OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'aixecament de la creu

L'elevació de la creu (també anomenat L'aixecament de la creu) és un tríptic pintat per l'artista flamenc Peter Paul Rubens, completat en 1610-1611.
Rubens va pintar L'Elevació de la Creu al seu retorn a Flandes després d'haver estat a Itàlia. L'obra mostra una clara influència del Renaixement italià i d'artistes Barrocs tals com Caravaggio, Tintoretto i Miquel Àngel. El panell central mostra la tensió existent entre la multitud d'homes musculosos tractant d'aixecar la creu i el pes aparentment insuportable de Crist en la creu.
L'escorç de Miquel Àngel és evident en les contorsions dels homes que s'esforcen a col·locar les corretges. Crist talla el panell central en una diagonal, en un estil similar a l'Enterrament de Crist de Caravaggio, on tant el descens com l'ascens estan en joc en un moment clau. Moviment, espai i temps es mostren juntament amb la lluita per posar en posició vertical a Crist. Rubens utilitza el color dinàmic i el clarobscur amb valentia, un estil que va a ser més subtil amb el temps.
La pintura es localitza en la Catedral de Nostra Senyora a Anvers, Bèlgica, juntament amb altres obres de Rubens. Sota el regnat de Napoleó, l'emperador es va endur a París la pintura, juntament amb una altra obra de Rubens, El Davallament de la Creu. Les pintures van ser retornades a la catedral a la fi de 1800.

## Referències

* 1 2 Dunton, Larkin. The World and Its People. Silver, Burdett, 1896, p. 164.
# Sent Miquèu de Dèsa

Sent Miquèu de Dèsa (en francès Saint-Michel-de-Dèze) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Portada/article juliol 9
## Rembrandt van Rijn

Rembrandt Harmenszoon van Rijn (Leiden, Països Baixos, 15 de juliol de 1606 – Amsterdam, 4 d'octubre de 1669) fou un pintor i gravador holandès. Generalment és considerat com un dels més grans pintors i gravadors de la història de l'art europeu i el més important de la història holandesa. Les seves contribucions a l'art va formar part d'un període que els historiadors anomenen Edat d'Or Holandesa.
En les seves pintures i gravats mostra un coneixement complet de la iconografia clàssica, que modela per adaptar-se a les exigències de la seva pròpia experiència; per tant, en la representació d'una escena bíblica, Rembrandt tenia un bon coneixement del text específic, l'assimilació de la composició clàssica, i les seves observacions de la població jueva d'Amsterdam. A causa de la seva empatia per la condició humana, que ha estat anomenat "un dels grans profetes de la civilització."
# Portada/article juny 16

    $\sum _{n=1}^{m}n(-1)^{n-1}$
És una sèrie divergent, en el sentit que la successió de les sumes parcials (1, −1, 2, −2, …) no té cap límit finit. En forma equivalent es diu que 1 − 2 + 3 − 4 + · · · no posseeix cap suma. Malgrat tot, a mitjans del segle xviii, Leonhard Euler plantejà la següent relació qualificant-la de paradoxal:
    $1-2+3-4+\cdots ={\frac {1}{4}}$ - Vegeu informació sobre la imatge

## 1 − 2 + 3 − 4 + …

En matemàtiques, l'expressió 1 − 2 + 3 − 4 + … és una sèrie matemàtica infinita els termes de la qual són nombres enters positius, que alternen els seus signes. Utilitzant una notació matemàtica per a sumatòries, la suma dels primers m termes de la sèrie s'expressa com:
    $\sum _{n=1}^{m}n(-1)^{n-1}$
És una sèrie divergent, en el sentit que la successió de les sumes parcials (1, −1, 2, −2, …) no té cap límit finit. En forma equivalent es diu que 1 − 2 + 3 − 4 + · · · no posseeix cap suma. Malgrat tot, a mitjans del segle xviii, Leonhard Euler plantejà la següent relació qualificant-la de paradoxal:
    $1-2+3-4+\cdots ={\frac {1}{4}}$
# Semakau

