OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# First Kill

First Kill és una sèrie de televisió sobrenatural juvenil creada per V. E. Schwab que es va estrenar el 10 de juny de 2022 a Netflix. La sèrie està basada en el conte homònim de Schwab. El 14 de juliol, Netflix va incorporar la versió original subtitulada al català. L'agost del mateix any, després de l'emissió de la primera temporada, la sèrie va ser cancel·lada.

## Repartiment

* Sarah Catherine Hook com a Juliette Fairmont
* Imani Lewis com a Calliope "Cal" Burns
* Elizabeth Mitchell com a Margot
* Aubin Wise com a Talia
* Jason Robert Moore com a Jack
* Gracie Dzienny com a Elinor
* Will Swenson com a Sebastian
* Phillip Mullings Jr. com a Theo
* Dominic Goodman com Apollo
* Dylan McNamara com a Oliver
* MK xyz com a Tess
* Jonas Dylan Allen com a Ben Wheeler
* Roberto Mendez com a Noah

## Producció

El 15 d'octubre de 2020, Netflix va encarregar la producció de vuit episodis d'una hora de durada. La sèrie està creada per V. E. Schwab, que també n'és la productora executiva juntament amb Felicia D. Henderson, Emma Roberts i Karah Preiss. First Kill està basat en el conte homònim de Schwab. La mateixa Schwab i Henderson van escriure els episodis. Belletrist Productions és la productora implicada en la sèrie. El 21 d'abril de 2021, es va informar que Jet Wilkinson dirigiria els dos primers episodis de la sèrie.
El 10 de març de 2021, Sarah Catherine Hook i Imani Lewis van ser elegides per protagonitzar la història. El 27 de maig de 2021, Elizabeth Mitchell, Aubin Wise, Jason Robert Moore, Gracie Dzienny, Will Swenson, Phillip Mullings Jr., Dominic Goodman, Dylan McNamara, MK xyz, Jonas Dylan Allen i Roberto Mendez es van unir al repartiment principal.
La producció estava programada per començar a finals de 2021 a Savannah (Geòrgia).
El maig de 2022 Netflix va estrenar el tràiler de la sèrie, que incloïa subtítols al català.

## Referències

* ↑ Hatchett, Keisha. «First Kill Lands Release Date at Netflix — Get First Look at YA Vampire Series», 05-05-2022. [Consulta: 12 maig 2022].
* 1 2 Petski, Denise. «Emma Roberts To Produce YA Vampire Series 'First Kill' At Netflix», 15-10-2020. [Consulta: 25 octubre 2020].
* 1 2 Otterson, Joe. «Emma Roberts to Produce Series Adaptation of YA Vampire Short Story 'First Kill' at Netflix», 15-10-2020. [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «La primera muerte». Goita què fan ara. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ Andreeva, Nellie. «‘First Kill’ Canceled By Netflix After One Season» (en anglès americà). Deadline Hollywood, 03-08-2022. [Consulta: 5 agost 2022].
* ↑ Porter, Rick. «Emma Roberts to Produce YA Vampire Drama for Netflix», 15-10-2020. [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ Petski, Denise. «Jet Wilkinson To Direct First Two Episodes Of Netflix's YA Vampire Series 'First Kill'», 21-04-2021. [Consulta: 21 abril 2021].
* 1 2 Andreeva, Nellie. «Sarah Catherine Hook & Imani Lewis To Headline Netflix's YA Vampire Series 'First Kill'», 10-03-2021. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ Petski, Denise. «'First Kill': Netflix's YA Vampire Drama Series Sets Full Cast», 27-05-2021. [Consulta: 27 maig 2021].
# Rose Wehrlé

Rose Wehrlé (10 de juliol de 1846, Belfort - † 29 d'abril de 1909, Baltimore) fou una religiosa i mística francesa, cofundadora de les Dominiques del Rosari Perpetu.

## Biografia

Rose Marie Wehrlé va néixer a Belfort, al nord-oest de França, al si d'una família catòlica. Des de petita va sentir el desig de consagrar la vida a Jesús. El 1865 ingressà al monestir de les Dominiques del Santíssim Rosari de Mauleon, al nord de França. Quan va conèixer el també dominic Damien-Marie Saintourens, va unir-se a ell en la fundació de les Monges Dominiques de Clausura del Rosari Perpetu. Rose feu la seva professió a la nova comunitat el 20 de maig del 1880, prenent el nom de Rose de Sainte Marie. Rose donà inici a la seva vida monacal al nou monestir de Calais, però en esclatar la persecució religiosa al país va haver de traslladar-se a Bèlgica.
Va dirigir la congregació de tal manera que es preocupà per l'expansió de l'institut. Fou gràcies a la seva feina que les dominiques del Rosari Perpetu varen establir-se als Estats Units i a Bèlgica. Ella mateixa estigué al capdavant de les noves fundacions. A més de la seva tasca apostòlica, la religiosa és coneguda per les seves experiències místiques. Ella mateixa narra de les seves trobades i visions en una autobiografia, encara inèdita.
Els últims anys de vida, la fundadora els passà com a missionera, a l'exili, a Baltimore. Va morir al convent que la seva congregació recentment hi havia fundat.

