OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isebek

* Per a altres significats, vegeu «Isenbek».
L'Isebek o Isebekkanal és un afluent de l'Alster a l'estat d'Hamburg a Alemanya.
Del rierol original que neix a Bahrenfeld, no roman gaire tret del nom: el seu curs superior va ser entubat i el seu curs inferior va ser canalitzat en diverses fases. Al segle xiv les primes obres van fer-se al riu, per a integrar-lo en una estructura defensiva anomenada landwehr: l'Isebek va ser excavat per a fer-lo més pregon i per a obtenir al mateix temps terres per a fer un talús de defensa.
El 1646 va ser rectificat per primera vegada. El 1663 i el 1883 va ser canalitzat, cosa que va estancar el riu i va deteriorar la qualitat de l'aigua per manca d'oxigenació. Als anys setanta del segle xx s'arriscava desaparèixer completament, quan els urbanistes cobejaven el seu espai ample i verd per a construir una autopista de penetració cap al centre de la ciutat. Sota la pressió dels veïns, el projecte va ser abandonat.
Per a resoldre el problema de la qualitat de l'aigua estancada es parla de tornar a crear el curs superior a cel obert i corrent.
El nom deriva probablement d'un nom comú (frisó o fràncic) 'is' que significa i s'emparenta etimològicament amb ‘aigua’, al qual s'ha sufixat més tard el mot baix alemany bek (rierol). L'arrel 'is' es troba en molts topònims i noms de rius: l'Isar i l'Ise (Alemanya), l'Eijserbeek, el riu Aa (Països Baixos), l'IJse i l'IJzer (Bèlgica). Una explicació alternativa provindria del contingut elevat de sals ferrosos (Ise(r)n és baix alemany per ferro), presents als antics aiguamolls de Langenfelde on naixia antany un dels rierols-fonts. La segona hipòtesi inclina a l'etimologia popular, com que els noms de rius tendeixen a ésser més vells que l'arribada dels germànics.

## Uns vaixells anomenats Isebek

El riu va donar nom a diversos vaixells, entre altres: al MTS Isebek, un vaixell cisterna, a un Alsterdampfer i a un iot que va tenir un paper al film Der Untergang von Rungholt (1961).

## Llocs d'interès

* El teatre al vaixell Hoheluftschiff
* Cases de llogar barquetes
* L'escola Bismarck Oberrealschule
* El sender per passejants i ciclistes

## Referències

* ↑ Barrierefreies Hamburg, Manstein Park
* ↑ Michael Rothschuh, Hafenquerspange – eine Übersicht, Stand Mai 2010, 20 de maig de 2010
* ↑ Hamburger Morgen Post, citat al blog Alsterschwimmer, Neue Strecke zum Alsterschwimmen?, 22 de maig 2010, (traducció: Tram nou per a nadar a l’Alster?), (alemany)
* ↑ Beate Hennig & Jürgen Meier, Klein Hamburgisches Wörterbuch, Neumünster, Editorial Wachholtz, 2006, pàgina 57, ISBN 3 529 04650 7
* ↑ Joachim Goeman, MTS Isebek, (alemany)
* ↑ Frederik Matthaei, Alsterschiffe Bauserie 1935-1939
* ↑ «Der Untergang von Rungholt». Arxivat de l'original el 2010-12-10. [Consulta: 24 gener 2011].
# Harmakis Vallis

Harmakhis Vallis és una vall propera a Hellas Planitia, a Mart. S'ha identificat com un canal de sortida, el lloc d'inundacions d'aigua catastròfiques durant el passat de Mart.
Els barrancs també són habituals a la paret de Harmakhis Vallis. Alguns autors han suggerit que aquestes estructures indiquen un flux geològicament recent de petites quantitats d’aigua a la superfície.

## Vegeu també

* Dao Vallis
* Reull Vallis

## Referències

* ↑ Heldmann, J. and M. Mellon. Observations of Martian gullies and constraints on potential formation mechanisms. 2004. Icarus. 168: 285-304.