L'Illa de Semakau (en anglès: Semakau Island ; en Xinès: 士马高岛; en malai: Pulau Semakau ), està situada al sud de l'illa principal de Singapur, fora dels estrets de Singapur. L'abocador de Semakau es troba a la part oriental de l'illa, i va ser creat per la fusió de Pulau Sakeng (també coneguda com a Pulau Seking), i "ancorada" a Pulau Semakau. El farciment sanitari és el primer abocador a alta mar de Singapur i actualment l'únic abocador que queda a Singapur.

## Història

Pulau Semakau va ser la llar d'un petit poble de pescadors, igual que l'illa de Pulau Sakeng (Xinès: 锡 京 岛), Que també era coneguda com a Pulau Seking. Les cases construïdes a les dues illes estaven construïdes sobre pilars de fusta o bambú, ja que la majoria dels habitants eren pescadors de subsistència, que vivien dels esculls de coral que hi ha a les seves aigües. Les dues illes tenien una disposició de poques casetes, però el centre de la comunitat es trobava a Pulau Semakau mentre que el lloc de policia Pulau Sakeng (comandat per un oficial de la policia Marítima de Singapur) es va situar a Pulau Sakeng.

## Abocador

L'abocador de Semakau és el primer i únic farcit sanitari costaner de Singapur, construït entre les illes del sud de Singapur. Abasta una àrea total de 3,5 quilòmetres quadrats i té una capacitat de 63 milions de m³. Per crear l'espai per als abocadors va ser necessari, un perímetre de roca de 7 quilòmetres que es va construir per tancar una part del mar entre Pulau Semakau i Pulau Sakeng. Actualment s'estima que l'abocador, que va començar les seves operacions el dia 1 d'abril de 1999, durarà fins 2045. El Ministeri de Medi Ambient i Recursos Hídrics, juntament amb l'Agència Nacional del Medi Ambient que gestiona l'abocador, espera que aquest termini s'ampliarà mitjançant la minimització de residus i diverses iniciatives de conservació de recursos.

## Vegeu també

* Geografia de Singapur

## Referències

* ↑ «Semakau landfill opens for nature-based activities». Singapore National Environmental Agency, Retrieved on 10 October 2007.. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2012. [Consulta: 25 d’abril 2017].
* ↑ «Singapore Ministry of Social Affairs Press Release 1969». National Archive of Singapore. Arxivat de l'original el 2012-02-07. [Consulta: 25 abril 2017].

## Enllaços externs

* Semakau a wildsingapore (anglès)
* Imatges de Satèl·lit de Semakau
# Protomelas insignis

Protomelas insignis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és una espècie de peix endèmica del sud del llac Malawi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Protomelas. p. 387-393. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sical gros

El sical gros (Sicalis auriventris) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants obertes als Andes, del nord i centre de Xile i oest dr l'Argentina central. En hivern baixa de nivell.

## Referències

* ↑ «Sical gros». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Sical de Mendoza

El sical de Mendoza (Sicalis mendozae) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants obertes de l'oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Sical de Mendoza». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Serra d'en Gel

La Serra d'en Gel és una serra situada al municipi de Dosrius a la comarca del Maresme, amb una elevació màxima de 349 metres.
# Priiútnoie

Priiútnoie (en rus: Приютное) és un poble de Calmúquia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6.010 habitants És la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Климат: Амтя Уста». Arxivat de l'original el 2015-02-27.
* ↑ «усн». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
* ↑ «L-38 карты Генштаба СССР. Элиста, Черкесск, Пятигорск, Волгодонск». Arxivat de l'original el 2014-10-17.
# Prikaz

Un prikaz (en rus приказ), en plural prikazi, era una oficina del Gran Ducat de Moscou i de l'Imperi Rus durant els segles XV al xviii. El terme és normalment traduït per ministeri, oficina o departament. A l'actual Rússia aquest terme significa una ordre militar o administrativa.
# Primera batalla de Huachi

La primera batalla de Huachi, també coneguda com a batalla de Huachi Grande, fou un enfrontament armat que va tenir lloc el 22 de novembre de 1820 entre tropes reialistes de l'Imperi espanyol i les forces independentistes de la Província Lliure de Guayaquil. L'acció es produí a la zona coneguda com a Huachi Grande, a prop de la ciutat d'Ambato.