## Referències

* ↑ «Dominican Sisters of the Perpetual Rosary» (en anglès). www.dsopr.org. Arxivat de l'original el 2018-02-14. [Consulta: 30 abril 2016].
* 1 2 «Marie Wehrlé fondatrice et mystique» (en francès). voiemystique.free.fr. [Consulta: 30 abril 2016].
# Phrynobatrachus ukingensis

Phrynobatrachus ukingensis és una espècie de granota que viu a Malawi i Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Mazibuko, L. & Poynton, J.C. 2004. Phrynobatrachus ukingensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Rio (Florida)

Rio és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.028 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rio tenia 1.028 habitants, 495 habitatges, i 283 famílies. La densitat de població era de 992,3 habitants/km².
Dels 495 habitatges en un 18,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 42,8% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,5% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 32,3% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.089 $ i la renda mediana per família de 56.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.337 $ mentre que les dones 31.311 $. La renda per capita de la població era de 27.674 $. Entorn del 7,6% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Rebled i Sarrà

Francesc Rebled i Sarrà (n. 9 de novembre de 1970), és un advocat i dirigent esportiu català, que va ser president del Girona FC.
És professor de dret mercantil a la Universitat de Girona, Secretari de la Junta de Govern de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Girona (ICAG) des de l'any 2010 i membre de la Junta Directiva de l'Associació Catalana de Compliance (COMPCAT), President de la comissió de Dret Mercantil de l'Il·lustre Col·legi d'Advocats de Girona i president de la comissió intercol·legial concursal.

## Dirigent esportiu

El 23 de desembre de 2013 fou nomenat president del Girona CF en substitució de Joaquim Boadas, que havia ocupat el càrrec des del mes d'abril del 2012. En aquells anys el club estava a segona divisiói en concurs de creditors i la gestió de Rebled al capdavant de l'entitat va donar viabilitat a la situació concursal i econòmica de l'entitat. Durant el seu mandat, el Girona va contractar Pablo Machín com a entrenador i Quique Cárcel com a director esportiu.
Va estar en el càrrec fins a la seva dimissió el 27 de març de 2015, enmig de l'operació de venda del club, per part del màxim accionista del Girona FC, Josep Delgado.
El desembre de 2020, Xavi Vilajoana, exdirectiu del FC Barcelona va anunciar que Francesc Rebled s'uniria a l'àrea institucional del seu equip en la seva precandidatura a les XIV eleccions a la presidència del Futbol Club Barcelona.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica». Universitat de Girona. [Consulta: 17 setembre 2024].
* 1 2 3 «Francesc Rebled se une al equipo de Vilajoana». El Mundo Deportivo, 24-12-2020 [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «Francesc Rebled, nuevo presidente del Girona». diari Sport, 23-12-2013 [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «Francesc Rebled deixa de ser president del Girona enmig del procés de venda del club». esport3. [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ «Vilajoana incorpora al expresidente del Girona Francesc Rebled a su precandidatura». Europa Press, 24-12-2020 [Consulta: 17 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Francesc Rebled i Sarrà a Transfermarkt
# Francesc Raüll

Francesc Raüll (Catalunya, segle xviii - Catalunya, segle xix), fou un polític liberal i periodista català i alcalde constitucional de Barcelona el 1820. Consta que residí a l'estranger durant deu anys. Fou col·laborador d'El Propagador de la Libertad i autor d'una Historia de la conmoción de Barcelona en la noche del 25 a 26 de 1835, de la qual es feren dues edicions el mateix any.

