingnews.com, 26-12-2018.

## Enllaços externs

* Fitxa de Ievgueni Petrov a sitiodeciclismo.net
# Le Clown au Cirque

Le Clown au Cirque és una pintura a tempera i ploma i tinta per l'artista belarús- francès Marc Chagall creada el 1980.

## Descripció

El quadre representa pallassos flotant enmig de la pista del circ en plena actuació. El tema del circ era molt estimat per l'artista. Chagall sovint tornava al circ com a tema de les seves obres d'art. Considerava els pallassos, els acròbates i els actors com a éssers tràgicament humans que són com personatges de determinades pintures religioses.
Entre altres pintors postimpressionistes i moderns que van destacar el circ a les seves obres hi ha Seurat, Toulouse-Lautrec, Picasso, Rouault, Van Dongen i Léger.

## Origen

* Chalk & Vermilion Fine Art, Greenwich
* Galeries de la Costa, Carmel
* Col·lecció privada, Ohio (adquirida l'any 2000)
* Galeria Weinstein, San Francisco
* Col·lecció privada (adquirida el 2015)

## Referències

* ↑ «Chagall, Marc Le clown au cirque» (en anglès). www.sothebys.com, 2015. [Consulta: 5 març 2021].
* ↑ GUIVARCH-TONNARD, Aourell. «Chagall, de la poésie à la peinture, exposé à Landerneau» (en francès). Ouest-France.fr, 23-06-2016. [Consulta: 24 febrer 2021].
* ↑ Venturi, Lionello. Chagall. Genève: A. Skira, 1994, p. 39. ISBN 2-605-00267-5. OCLC 233992792.
* 1 2 Chagall : a retrospecitve. [New York]: Hugh Lauter Levin Assoc., Inc, 1995, p. 196-198. ISBN 0-88363-495-3. OCLC 33471293.
# Le Comte de Monte-Cristo (pel·lícula de 1918)

Le Comte de Monte-Cristo és una pel·lícula en vuit episodis, "novel·la-cinema" dirigida per Henri Pouctal per a Film d'art segons la novel·la d'Alexandre Dumas.
El primer episodi es va estrenar l'11 de gener de 1918 a París.

## Episodis

* Primera època : Edmond Dantès
* Segona època : Le Trésor de Monte Cristo
* Tercera època : Le Philanthrope
* Quarta època : Simbad le marin
* Cinquena època : La Conquête de Paris
* Sisena època : Les Trois vengeances
* Setena època : Les Derniers exploits de Caderousse
* Vuitena època : Châtiments

## Repartiment

* Léon Mathot : Dantès
* Alexandre Colas : Baron Danglars
* Albert Mayer : Villefort
* Jean Garat : Comte de Morcerf
* Nelly Cormon : Mercedes
* Joseph Boulle
* Claude Bénédict
* Max Charlier
* Gilbert Dalleu
* Simone Damaury
* Marc Gérard
* Madeleine Lyrisse
* Mireille Pilchard

## Notes i referències

* ↑ Le Comte de Monte-Cristo a silentera.com
* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 17 juny 2023].

## Enllaços externs

* Le Comte de Monte-Cristo a Ciné-ressources