## Antecedents

Després de la victòria a Camino Real el dia 9 de novembre, les forces independentistes tenien el camí lliure per pujar cap a la serra equatoriana i avançar en la campanya per alliberar Quito i la resta de territoris de la Reial Audiència. El dia 10 ocuparen Guaranda i, així, penetraren ràpidament al carreró interandí. Els comandants Luis Urdaneta i León de Febres Cordero tenien dues opcions: anar cap al sud fins a Cuenca o anar directament cap a Quito, decisió aquesta última que semblava la més lògica. Les tropes reialistes havien estat derrotades a Camino Real, però es tractava només d'un destacament, mentre que el gruix de la força sota el comandament de Francisco González estava en disposició de combatre i des de Quito s'enviaren reforços de tropes veteranes.

## Batalla

Els reialistes eren inferiors en nombre, però comptaven amb una cavalleria amb més experiència, i podien aprofitar l'avantatge defensiu que els conferia l'irregular terreny al voltant de Huachi. Ja en batalla, les males decisions dels patriotes en el desplegament i les retirades de diversos elements al comandament del major Hilario Álvarez, van produir el trencament de les files, que va conduir a una de les pitjors derrotes per als guayaquilenys, amb fortes baixes (uns 300 homes, la majoria de cavalls i alguns canons).

## Conseqüències

La derrota a Huachi va significar, per als guayaquilenys, la retirada cap al sud, cosa que va permetre als reialistes disposar de camí lliure cap a la costa i amenaçar Guayaquil i també l'accés al sud de la serra equatoriana. El coronel González, en lloc de llançar-se cap a Guayaquil, va preferir la segona opció i avançar cap a Cuenca, que havia proclamat la independència el 3 de novembre. El moviment de González donaria lloc a la batalla de Verdeloma, una nova derrota independentista, però aportaria un temps preciós a les autoritats guayaquilenyes per refer les seves tropes.

## Referències

* 1 2 3 Chacón Izurieta, Galo. Historia militar del Ecuador (1820-1823) (en castellà). Quito: ENA, 1978.
* ↑ Silva Montenegro, Fausto. Camino Real e independencia de Guaranda (en castellà). Guaranda: Concejo Municipal de Guaranda, 1996.
* 1 2 Landázuri Camacho, Carlos. «La independencia del Ecuador (1808-1822)». A: Ayala Mora, Enrique. Nueva historia del Ecuador (en castellà). Vol. 6. Quito: Corporación Editora Nacional, 1989.
* ↑ Destruge, Camilo. Historia de la Revolución de Octubre y campaña libertadora de 1820-22 (en castellà). 2a ed. Guayaquil: Banco Central del Ecuador, 1982.
# Primavera de Damasc

La primavera de Damasc va ser un període d'intens debat polític i social a Síria, que va començar després de la mort del president Hafez al-Àssad, el juliol del 2000 —en esdevenir Baixar al-Àssad president—, fins a la tardor del 2001.

## Context històric

D'ençà que Síria esdevingué oficialment una república el 1963, ha estat governada pel Partit Baas i ha estat sota llei marcial des del 1963 fins al 2011. El cap d'estat des del 1970 sempre ha estat un membre de la família Assad.