## Referències

* ↑ Barnosell 2008, pàg. 113
* 1 2 3 4 «Francesc Raüll». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Menéndez y Pelayo, pàg. 1.141
* ↑ Raüll 1835

## Bibliografia

* Raull, Francisco. Historia de la conmoción de Barcelona en la noche del 25 al 26 de julio de 1835; causas que la produjeron y sus efectos hasta el día de esta publicación (htlm) (en castellà). 2ª ed.. Barcelona: Impr. de A. Bergnes, 1835 [Consulta: 29 setembre 2016].
* Barnosell, Genís. «Entre el liberalismo y el saint-simonismo: J. Andrew de Covert-Spring». A: Utopías, quimeres y desencantos. El universo utópico en la España liberal. Santander: Universidad de Cantabria, 2008, pág. 113. ISBN 9788481024821.
* Menéndez y Pelayo. Historia de los heterodoxos españoles. Vol. 2. Madrid: Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1992, pàg. 1.141.
# Federal de carpó groc

El federal de carpó groc (Pseudoleistes guirahuro) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).
Habita praderies, terres de conreu, normalment a prop de l'aigua de les terres baixes del sud-est del Brasil, Paraguai, Uruguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Federal de carpó groc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Federal de vellut

El federal de vellut (Lampropsar tanagrinus) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) i única espècie del gènere Lampropsar (Spix, 1824).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de ribera, selva pluvial, manglars i vegetació secundària, normalment a prop de l'aigua de les terres baixes, des de Colòmbia, sud i est de Veneçuela i Guyana, cap al sud, a través de l'est de l'Equador fins al nord-est del Perú i oest del Brasil amazònic. Sud-oest del Brasil amazònic. Nord i est de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Federal de vellut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Ferrodsita

La ferrodsita (en anglès, ferhodsite) és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom pels components químics principals: ferro, rodi i sofre.

## Característiques

La ferrodsita és un sulfur de fórmula química (Fe,Rh,Ni,Ir,Cu,Pt)$_9$S₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009, sent publicada per primera vegada el 2016. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és vhn$_{20}$=516(15) kg/mm².
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al massís de Konder, dins el districte d'Ayan-Maya (Krai de Khabàrovsk, Rússia). També ha estat descrita al placers del riu Seyba, al krai de Krasnoiarsk, també a Rússia, així com a Haraigawa, a la prefectura de Kumamoto, al Japó. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferhodsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 setembre 2021].
# Fotogramas de Plata 1958

El lliurament del 9è Premi Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1958 lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 31 de gener de 1959, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal-Rodó, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona) que atorgava el premi al "millor intèrpret de cinema espanyol que hagi demostrat amb propietat un paper de destacats valors morals.

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Armando Calvo | La muralla | Guanyador |

## Referències

* ↑ Concesión de la IX "Placa San Juan Bosco", La Vanguardia, 1 de febrer de 1959

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1958
* 3a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
# Fotogramas de Plata 1962

El lliurament dels 13è Premis Fotogramas de Plata (coneguts oficialment com a Placa San Juan Bosco), corresponents a l'any 1962, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 31 de gener de 1963, diada de Sant Joan Bosco, a la residència de la família Nadal, propietària de la revista, al barri de Pedralbes (Barcelona).

## Candidatures
### Millor intèrpret de cinema espanyol

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Arturo Fernández | Los cuervos | Guanyadora |

### Millor intèrpret de cinema estranger

| Intèrpret | Pel·lícula | Resultat |
| Spencer Tracy | Els judicis de Nuremberg | Guanyador |

## Referències

* ↑ Entrega de las "placas San Juan Bosco", La Vanguardia, 31 de gener de 1963 (castellà)

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1962
* 7a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
* Portada de Fotogramas n. 741 de 8 de febrer de 1963 amb la concessió dels premis a todocoleccion.net
# Florencio Moreno Godino

Florencio Moreno Godino (Madrid, 1829 - 1906) va ser un periodista, poeta i dramaturg bohemi espanyol del postromanticisme.

## Biografia

Va usar el pseudònim periodístic de «Floro Moro Godo» i va viure la bohèmia literària madrilenya de mitjan segle, sobre la qual va escriure diferents cròniques en revistes; va col·laborar a Pluma y Lápiz, Gil Blas i Revista Española i fou redactor del Diario Español; publicà Poesías (1862) i Sonetos de broma (1900) i en prosa les novel·les Una traducción del Quijote (1869) i, pòstuma, El último bohemio (1908). Va estrenar el drama tràgic Nerón en tres actes el 29 de novembre de 1892 al Teatro Español amb èxit extraordinari; es va publicar en 1893. A més va escriure una comèdia de capa i espasa, Luchas de amor y deber; la hi van donar a Luis González Bravo, al que li va agradar i la va passar al seu cunyat Romea, qui la va posar en escena sense saber-ho l'autor. Enrique Pérez Escrich el va prendre com a personatge per una de les seves novel·les, El frac azul.