## Bibliografia

* Bleamaster, L, Crown, D (2004). "Morphologic Development of Harmakhis Vallis, Mars" a Lunar and Planetary Science Conference.
* Price, K (1992). "Geologic Mapping of Part of Harmakhis Vallis Region, Mars: Evidence of Multiple Drainage Events" a Lunar and Planetary Science Conference.

## Enllaços externs

* HiRISE Imatge de Harmakhis Vallis paret
# Rhaebo anderssoni

Bufo anderssoni és una espècie d'amfibi que viu al Brasil, Colòmbia i, possiblement també, al Perú i Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Estupinan, R.A., Caramaschi, U. & Azevedo-Ramos, C. 2004. Bufo anderssoni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Kurumi Yoshida

Kurumi Yoshida (japonès: 吉田胡桃) (Osaka, 1 de desembre de 1991) és una nedadora japonesa de natació sincronitzada medallera de bronze olímpica el 2016 en el concurs per equips.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016 va guanyar la medalla de bronze en el concurs per equips, amb una puntuació de 189 punts, després de les russes (or amb 196 punts) i les xineses (plata amb 192 punts), sent les seves companyes d'equip: Aika Hakoyama, Kei Marumo, Risako Mitsui, Kanami Nakamaki, Mai Nakamura, Kano Omata i Aiko Hayashi.

## Referències

* ↑ Fitxa. Arxivat 2020-04-17 a Wayback Machine. Sports Reference. Consultat el 14 de març de 2018.
# Economia de Maurici

Des de la seva independència el 1968, l'economia de Maurici - fins llavors una economia de baixa renda basada en l'agricultura - es va tornar diversificada, amb el creixement dels sectors indústries, financers i turístics. El creixement anual en gairebé tot el període va ser de 5 a 6%. Aquesta realització notable es reflecteix en una distribució de renda més justa, en l'augment de l'expectativa de vida, en la caiguda de la mortalitat infantil i en un avanç de la infraestructura del país.
L'economia depèn del sucre, del turisme i de la producció de tèxtils i robes. La canya de sucre és conreada en 90% de les terres cultivables, i representa el 15% de les exportacions.
El país va atreure més de 32.000 empreses deslocalitzades, la majoria d'elles manté comerç amb Índia, Sud-àfrica i Xina. Les inversions solament en el sector bancari han superat 1 mil milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 3 CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 1r juny 2017].
# La Rambla (desambiguació)

«Rambla» té aquests significats:
* rambla, passeig basat en el traçat d'un curs fluvial intermitent
* Toponímia:
** La Rambla, principal passeig de la ciutat de Barcelona
** La Rambla (Palma), passeig de la ciutat de Palma, a Mallorca
** La Rambla (Alacant), passeig de la ciutat d'Alacant, al País Valencià
** Rambla (Sabadell), carrer de Sabadell
** Rambla (Montevideo) avinguda de Montevideo
** La Rambla (Còrdova), municipi andalús
** Cinema La Rambla, antiga sala de cinema a Terrassa
** La Rambla (escalada) a Siurana (el Priorat), via d'escalada calcària de 40 m, considerada entre les més difícils al món
* Miscel·lània:
** La Rambla (sèrie de fotografies), sèrie fotogràfica de Frederic Ballell, on es recullen múltiples aspectes de la vida quotidiana del centre de la ciutat de Barcelona
** La Rambla (publicació) fou un diari barceloní publicat entre 1930 i 1936 i fundat per Josep Sunyol i Garriga
# Abdelhamid Hergal

Abdelhamid Hergal (àrab: عبد الحميد الهرقال) (Tunis, 27 de gener de 1959) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia.
Pel que fa a clubs, destacà a Stade Tunisien.

