OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brama myersi

Brama myersi és una espècie de peix de la família dels bràmids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Hawaii.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Myrkur

Myrkur és un projecte musical de black metal i folk de la danesa Amalie Bruun. Inicialment però la identitat de la persona darrera del projecte va ser mantinguda en secret, i no fou fins avançat el projecte que se'n desvetllà públicament la identitat. Myrkur ha publicat dos àlbums de llarga durada despertant un gran interès i aclamacions de la crítica musical, així com ha publicat un àlbum en viu i un EP. El seu àlbum més recent Mareridt, va ser publicat el 15 de setembre de 2017 a través de Relapse Records.

## Història

Bruun va formar el projecte firmant per Relapse Rècords l'any 2014. El 16 de setembre del mateix any, Myrkur debutaria amb un EP homònim en el qual Bruun participava en les veus, en les guitarres i baix i va produir l'àlbum. A la bateria hi hauria però el seu amic Rex Myrnur. El 15 de juny, Myrkur va anunciar la publicació del seu llarga durada de debut, titulat M, el qual sortiria a la venda el 21 d'agost de 21 d'agost de 2015 també via Relapse Rècords am gran aclamació de la crítica. L'àlbum va ser produït per Kristoffer Rygg de Ulver, i presentat per Teloch de Mayhem i Nidingr a les guitarres, i amb Øyvind Myrvoll de Nidingr i Dodheimsgard a la bateria. L'agost de 2016, va publicar el seu àlbum en directe Mausoleu que va ser enregistrat a l'Emanuel Vigeland Mausoleu d'Oslo a Noruega. L'àlbum enregistrat en acústic i amb interpretacions d'un Cor de Noies noruec coral reinterpretacions del seu material anteriorment alliberat amb l'assistència als cors de l'agrupació Norwegian Girls Choir també de Håvard Jørgensen, guitarrista anterior a Ulver. El seu segon àlbum llarga durada, Mareridt, es publicaria el 15 de setembre de 2017.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* M (2015)
* Mareridt (2017)
* Folkesange (2020)

### Àlbums en directe

* Mausoleu (2016)

### EPs

* Myrkur (2014)
* Juniper (2018)

### Singles

* "Skaði" (Demo) (2014)
* "Den Lille Piges Død" (2015)
* "Två Konungabarn" (2017)
* "Shadows of Silence" (2017)
* "Juniper" (2018)
* "Bonden og Kragen" (2018)
* "Ella" (2019)
* "Leaves of Yggdrasil" (2020)

## Referències

* ↑ Wyatt Marshall. «Shedding Light on the Darkness of Myrkur Arxivat 2014-09-25 a Wayback Machine.». Bandcamp, 16-09-2014. [Consulta: 29 setembre 2014].
* ↑ Ax Rosenberg. «Meet Your Myrkur». Metal Sucks, 16-07-2014. [Consulta: 19 setembre 2014].
* ↑ «THE MYRKUR MYSTERY». No Clean Singing, 06-08-2014. [Consulta: 19 setembre 2014].
* ↑ «Myrkur Arxivat 2017-10-18 a Wayback Machine.». [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ Relapse Records. «Myrkur announces new Album "M"». Relapse Records, 12-06-2015. [Consulta: 12 juny 2015].
* ↑ «Reviews and Tracks for M by Myrkur - Metacritic». [Consulta: September 16, 2017].
* ↑ Records, Relapse «Out now on CD/LP/Deluxe 2XLP/Digital Arxivat 2018-08-07 a Wayback Machine.» (en en). [Consulta: 16 setembre 2017].
# Briançó

Briançó és un poble de 13 habitants pertanyent al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra). Està situat al nord de Sant Antolí, a l'altra banda de la N-II.
Fins a mitjans dels anys 60 conservava la seva estructura de poble emmurallat, tancat per les mateixes cases, que formaven un cercle al voltant d'una placeta, on s'entrava per un portal. Les cases no tenien obertures a la façana del mur fins a una altura considerable. Destaca el seu castell i la capella de Sant Salvador.
El 1685 tenia 11 cases i al segle xix havia arribat a tenir unes tretze famílies. Juntament amb Montlleó, a mitjans del segle xix es va integrar a l'antic municipi de Sant Antolí i Vilanova.