## Obres

* Rosalia. Historia De Una Antigua Perra Gorda
* Poesías. (en Google Books, 1862)
* Semblanza de Gustavo A. Bécquer
* Por un retrato (Publicado en la Revista de España, 1868)
* Una traducción del Quijote. Novela original. (Publicat a la Revista de España, 1869)

## Enllaços externs

* Texts de Florencio Moreno Godino reeditats en format ePub, per Ganso y Pulpo (web).
# Freqüència extremadament alta

* Freqüència extremadament alta (EHF)
* Cicles per segon: 30 a 300 GHz
* Longitud d'ona: 10 a 1 mm
Freqüència extremadament alta o EHF (de l'anglès extremely high frequency) és la banda de freqüències més alta de la gamma de les radiofreqüències. Comprèn les freqüències de 30 a 300 gigahertz. Aquesta banda té una longitud d'ona d'un a deu mil·límetres, per la qual cosa també se li dona el nom de banda o ona mil·limètrica.

## Aplicacions

S'utilitza comunament en radioastronomia. També és d'utilitat per a sistemes de radar d'alta resolució.

## Vegeu també

* Microones
# Freqüència ultrabaixa

Freqüència ultrabaixa (en anglès Ultra Low Frequency o ULF en la nomenclatura de la Unió Internacional de Telecomunicacions (ITU), comprèn el rang de freqüències entre 300 i 3000 hertz (3 kilohertz) o 1000 km – 100 km.
La comunicació a través de terra usant camps de conducció és coneguda com a Earth Mode i va ser utilitzada per primera vegada durant la Primera Guerra Mundial. Aquesta banda va ser utilitzada per a comunicacions en les mines per la seva capacitat de penetrar la superfície terrestre i sota l'aigua. Les forces armades la fan servir per a comunicacions segures a través de terra. Hi ha informació sobre tals sistemes a les publicacions de l'Advisory Group for Aerospace Research and Development, una antiga agència de l'OTAN dels anys 1960, però molt probablement no tot va ser publicat per raons d'interés militar.
Radioaficionats i amateurs d'electrònica han utilitzat aquesta banda per a comunicacions limitades emprant amplificadors de ràdio connectats a elèctrodes inserits a terra.

## Referències

* ↑ Martín Lledó, Belén (coord.). «Aspectes pràctics de les instal·lacions domòtiques amb RF». Instal·lacions domòtiques. Institut Obert de Catalunya.
* ↑ «Nomenclature ITU-R V.431-8 Vocabulary and related subjects» (pdf) (en anglès) p. 2. Unió Internacional de Telecomunicacions (ITU), 01-08-2015.
* ↑ Pons, Xavier; Arcalís i Planas, Anna. «ULF». A: Diccionari terminològic de teledetecció. Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya – Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-393-9008-4.
* ↑ Kahn, Douglas. «Inductive Radio and Whistling Currents». A: Earth Sound, Earth Signal : Energies and Earth Magnitude in the Arts. (en anglès). Berkeley: University of California Press, 2013, p. 78-79. ISBN 978-0-520-95683-4.
* ↑ Pittman Jr, Walter E., Jr.; Church, Ronald H.; McLendo, J. T.. Through-the-earth Electromagnetic Trapped Miner Location Systems. A Review (en anglès). Tuscaloose: US Department of the Interior & University of Alabama, 1985.
* ↑ Ingleby, Stuart J.; Chalmers, Iain C.; Dyer, Terry E.; Griffin, Paul F.; Riis, Erling «Resonant Very Low- and Ultra Low Frequency Digital Signal Reception Using a Portable Atomic Magnetometer». arXiv:2003.03267 [physics], 06-03-2020.
* ↑ «VLF Using Earth Mode» (en anglès). Sub 9kHz Amateur Radio. [Consulta: 9 maig 2020].

## Bibliografia

* Pilipenko, V.A. «ULF waves on the ground and in space» (en anglès). Journal of Atmospheric and Terrestrial Physics, 52, 12, 01-12-1990, pàg. 1193–1209. DOI: 10.1016/0021-9169(90)90087-4.
* Molchanov, O.; Schekotov, A.; Fedorov, E.; Belyaev, G.; Gordeev, E. «Preseismic ULF electromagnetic effect from observation at Kamchatka» (pdf) (en anglès). Natural Hazards and Earth System Sciences, Volum 3, 2003, pàg. 203-209.

## Enllaços externs

* «International Telecommunication Union (ITU)».
# Hontoria de Cerrato

Hontoria de Cerrato és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 134 | 124 | 115 | 111 |
# 1549
## Esdeveniments

* Cornualla (Gran Bretanya): Revolta del Llibre de l'Oració Comuna.
* Revoltes a Cornualla.
* Prohibició del servei personal dels Pobles indígenes d'Amèrica com a tribut al Virregnat de Nova Espanya.

