OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conde (Dakota del Sud)

Conde és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 187 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Conde tenia 187 habitants, 92 habitatges, i 50 famílies. La densitat de població era de 128,9 habitants per km².
Dels 92 habitatges en un 19,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 2,2% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 41,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 27,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.875 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 17.481 $. Entorn del 7,4% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Conde». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Conde». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Comarca d'Oriente

La Comarca d'Oriente és una de les vuit comarques en què està dividit el Principat d'Astúries i comprèn els concejos de:
   * Amieva
   * Cabrales
   * Cangues d'Onís
   * Caravia
   * Colunga
   * El Valle Altu de Peñamellera
   * El Valle Baḥu de Peñamellera
   * Llanes
   * Onís
   * Parres
   * Piloña
   * Ponga
   * Ribadesella
   * Ribadedeva
Encara que l'Estatut d'Autonomia d'Astúries preveu la divisió del territori asturià en comarques, encara no estan desenvolupades oficialment.
# Comarca d'Écija

La Comarca d'Écija és una comarca situada a la província de Sevilla, a Andalusia. Comprèn els municipis de Cañada Rosal, Écija, Fuentes de Andalucía i La Luisiana. Limita al nord-est amb la província de Còrdova, al sud amb Sierra Sur de Sevilla i a l'oest amb la Campiña de Carmona.
# Comarca d'Olot

* Aquest article tracta sobre la subcomarca. Vegeu-ne altres significats a «La Comarca d'Olot (setmanari)».
La Comarca d'Olot és una subcomarca o comarca natural de la Garrotxa, que agrupa tots els municipis que no formen part de l'Alta Garrotxa, és a dir, equivaldria a la "Baixa Garrotxa".

## Municipis

| Poblacions | Habitants |
| Argelaguer | 418 |
| Besalú | 2.257 |
| Castellfollit de la Roca | 993 |
| Maià de Montcal | 379 |
| Mieres | 331 |
| Olot | 31.932 |
| Planes d'Hostoles, les | 1.798 |
| Preses, les | 1.692 |
| Riudaura | 417 |
| Sant Aniol de Finestres | 289 |
| Sant Feliu de Pallerols | 1.272 |
| Sant Ferriol | 194 |
| Sant Jaume de Llierca | 815 |
| Santa Pau | 1.589 |
| Vall d'en Bas, la | 2.650 |
# Confinament magnètic

El confinament magnètic consisteix a contenir material en estat de plasma dins d'una ampolla magnètica, és a dir, dins d'un camp magnètic al qual li hem donat una forma determinada perquè les partícules positives o negatives que componen el nostre plasma es quedin dins d'aquesta ampolla.
Això s'aconsegueix gràcies a la força de Lorentz, que ens diu que una partícula carregada que es mou dins d'un camp magnètic experimenta una força perpendicular al vector del camp magnètic i al vector desplaçament, de manera que aconseguim que la partícula no abandoni el camp.
L'estat de plasma és un estat d'agregació de la matèria en què l'agitació tèrmica és capaç de vèncer l'atracció elèctrica que pateixen els electrons pels nuclis atòmics.
El confinament magnètic és útil perquè ens permet escalfar matèria a temperatures on cap recipient material es mantindria en estat sòlid.
Aquest fenomen també es troba en la naturalesa en els anomenats cinturons de Van Allen que protegeixen la Terra del vent solar.