## Referències

* ↑ Statistics of Abdelhamid Hergal Arxivat 2015-05-24 a Wayback Machine. on fifa.com
* ↑ Statistics of Abdelhamid Hergal Arxivat 29 October 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. on englandfc.com
* ↑ (francès) Biography of Abdelhamid Hergal on baklawakhbar.wifeo.com
* ↑ Abdelhamid Hergal a National-Football-Teams.com (anglès)
# Karauli (ciutat)

Karauli (també Karoli o Kerowlee) és una ciutat del Rajasthan a l'Índia, capçalera del districte de Karauli. Està a uns 275 metres sobre el nivell del mar. El 2001 tenia 166.179 habitants.
La ciutat existeix des del 1348 (abans portava el nom de Kalyanji), i està situada en una posició defensiva natural amb turons al nord i est, i a més a més amb una gran muralla amb sis portes. Dins la ciutat es troba el palau del maharaja amb una gran porta i impressionants balconades, antigament fortí, que fou residència reial fins al 1950, i amb una antiguitat de 600 anys.
A la ciutat destaquen les cases blaves. Molt important és el temple de Madan Mohanji dedicat a Krishna i prop de la ciutat el temple de Kaila Devi on es fa una fira cada any al turó Chaitra (primavera). Una altra residència real, el Palau de Bhawar Vilas de 1938, és actualment un hotel dirigit pels descendents del darrer maharaja.

## Vegeu també

* Karauli, principat
# Rhaebo colomai

Andinophryne colomai és una espècie d'amfibi que viu a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Coloma, L.A., Ron, S., Yánez-Muñoz, M. & Cisneros-Heredia, D. (2004). Andinophryne colomai. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 d'abril del 2008 (en anglès). IUCN
# Dropkick Murphys

Dropkick Murphys és una banda estatunidenca de música folk punk formada a Quincy (Massachusetts), el 1996.
Els Dropkick Murphys van començar a tocar junts al soterrani de la barberia d'un amic. En descobrir que estaven creant un so innovador i divertit, van decidir convertir-se en banda.
La banda toca folk punk amb arrels celtes, emprant música tradicional irlandesa barrejada amb hardcore i street punk.
Les seves referències musicals inclouen bandes com The Pogues, The Clash, The Who i AC/DC.
La banda va trobar el seu major èxit comercial amb la cançó "I'm Shipping Up to Boston", que apareixia en la pel·lícula The Departed de Martin Scorsese, premi Oscar a la millor pel·lícula l'any 2006.

## Referències

* ↑ https://populartimelines.com/timeline/Dropkick-Murphys
* ↑ https://www.encyclopedia.com/education/news-wires-white-papers-and-books/dropkick-murphys
* ↑ https://www.bcncultura.cat/musica/dropkick-murphys-tradicio-punk-al-razz/
# La Rambla (escalada)

La Rambla (La Rambla Original o La Rambla extensió) és una famosa via d'alt nivell d'escalada calcària de 40 metres (95 moviments i 17 punts d'assegurament). És troba a Siurana (Priorat), al sector d'El Pati. La seva primera ascensió fou per Alexander Huber el 1994, sent repetida 9 anys més tard per Ramon Julian Puigblanque el 2003, després de quaranta o cinquanta intents.
La Rambla és la ruta ascendida per Alexander Huber el 1994 que acaba en una cadena i és anomenada La Rambla Original. Puigblanque va enllaçar la ruta amb una altra ruta propera (Via Mora) amb una travessada. La seva via és coneguda com a La Rambla extensió. Huber li va posar un grau de 8c+/5.14c. Puigblanque la va ascendir fins a la cadena i li va donar un grau 9a+/5.15a, tot traversant cap a l'altra ruta. Els 7 metres d'extensió no augmenten el seu grau de dificultat. El grau va canviar de 5.14c a 5.15a perquè tots els escaladors després van considerar que era més dura del que Huber considerava.