## Naixements
### Països Catalans

* 22 de gener, Barcelona (o Peralada)ː Isabel de Rocabertí, teòloga i escriptora catalana (m. 1624).

### Resta del món

* Girona: Miquel d'Agullana, president de la Generalitat de Catalunya.

## Necrològiques

* 25 d'abril, Barcelona: Estefania de Requesens i Roís de Liori una escriptora catalana i valenciana del segle xvi (n. c.1504).

## Referències

* ↑ Martínez Baracs, Rodrigo. Convivencia y utopía: El gobierno indio y español de la ciudad de Mechuacan, 1521-1580 (en castellà). Fondo de Cultura Economica, 2021, p. 315. ISBN 9786071643940.
* ↑ «Isabel de Rocaberti». Artehistoria.com. [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ de Courcelles, Dominique. «Estefanía de Requesens i Rois de Liori» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 11 febrer 2024].
# Phrynobatrachus villiersi

Phrynobatrachus villiersi és una espècie de granota que viu a Costa d'Ivori, Ghana i, possiblement també, a Libèria.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rödel, M.-O. & Schiøtz, A. 2004. Phrynobatrachus villiersi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Rose Modesto

Rose Modesto (Fátima do Sul, 20 de febrer de 1978) és una política i mestra brasilera que va servir com a 9a vice-governadora de Mato Grosso do Sul entre 2015 i 2019, diputada federal i regidora de Campo Grande.

## Biografia

Natural de Fátima do Sul, una ciutat a l'interior de l'estat de Mato Grosso do Sul, és la més petita de cinc fills d'una parella d'agricultors. El seu germà, Rinaldo Modesto, és diputat estatal. Modesto va viure a Culturama des del seu naixement fins al 1984, quan la seva família es va traslladar a Campo Grande, la capital de l'estat. El 1999, va iniciar un grau d'història a la Universitat Catòlica Dom Bosco (UCDB). Després de concloure la graduació, va passar a donar classes a escoles de la xarxa pública de Campo Grande.
Va començar a fer treballs socials a l'Escola Municipal Pare Tomaz Girardelli, on va reunir els seus alumnes i va crear el projecte "Aprenent amb Música", i, posteriorment, el projecte "Tocant davant", que actualment posen a disposició aules d'arts, esports i reforç escolar.

## Carrera política

La Professora Rose, com era coneguda, va iniciar la carrera política sent regidora de Campo Grande entre 2009 i 2014. Aquest darrer any va concórrer en les eleccions a l'executiu sulmatogrossense en qualitat d'aspirant a vicegovernadora, en una candidatura unitària del PSDB i que encapçalava Reinaldo Azambuja. Malgrat ser segona en la primera volta, la parella va guanyar-ne la segona i va accedir al càrrec per a la legislatura 2015-2019. Durant aquesta etapa, va presentar-se a les eleccions a la batllia campograndense de 2016, però va perdre la segona ronda davant Marquinhos Trad.
Dos anys després, va guanyar un escó a la Cambra de Diputats del Brasil per a la legislatura 2019-2023. En les eleccions de 2022, va presentar la seva candidatura a governadora de Mato Grosso do Sul amb un nou partit, União Brasil, però va resultar 4a. El 2024, va anunciar que disputaria les eleccions municipals de 2024 a Campo Grande.

## Referències

* 1 2 «PSDB e aliados fecham com Rose Modesto». O Progresso, 26-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-07-15. [Consulta: 26 abril 2015].
* 1 2 3 Lazarini, Heloísa. «Conheça detalhes sobre a trajetória política de Rose Modesto». MS Notícias, 12 dezembro 2014. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Conheça o perfil dos secretários do governo de Reinaldo em MS». G1 - Mato Grosso do Sul, 31 dezembro 2012. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Geógrafos são homenageados com comenda da vereadora Professora Rose». Câmara Municipal de Campo Grande. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Professora Rose 45». Eleições 2014. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ «Vice-governadora Rose Modesto está em Sidrolândia e fala sobre sua agenda no município». Jornal da Rádio, 27-03-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 abril 2015].
* ↑ «Rose se desfilia do União e declara apoio ao Contar no 2º turno» (en portuguès brasiler). Correio do Estado, 10-10-2022. [Consulta: 4 novembre 2022].
* ↑ da Silva, José Benedito. «A disputa acirrada pela prefeitura de uma das capitais nacionais do agro» (en portuguès brasiler). Veja. Abril, 26-04-2024. [Consulta: 6 maig 2024].