## Referències

* ↑ «Població Briançó». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ «Briançó». Consell Comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 18 de juliol 2019. [Consulta: 18 juliol 2019].
* ↑ «Briançó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842». Instituto Nacional de Estadística. [Consulta: 18 juliol 2019].
# Brianski

* No s'ha de confondre amb Briansk.
Brianski (en rus: Брянский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 92 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Nacionalisme taiwanès

El nacionalisme taiwanès (en xinès tradicional: 臺灣 民族 主義, en xinès simplificat: 台湾 民族 主义, en pinyin: Táiwān Minzú Zhǔyì) és un moviment polític taiwanès que sosté que els habitants de Formosa són una nació. Els nacionalistes taiwanesos s'oposen a la reunificació de Taiwan amb la República Popular de la Xina. Alguns d'ells estan a favor de la independència de Taiwan. El moviment independentista taiwanès pretén establir un estat sobirà i independent i obtenir el reconeixement internacional de Taiwan en l'organització de les Nacions Unides, mentre que el moviment nacionalista taiwanès tan sols vol reforçar la identitat taiwanesa.

## Referències

* ↑ Ching Cheong; Xiang Cheng; Cheong Ching Will Taiwan Break Away: The Rise of Taiwanese Nationalism, 2001. ISBN 981024486X.
# Brandonville

«Brandonville» té aquests significats:
* Brandonville (Pennsilvània)
* Brandonville (Virgínia de l'Oest)
# Brandonville (Pennsilvània)

Brandonville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 217 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brandonville tenia 217 habitants, 90 habitatges, i 59 famílies. La densitat de població era de 59,4 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 90 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.125 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.833 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 14.973 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brandonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brandonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Natació sincronitzada al Campionat del Món de natació de 2013 – Rutina d'equip lliure

BCN 2013 Campionats del món :
| Salts |||
| Individual |||
| 1 m | homes | dones |
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| Sincronitzats |||
| 3 m | homes | dones |
| 10 m | homes | dones |
| High diving |||
| homes dones |||
| Aigües obertes |||
| 5 km | homes | dones |
| 10 km | homes | dones |
| 25 km | homes | dones |
| Equips | Equips |
| Natació |||
| Lliures |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| 800 m | homes | dones |
| 1.500 m | homes | dones |
| Esquena |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Braça |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Papallona |||
| 50 m | homes | dones |
| 100 m | homes | dones |
| 200 m | homes | dones |
| Estils |||
| 200 m | homes | dones |
| 400 m | homes | dones |
| Relleus lliures |||
| 4×100 m | homes | dones |
| 4×200 m | homes | dones |
| Relleus d'estils |||
| 4×100 m | homes | dones |
| Natació Sincronitzada |||
| Solo | tècnic | lliure |
| Duet | tècnic | lliure |
| Equip | tècnic | lliure |
| combinada ||
| Waterpolo |||
| homes dones | homes dones | |
| Aquesta caixa: |||
La prova de equip lliure es va celebrar el 23 de juliol i el 26 de juliol de 2013, al Palau Sant Jordi. Les preliminars es van disputar el 23, i la final el dia 26.

## Resultats

Verd: Classificats per la final
| Posició | País | Preliminar | Preliminar | Final | Final |
| Posició | País | Punts | Posició | Punts | Posició |
| 01 | Rússia | 97.390 | 1 | 97.400 | 1 |
| 02 | Espanya | 94.100 | 2 | 94.230 | 2 |
| 03 | Ucraïna | 93.100 | 3 | 93.640 | 3 |
| 04 !4 | Japó | 91.670 | 4 | 91.950 | 4 |
| 05 !5 | Itàlia | 89.880 | 5 | 89.840 | 5 |
| 06 !6 | Canadà | 88.180 | 6 | 88.620 | 6 |
| 07 !7 | França | 86.510 | 7 | 87.080 | 7 |
| 08 !8 | Grècia | 85.510 | 8 | 85.060 | 8 |
| 09 !9 | Mèxic | 83.850 | 9 | 84.430 | 9 |
| 10 | Brasil | 83.240 | 10 | 83.520 | 10 |
| 11 | Regne Unit | 82.510 | 11 | 82.570 | 11 |
| 12 | Suïssa | 82.290 | 12 | 82.680 | 12 |
| 13 | Kazakhstan | 78.180 | 13 | 5 | 13 |
| 14 | Egipte | 76.460 | 14 | 4 | 14 |
| 15 | Singapur | 67.960 | 15 | 3 | 15 |
| 16 | Macau | 66.790 | 16 | 2 | 16 |
| 17 | Costa Rica | 62.190 | 17 | 1 | 17 |

## Referències

* ↑ Preliminary round Results
* ↑ Final Results
# Naumannita

La naumannita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom del cristal·lògraf i geòleg alemany Karl Friedrich Naumann (1797-1873).