## Referències

* ↑ «La complexitat del laberint sirià». [Consulta: 19 gener 2020].
* ↑ Roumani, Rhonda «Syria Frees 5 Political Activists». The Washington Post, 19-01-2006 [Consulta: 15 gener 2021].
* ↑ Britannica Editors «Syria’s Emergency Law Lifted After 48 Years (Ask an Editor)» (en anglès). Bloc de l'Encyclopædia Britannica, 19-04-2011. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2021 [Consulta: 15 gener 2021].
# Província d'Andijan

La província d'Andijan (Uzbek: Андижон вилояти; Andijon viloyati), és una divisió administrativa, coneguda com a viloyati, de l'Uzbekistan, ubicada a la zona oriental del país, amb capital a la ciutat d'Andijan. Altres ciutats importants són Asaka (Leninsk), Xonobod, Shahrixon (Moscovskiy), i Qorasuv.

## Economia
### Recursos minerals

Entre els recursos naturals inclouen dipòsits de petroli, gas natural, ozoquerita i calcària.

### Agricultura

L'agricultura de la província es basa principalment en el cultiu de cotó, cereals i viticultura. També destaca el cultiu del meló i de síndries en zones de reg.
# Silberhorn

El Silberhorn (3,695 m) és una muntanya en forma de piràmide situada als Alps Bernesos, al nord-oest de la Jungfrau, de la qual n'és el cim satèl·lit.
El primer intent d'aconseguir el cim del Silberhorn es va realitzar el juny de 1863, essent l'autor M. v. Fellenberg, partint de Stufensteinalp, a l'est de la vall de Lauterbrunnen. Després de 9 hores d'una escalada molt perillosa, l'equip es va topar amb un precipici de roca impracticable, veient-se obligats a tornar enrere. El mes següent MM. Badeker i v. Fellenberg, juntament amb dos guies de Grindelwald i altres persones, van assolir el cim, sortint des de Wengernalp. L'expedició va ascendir per la glacera de Guggi i va passar la nit entre les roques al peu del Schneehorn, un contrafort de la Jungfrau que divideix les glaceres de Guggi i Giessen. L'endemà van aconseguir el cim resseguint un circuit molt complicat que passava per sota dels cims de la Jungfrau. L'encara més llarga ascensió de la Jungfrau es va efectuar des d'aquest mateix costat per primera vegada només dos anys més tard.
La cara nord-occidental es va ascendir per primera vegada el 1865, essent-ne els autors el reverend James John Hornby, el reverend Thomas Henry Philpot i els guies Christian i Ulrich Almer, Johann Bischof i Christian Lauener.
En una carta de 1968, J. R. R. Tolkien va identificar el Silberhorn, tal com el va veure en una acampada prop de Mürren, el 1911, com el "Silvertine (Celebdil) dels seus somnis".

## Referències

* ↑ John Ball, The Alpine Guide: Central Alps, 1869, p. 74
* Dumler, Helmut and Willi P. Burkhardt, The High Mountains of the Alps, London: Diadem, 1994
# Psychoda celebris

Psychoda celebris és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les ales del mascle fan 1,7-2 mm de longitud (1,6-1,9 en el cas de la femella) i 0,9-1,1 d'amplada (0,5-0,8 en la femella).
* Hom creu que les antenes del mascle presenten 16 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Premi Martin Ennals per Defensors dels Drets Humans

El Premi Martin Ennals per Defensors dels Drets Humans, anomenat "Premi Nobel de Drets Humans", es va crear el 1993 per honrar i protegir persones de tot el món que demostren un coratge excepcional per defensar i promoure els drets humans. El seu objectiu principal és proporcionar una protecció especial ("publicitat protectora") als defensors dels drets humans que corren el risc d'enfocar l'atenció als mitjans internacional en la seva difícil situació, principalment a través d'Internet, particularment al seu país d'origen. El guardó porta el nom de Martin Ennals, antic secretari general d'Amnistia Internacional.
El guardó atorga un premi en efectiu de 20.000 francs suïssos per als guanyadors del premi per donar suport al seu treball en matèria de drets humans. La cerimònia anual se celebra a Ginebra a l'octubre en associació amb la ciutat de Ginebra. Un jurat internacional, format per representants de deu organitzacions de drets humans, selecciona cada any el guanyador del premi. Entre els membres del jurat hi figuren Amnistia Internacional, Human Rights Watch, Federació Internacional de Drets Humans, l'Organització Mundial contra la Tortura, Front Line Defenders, Comissió Internacional de Juristes, Human Rights First, International Service for Human Rights, Diakonisches Werk, i HURIDOCS.