## Llista d'ascensions

* Alexander Huber (1994)
* Ramon Julian Puigblanque (2003, després de quaranta o cinquanta intents)
* Edu Marín Garcia (2006)
* Chris Sharma (2006, un dia després d'Edu Marín)
* Andreas Bindhammer (2007)
* Patxi Usobiaga (2007, després de nou intents)
* Adam Ondra (2008, després cinc intents)
* Enzo Oddo (2011)
* Sachi Amma (2012)
* Felix Neumärker (2013)
* Sangwon Fill (201̠3̠)
* Alexander Megos (2013, en el seu segon intent)
* Daniel Jung (2014)
* Jonathan Siegrist (2015)
* Margo Hayes (2017, sent la primera dona que ascendeix un 9a+/5.15a confirmat).
* Stefano Ghisolfi (2017)
* Jacopo Larcher (2017, un dia després que Stefano Ghisolfi)
* Gerard Rull va encadenar La Rambla 9a+ el (23 de febrer de 2018.)

## Referències

* ↑ «Third ascent of La Rambla (original) by Chris Sharma - News - FreakClimbing.com». Arxivat de l'original el 2017-03-28. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ Name(required). «Enzo Oddo Repeats La Rambla Original (5.15a) | Climbing Narcissist». Climbingnarc.com, 27-12-2011. [Consulta: 2 març 2017].
* ↑ «Felix Neumärker klettert "La Rambla" (9a+) in Siurana (und weitere harte Nummern) bei». Klettern.de, 22-03-2013. [Consulta: 2 març 2017].
* ↑ Alexander Megos strolls La Rambla 9a+ second go
* ↑ «Interview: Jonathan Siegrist Climbs La Rambla, his 2nd 5.15a Arxivat 2015-03-25 a Wayback Machine.». dpmclimbing.com, 23-03-2015. [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ «Margo Hayes Sends La Rambla (5.15a)!». Rockandice.com. [Consulta: 2 març 2017].

## Enllaços externs

* Alex Huber, 1a ascensió 1994, La Rambla (ara anomenada La Rambla Original, 40m)
* Adam Ondra sobre la revisió de la graduació d'escalada els darrers anys
* Alex Huber sobre la revisió de la graduació d'escalada
# Aegialites subopacus

Aegialites subopacus és una espècie de coleòpter de la família Salpingidae. Es troba a California (EUA).

## Referències

* ↑ Llistat d'espècies Texas A&M University
# Jane Marshall

Jane Marshall va ser una ciclista nord-americana campiona de dues medalles als Campionats del món en contrarellotge per equips. També es proclamà Campiona nacional en contrarellotge el 1986.

## Palmarès

* 1986
** Campiona dels Estats Units en contrarellotge
* 1988
** 1a al Tour de Gila i vencedora de 3 etapes
** Vencedora d'una etapa a la Women's Challenge
* 1989
** Vencedora d'una etapa al Bisbee Tour

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Can Ferrer del Mas

Can Ferrer del Mas és un edifici historicista romàntic neomorisc protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedès).

## Descripció

L'edifici és en gran part edificat amb obra de maó, utilitzant sovint procediments característics de palau català, com les voltes de maó atirantades. Entre els elements més utilitzats hi ha l'arc de ferradura i els merlets de coronament piramidal que formen la tanca principal presidida per dues grans portes, d'arc de ferradura, protegides cada una per dues torres cilíndriques. Cal esmentar el claustre lleugerament rectangular format per 5 x 6 arcs de ferradura organitzats en dues plantes, amb tres palmeres interiors. Aquest claustre forjat amb biguetes metàl·liques i revoltons ceràmics, conté els estris necessaris per a l'elaboració del vi, destacant especialment les tines, a la planta baixa. Hi ha diferents dates inscrites en l'edifici: l'any 1888 a una reixa forjada, l'any 1924 a una font i l'any 1925 a la capella sense culte.

## Història

L'obra, encara que dins de l'arquitectura de l'eclecticisme, presenta algunes contradiccions, degudes possiblement a ampliacions posteriors, com el porxo lateral. D'altra banda, els dubtes sorgeixen també de la seva cronologia en relació amb la figura d'Ali Bei (l'aventurer i espia Domènec Badia) la vida del qual transcorre entre 1766 i 1818, període possiblement massa avançat en relació amb les formes de Can Ferrer del Mas. De confirmar-se, però, aquesta relació, es tractaria realment d'un fenomen avançat dins la història de l'arquitectura neomoresca, no tan sols a nivell nacional, sinó internacional.
Originalment de la família Segura Viudas, avui és un equipament municipal.