## Característiques

La naumannita és la forma natural del selenur d'argent(I) de fórmula química Ag₂Se. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Acostuma a trobar-se de manera granular i/o massiva, rarament en forma de pseudocubs o plaques, els quals poden arribar a fer 1 centímetre. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la naumannita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, argent i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals amb dèficit de sofre, associada amb altres selenurs, quars i carbonats. També se'n troba associada a clausthalita, aguilarita, acantita, tiemannita, umangita, eucairita, tetraedrita, or, pirita o calcopirita. Va ser descoberta l'any 1828 a Tilkerode, Harz (Saxònia-Anhalt, Alemanya). Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Referències

* ↑ «Naumannite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* 1 2 «Naumannite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ Castillo-Oliver, Montgarri; Melgarejo, Joan Carles; Torró, Lisard; Villanova-de-Benavent, Cristina; Campeny, Marc; Díaz-Acha, Yael; Amores-Casals, Sandra; Xu, Jingyao; Proenza, Joaquin; Tauler, Esperança «Sandstone-Hosted Uranium Deposits as a Possible Source for Critical Elements: The Eureka Mine Case, Castell-Estaó, Catalonia». Minerals, 10, 1, 01-01-2020, pàg. 34. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010034 [Consulta: 26 gener 2024].

## Enllaços externs

* Foto de cristalls de naumannita
# Bronschhofen

Bronschhofen és un municipi del cantó de Sankt Gallen (Suïssa), situat al districte de Wil.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Montferrand e la Fara

Montferrand-la-Fare és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 52 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montferrand-la-Fare era de 52 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 44 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família i 24 eren segones residències. Tots els 42 habitatges eren cases. Dels 21 habitatges principals, 14 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 4 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 9 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montferrand-la-Fare el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 18 eren actives i 11 eren inactives. De les 18 persones actives 16 estaven ocupades (8 homes i 8 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Montferrand-la-Fare hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montferrand-la-Fare a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montferrand-la-Fare a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Brooklyn Funk Essentials

Brooklyn Funk Essentials és un grup d'Acid jazz/funk/hip-hop compost per músics i poetes de diferents cultures.
El grup va ser creat l'any 1993, pel productor Arthur Baker i pel baixista i director musical Lati Kronlud. A mitjans dels 90, el grup es va convertir en un dels principals en l'escena dels clubs de la ciutat de Nova York.
El seu primer àlbum, Cool and Steady and Easy (1994) ha tingut el seu èxit amb la versió de The Creator Has a Master Plan del saxofonista Pharoah Sanders. L'àlbum següent, In The Buzz Bag (1998), és un particular mestissatge, resultat de la fusió del funk amb ritmes i instruments de la música folk turca, gravat en col·laboració amb el grup turc Laço Tayfa.

## Músics implicats

Els músics implicats en el projecte de Brooklyn Funk Essentials són:
* Joi Cardwell (cantant)
* Shä-Key (Hanifah Walidah) (cantant)
* Papa Dee (cantant)
* Everton Sylvester (cantant)
* Ipec Scnot (cantant)
* Stephanie McKay (cantant)
* Everton Sylvester (poeta)
* David Allen (poeta)
* Jazzy Nice (DJ)
* Yuka Honda (sintetitzador)
* Bob Brachmann (trompeta)
* Joshua Roseman (trombó)
* Paul Shapiro (saxòfon)
* Yancy Drew Lambert (cantant i bateria)
* E.J. Rodriguez (percussió)
* Lati Kronlund (guitarra, contrabaix)
* Yildiran Goz (oud)
* "Bassy" Bob Brockman (trompeta, flugelhorn)

## Discografia
### Àlbums

* Watcha Playin' (2008)
* In The BuzzBag (2005)
* Make Them Like It (2005)
* Make Them Like It (2000)
* In the Buzz Bag (1998)
* Cool and Steady and Easy (1994)

### Singles

* Mambo Con Dancehall [12"] (2000)
* Mambo Con Dancehall [CD] (2000)
* Make 'Em Like It Sampler (2000)
* Magick Karpet Ride (1999)
* Big Apple Boogaloo (1997)
* Creator Has a Master Plan [Cassette Single] (1995)
* Creator Has a Master Plan [CD Single] (1995)
# Brozas

Brozas és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Necròpoli d'Arteara