## Guanyadors

| Any | Nom |
| 1994 | Harry Wu ( R.P. de la Xina) |
| 1995 | Asma Jahangir ( Pakistan) |
| 1996 | Clement Nwankwo ( Nigèria) |
| 1997 | Samuel Ruiz García ( Mèxic) |
| 1998 | Eyad El Sarraj ( Palestine) |
| 1999 | Nataša Kandić ( Iugoslàvia) |
| 2000 | Immaculée Birhaheka ( R.D. del Congo) |
| 2001 | Brigadas Internacionales de Paz ( Colòmbia) |
| 2002 | Jacqueline Moudeina ( Txad) |
| 2003 | Alirio Uribe Muñoz ( Colòmbia) |
| 2004 | Lidia Yusupova ( Rússia) |
| 2005 | Aktham Naisse ( Síria) |
| 2006 | Akbar Ganji ( Iran) i Arnold Tsunga ( Zimbàbue) |
| 2007 | Rajan Hoole, Kopalasingham Sritharan (ambdós Sri Lanka) i Pierre Claver Mbonimpa ( Burundi) |
| 2008 | Mutabar Tadjibaeva ( Uzbekistan) |
| 2009 | Emadeddin Baghi ( Iran) |
| 2010 | Muhannad Al-Hassani ( Síria) |
| 2011 | Kasha Jacqueline Nabagesera ( Uganda) |
| 2012 | Luon Sorvath ( Cambodia) |
| 2013: | Joint Mobile Group ( Rússia) |
| 2014 | Alejandra Ancheita ( Mèxic) |
| 2015 | Ahmed Mansoor ( UAE) |
| 2016 | Ilham Tohti ( R.P. de la Xina) |
| 2017 | Mohamed Zaree ( Egipte) |

## Referències

* ↑ «Le combat de Mutabar Tadjibaeva, survivante des geôles de Tachkent». Le Monde, 24-11-2008.
* ↑ «2017 Martin Ennals Award for Human Rights Defenders goes to Mohamed Zaree». [Consulta: 11 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Web del Premi Martin Ennals
# Sinusoide

Una sinusoide o ona sinusoidal és un tipus de funció matemàtica que es pot expressar mitjançant la funció sinus i representa una oscil·lació periòdica i suau. A banda de les matemàtiques i la física, les sinusoides són d'ús freqüent en molts altres camps, i especialment en processament de senyals i enginyeria electrònica.
L'expressió matemàtica d'una sinusoide és:
    $f(x)=A\sin(\omega x+\theta )$
que descriu una funció f de x en forma d'ona en què:
* A és l'amplitud (desviació màxima respecte al centre)
* $\omega \$ és la freqüència angular
* θ és la fase
Exemples particulars de sinusoides són les funcions sinus i cosinus.

## Ocurrències

* Ona sinusoidal
* Ona sonora de 220 Hz.
El model d'ona sinusoidal s'usa sovint en la descripció de fenòmens periòdics de la natura, com ara ones marítimes, sonores, o de llum.El voltatge de corrent altern també segueix el model sinusoide.
L'oïda humana pot reconèixer les ones sinusoidals com a únic so clar perquè les ones del sinus són representacions d'una freqüència única, sense harmònics. Alguns sons que s'aproximen a una ona sinusoidal pura són els xiulets i el so produït per un diapasó.
Qualsevol ona no sinusoidal, com ara ones quadrades o fins i tot les ones de so irregulars emeses en la parla humana, poden ser representades com una combinació lineal d'ones sinusoidals de diferents períodes i freqüències. L'anàlisi de Fourier proveeix de les eines que permeten fer-ho.