## Referències

* 1 2 «Can Ferrer del Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 abril 2012].
* ↑ «Can Ferrer del Mas». Pla d'Ordenació Urbanística Municipal: Catàleg de patrimoni arquitectònic. Ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 12 maig 2012].
# Halsey (Oregon)

Halsey és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 724 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Halsey tenia 724 habitants, 252 habitatges, i 199 famílies. La densitat de població era de 517,7 habitants per km².
Dels 252 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,5% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 21% no eren unitats familiars. En el 15,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.909$ i la renda mediana per família de 46.477$. Els homes tenien una renda mediana de 32.202$ mentre que les dones 18.750$. La renda per capita de la població era de 16.933$. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Halsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Halsey». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rhaebo glaberrimus

Bufo glaberrimus és una espècie d'amfibi que viu a Colòmbia, l'Equador, el Perú i Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Angulo, A., La Marca, E., Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Bufo glaberrimus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# El Feu (l'Esquirol)

El Feu és una masia de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia adossada al pendent del terreny pel sector Nord, de planta rectangular en forma d'escaire pel sector de llevant (21 x 10-14 m). Coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, situada a llevant. Consta de baixos (al sector Sud), planta baixa, pis i golfes. La façana principal presenta a la planta baixa un bonic portal rodó i una finestra lateral esculturada i a l'escaire que mira a Nord un portal quadrat amb llinda de roure, al primer pis s'obren tres finestres de mides diverses i quatre de petites a les golfes. Al sector sud hi ha una finestreta a la planta baixa i dues al primer pis. La façana Nord presenta un portal a nivell del primer pis i dues finestres laterals. La façana Oest (casa dels masovers) presenta unes escales que donen a peu del primer pis on hi ha un portal rectangular i tres finestres. Al sector Sud una terrassa al primer pis i a la planta baixa dos portals. La façana Sud presenta a la planta baixa un cos de corts adossat i al primer pis dos balcons ampitadors centrals amb arc escarser i dues finestres laterals també amb arc escarser. A les golfes hi ha dues arcades de porxo, una d'elles amb vidres, i dues finestretes laterals.

## Història

Masia que encara conserva algun document del segle xiv. L'edifici és del 1460, reformat el 1720, encara que els seus orígens es fixen al segle xi. En documents del segle xiv hi ha Feu d'Amunt i Feu d'Avall, no se sap quin dels dos és. El Feu d'Amunt podria haver estat, segles enrere, on hi ha actualment la Casa Nova del Feu. Fins al 1973 hi vivia el propietari, però actualment la hisenda ha passat a mans alienes.

## Referències

* 1 2 «El Feu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Lamproïta

Lamproïta és el nom original d'un grup de roques hipabissals, riques en potassi i magnesi que corresponen al tipus de magma lamprofíric de Niggli (1923), localitzades en dics i petites extrusions, com ara la jumillita, la fortunita o la verita entre d'altres. Actualment es considera una varietat de roca lamprofírica que es caracteritza químicament per ser rica en potassi i magnesi, on la relació (Na₂O + K₂O)/Al₂O₃ > 1 és peralcalina.

## Referències

* ↑ «Lamproïta». Diccionari de Geologia. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Achaguas

Achaguas és una ciutat de l'estat Apure a Veneçuela. És la capital del municipi homònim a 80 km de San Fernando d'Apure, la capital de l'estat. Segons el cens de 2011, tenia 58.755 habitants.

## Toponímia

El nom Achaguas prové de la tribu local dels indígenes Achagua.

## Història

Achaguas va ser fundada en 1774 com a "Santa Bàrbara de la Isla de los Achaguas", per Fra Alonso de Castro,
Des de 1835, la miraculosa figura del Nazareno de Achaguas és venerada pels catòlics de la ciutat. Aquesta figura va ser atorgada pel General José Antonio Páez a la població després de la victòria obtinguda sobre els espanyols realistes durant la lluita per independència de Veneçuela.