La necròpoli d'Arteara és un jaciment arqueològic de la cultura indígena de l'illa de Gran Canària a les Illes Canàries. És el major cementeri dels indígenes de Gran Canària, els Canarii. Es troba al costat de la localitat d'Arteara, al marge dret del barranc de Fataga, al municipi de San Bartolomé de Tirajana, al sud de l'illa de Gran Canària. Consta de més de 809 enterraments tumulars, construïts aprofitant les pedres que recobreixen la zona, conseqüència d'una espectacular ensulsiada de la muntanya adjacent denominada de La Cogolla. Té una extensió de 37.535 m2 envoltats al principi per un mur de pedra seca, que hui encara s'intueix en alguns costats del perímetre.
Fets en pedra seca, presenten una cista on es col·loca el cadàver a manera de caixa mortuòria de pedra seca i una estructura superposada o torrassa que la cobreix. Disposats sense cap raó aparent en tot aquest enclavament de malpaís, amb distintes configuracions estructurals com ara troncocònica, piramidal, circular, rectangular, etc.
Quant a la cronologia, se sap que aquest jaciment és del s. V ae, (estigué 2.500 anys en ús d'aquest cementeri aborigen).

## Astronomia

Ocorren dos fenòmens arqueoastronòmics en els equinoccis:
* el primer i més espectacular és quan clareja pel costat del barranc d'Amurga, on justament hi ha una depressió [convexa] de la serralada on ix el sol i incideix un raig de llum directament en un túmul conegut com la sepultura del Rei.
* el segon fenomen és un doble orto solar.
* Orto solar sobre una degollada d'Amurga. Es tracta d'un marcador equinoccial, ja que en despuntar el primer raig del sol per Amurga il·lumina el denominat túmul del Rei, solament en els equinoccis
Actualment s'obri al públic com a Parc Arqueològic, inclòs a la Xarxa de Parcs arqueològics de Gran Canària, composta pels conjunts arqueològics del Cenobio de Valerón, a Santa Maria de Guia; cañada de los Gatos, a Mogán; necròpoli de Maipés, a Agaete; Roque Bentayga, a Tejeda; barranc de Guayadeque, a Agüimes-Ingenio; Cueva Pintada, a Gáldar i Cuatro Puertas, a Telde.

## Vegeu també

* Aborígens canaris.

## Referències

* ↑ Necrópolis de Arteara Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine. en grancanaria.es.

## Enllaços externs

* Necròpoli d'Arteara en la pàgina web del Govern de Canàries.
* La necròpoli d'Arteara.
# Necròpoli de Kerkouane

La Necròpoli de Kerkouane es troba a 1,5 km al nord-oest de la ciutat púnica de Kerkouane, a Tunísia. Consta d'una sèrie de voltes situades en un pujol a la vora de la mar, quatre cambres de tombes primàries, i una zona de sepultures circumdants. El 1985, la Unesco declarà Kerkouane i la seua necròpolis Patrimoni de la Humanitat, ja que "constitueix l'únic exemple que roman d'una ciutat feniciopúnica supervivent".
La necròpoli fou descoberta el 1929 per un mestre d'una escola islàmica local, i va trobar un gran magatzem de béns enterrats a les tombes, i el posà a la venda als caçadors de tresors i col·leccionistes. El botí incloïa joieria, ceràmica i escarabeus. Molts dels objectes funeraris i ceràmiques voluminoses eren una càrrega massa pesada per a emportar-se-la, per la qual cosa es van quedar a les tombes o van ser destruïts.

## Vegeu també

* Panteó
* Necròpoli

## Referències

* ↑ McGuinness, Justin (2002). Footprint Tunisia Handbook. Footprint Travel Guides. ISBN 1-903471-28-1.
* ↑ McKendrick, Paul (1980). The North African stones speak. Routledge. ISBN 0-7099-0394-4.
# Morrinho

Morrinho (crioll capverdià Morrinh) és una vila al nord-oest de l'illa de Maio a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada 14 kilòmetres al nord de Vila do Maio.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Butte (Nebraska)

Butte és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 366 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Butte tenia 366 habitants, 152 habitatges, i 81 famílies. La densitat de població era de 336,5 habitants per km².
Dels 152 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 2% dones solteres, i en un 46,7% no eren unitats familiars. En el 44,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 30,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 35,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.417 $ i la renda mediana per família de 35.893 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 18.036 $. La renda per capita de la població era de 14.453 $. Aproximadament el 8,2% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Butte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Butte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.