## Període (T) en una sinusoide

El període, que es representa sovint amb la lletra T, en una sinusoide correspon al menor conjunt de valors x que estiguin dintre d'un cicle complet de valors de la funció. En aquest sentit, qualsevol funció variable que repeteix els seus valors en un cicle complet s'anomena també funció periòdica.

## Sèries de Fourier

El 1822, Joseph Fourier, matemàtic francès, va descobrir que les ones sinusoidals es poden utilitzar com a blocs de construcció senzills per a descriure i aproximar qualsevol forma d'ona periòdica. La teoria de Fourier s'utilitza com una eina d'anàlisi en l'estudi de les ones i, en general, en la resolució d'equacions en derivades parcials lineals de segon ordre.

## Referències

* ↑ «sinusoide | enciclopedia.cat». [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Sinusoidal». [Consulta: 28 desembre 2023].
* 1 2 «Sine Wave» (en anglès), 17-11-2021. [Consulta: 28 desembre 2023].

## Vegeu també

* Funció periòdica
* Ona periòdica
# Projecte AINA

AINA és un projecte impulsat pel Departament de Polítiques Digitals i Administració Pública en col·laboració amb el Centre de Supercomputació de Barcelona per garantir la supervivència i la competitivitat del català al món digital amb l'ajuda de la intel·ligència artificial. El projecte va ser presentat el mes de desembre de l'any 2020 pel conseller de Polítiques Digitals de la Generalitat de Catalunya Jordi Puigneró. El projecte ha estat anomenat AINA en homenatge a la filòloga menorquina Aina Moll, personatge molt rellevant per la promoció i normalització del català i la primera Directora General de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya. A més, el nom de AINA conté una referència a la tecnologia de la intel·ligència artificial (AI: artificial intelligence).
El Projecte AINA utilitza la tecnologia Common Voice de Mozilla perquè els usuaris puguin donar la seva veu.

## Objectius

El projecte té com a finalitat promocionar i afavorir la presència de la llengua catalana al paradigma tecnològic, informàtic i audiovisual actual, amb una mirada també més extensa per afavorir-ne la presència durant els anys. L'objectiu és també generar els recursos necessaris per tal que tothom qui vulgui pugui utilitzar el català al món digital. AINA generarà els recursos digitals i lingüístics per facilitar el desenvolupament d'assistents de veu, traductors automàtics o agents de conversa en català. El projecte està pensat com un dels grans pilars per a la normalització lingüística del català al món digital.

## Pla econòmic

El pressupost del projecte és globalment de 13,5 milions d'euros que estaran disponibles en el període comprès entre els anys 2020 i 2024. És un dels projectes prioritzats pel Departament de Polítiques Digitals i ha estat finançat amb els fons europeus NextGenerationEU. Arrenca inicialment amb una aportació de 250.000 € per part de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Presentació del projecte AINA». Arxivat de l'original el 2020-12-10. [Consulta: 12 desembre 2020].
* 1 2 «Neix ‘AINA’, el projecte del Govern per garantir el català en l'era digital». Arxivat de l'original el 2020-12-11. [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «La Generalitat vol la teva veu perquè el Siri i l’Alexa parlin en català». [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Aina, un projecte a quatre anys vista per fer present el català en l'entorn digital» (en catalan). [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «Neix Aina, el projecte d’intel·ligència artificial per garantir el futur del català en l'era digital», 12-10-2020. [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ NacióDigital. «Neix l'AINA, el projecte del Govern per fer el català competitiu en el món digital | NacióDigital». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «El govern activa l'Aina, un projecte per donar més presència al català en l'entorn digital». [Consulta: 12 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Projecte AINA