## Enllaços externs

* Página oficial de la Alcaldía
* Portal Apure (Achaguas)
# Jerbu pentadàctil de Síria

El jerbu pentadàctil de Síria (Scarturus aulacotis) és una espècie de rosegador de la família dels dipòdids. Viu a la part de Síria que es troba a l'oest de l'Eufrates, Jordània, la província turca de Kilis i l'extrem septentrional de l'Aràbia Saudita.

## Morfologia

Té una llargada de cap a gropa de 9,6-12,8 cm i la cua de 15,8-19,9 cm. Els peus fan 5,1-6,1 cm i les orelles en fan 3-4,2. El crani té una longitud condilobasal de 27,8-31,7 mm i una amplada zigomàtica de 21-23,2 mm. El segment dentat del maxil·lar superior fa 6-6,8 mm. Encara no se n'ha determinat el pes. El cap i el dors són de color marró grisenc, mentre que el pelatge ventral és blanc. La borla que té a l'extrem de la llarga cua és ampla, plana i tricolor, amb la zona basal de color ocre, una zona negra més llarga i la punta blanca. Els dits dels peus estan coberts de pèls blancs i suaus per la banda de sota. No se'n coneix el cariotip.

## Hàbitat i estil de vida

El jerbu pentadàctil de Síria habita paisatges àrids, sovint prop de uadis, les àrees herboses de les hamades i les zones sorrenques. És un animal nocturn. No se sap res del seu comportament ni de la seva alimentació. Tampoc no se sap gaire cosa de la seva reproducció. Se n'han observat cries durant el mes d'abril. Les ventrades es componen d'entre sis i nou cries.

## Sistemàtica

El jerbu pentadàctil de Síria fou descrit el 1840 pel zoòleg alemany Johann Andreas Wagner, que li donà el nom Dipus aulacotis. Més tard fou transferit al gènere Allactaga i després a Proallactaga, que ha resultat ser un sinònim més modern de Scarturus. Durant un temps fou considerat un sinònim de S. euphraticus o A. major. S. aulacotis és l'espècie germana de S. williamsi. No se n'ha descrit cap subespècie.

## Estat de conservació

La UICN encara no ha avaluat el jerbu pentadàctil de Síria.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Michaux, J.; Schönbrodt, G. «Family Dipodidae (Jerboas)». A: Wilson, D. E.; Mittermeier, R. A.; Lacher, T. E. Handbook of the Mammals of the World. Volume 7: Rodents II (en anglès). Lynx Edicions, 2017, p. 1-30. ISBN 9788416728046.
Espècies vivents de dipòdids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Allactaginae :
Cardiocraniinae :
Dipodinae :
Euchoreutinae :
Categoria :
# Can Ferrers Nou

Can Ferrers Nou és una masia de Santa Maria de Besora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pairal de planta quadrada amb teulada a quatre vessants. Té dos pisos i unes golfes. La façana principal és a llevant, en trobem la porta d'accés amb la llinda (1867). La planta baixa, abans destinada a cavalleries i estables, ha estat transformada en zona de residència, igual que el primer pis. Al centre de la casa hi ha l'escala de planta quadrangular amb claraboia. Al primer pis hi ha una sala que dona pas a les diverses cambres, totes elles amb alcova i d'estil abarrocat. La recent restauració que ha sofert la casa ha estat fidel a les línies mestres de la construcció.

## Història

Diu la tradició que el cognom familiar que donà nom a la pairalia deriva del fet que questa família eren els ferrers del senyor de Besora. A l'entrada es conserva l'escut familiar provinent de l'antiga casa, situada prop de l'actual, en el que es poden veure dos ferrers i una enclusa. Les primeres notícies d'aquesta família daten del 1326. Es coneix l'existència de dues construccions anteriors a l'actual masoveria, i l'antiga casa dels Ferrers, situada on actualment hi ha la Font quan duu el mateix nom, i que és documentada des del segle xiv.

## Referències

* 1 2 «Can Ferrers Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].