## Vegeu també

* Energia nuclear
* Energia de fusió
* Reactor nuclear de fusió
# Confirmació papal

Amb el terme "confirmació papal" es defineix com la tendència de l'època carolíngia s'havia avançat a dir que l'elecció de l'emperador o el rei era legal i vàlid només si era formalment aprovada pel Papa o el seu representant, a través de la unció i la benedicció dels candidats.
# Como cierva sedienta

Como cierva sedienta per a soprano, cor i orquestra és una composició del 1998 d'Arvo Pärt. Es va estrenar el 3 de febrer de 1999 a Santa Cruz de Tenerife, amb la soprano Patricia Rozario i l'Orquestra Filharmònica de Copenhaguen dirigida per Okko Kamu, encarregada pel Festival de Música de Canàries. El 29 de març del mateix any es va tornar a representar a la sala de concerts d'Estònia i se'n va fer un documental.
El 16 de juny de 2000 es va estrenar la versió per a cor i orquestra femenina a Estocolm, per la Coral i Orquestra de la Ràdio Sueca, dirigida per Tõnu Kaljuste.
Como cierva sedienta és el primer treball d'Arvo Pärt per a soprano i orquestra.

## Referències

* 1 2 «Informació de l'obra» (en anglès). Universal Edition. [Consulta: 5 gener 2018].
* ↑ «Como cierva sedienta». Efis. [Consulta: 28 juny 2023].
* ↑ «Informació de l'obra» (en francès). Ircam. [Consulta: 5 gener 2019].
# Club Orientació Catalunya

Club Orientació Catalunya (COC) és un club esportiu de curses d'orientació de Barcelona creat el 1988.
El COC ha estat el club degà i pioner en curses d'orientació de Catalunya. Fou impulsat per Carles Lladó i Badia, que fou també fundador de la Federació de Curses d'Orientació de Catalunya (FCOC). Fundats en gairebé les mateixes dates, en la primera etapa del COC, aquest, fins i tot, arribà a confondres amb la mateixa FCOC. Aquest club reuní als màxims exponents i promotors d'aquest esport a Catalunya, arribant a proclamar-se campió de Catalunya de relleus masculins en els anys 1991, 2003, 2004, 2007 i 2008, i també de relleus femenins els anys 1995 i 1998. En alguna ocasió, també arribà a proclamar-se subcampió d'Espanya de relleus. A títol individual, molts dels seus corredors es proclamaren campions de Catalunya i d'Espanya, i alguns participaren en Campionats Mundials i en altres competicions internacionals com la Copa Llatina i el Trofeu Ibèric. La major part de la selecció catalana és formada per corredors d'aquest club. Ha organitzat diverses proves de la Lliga estatal i del calendari català i proves internacionals, com els 5 i 12 dies de Catalunya o el Trofeu Internacional Ciutat de Barcelona. També practica altres modalitats d'orientació com la BTT-O i l'esquí-O. Des de l'any 1997, el club publica periòdicament el butlletí OrientaCOC. Entre els atletes destacats que formen part del COC es troben Roger Casal Fernàndez, Anna Amigó Bertran i els germans Biel i Ona Ràfols i Perramon, que han esdevingut campions d'Espanya en nombroses ocasions.

## Referències

* 1 2 «Club Orientació Catalunya». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2020].

## Bibliografia

* Gallén Utset, Carles. UFEC, 1933-2008ː 75 anys d'esport a Catalunya, 2008.

## Enllaços externs

* Club Orientació Catalunya
# Club Olimpo

El Club Olimpo, també conegut com a Olimpo de Bahía Blanca, és un club de futbol i basquetbol argentí de la ciutat de Bahía Blanca.

## Història

El club va ser fundat el 15 d'octubre de 1910. El 1982 disputà el Torneo Regional, perdent la eliminatòria del grup 1 davant el Mariano Moreno. La temporada 2005-06 descendí de primera divisió, perdent el play-off davant Belgrano. El 2007-08 i 2010-11 retornà a Primera Divisió novament.

## Palmarès
### Futbol

* Primera B Nacional: 2009-10

### Basquetbol

* Campeonato Argentino de Clubes:
** 1974, 1978

## Referències

* ↑ «Olimpo squad». Soccerway, 16-08-2017 [Consulta: 16 agost 2017].
* ↑ «Club Olimpo De Bahía Blanca». Soccerway. Perform Group. [Consulta: 8 abril 2016].
* ↑ Pablo Ciullin. «Torneo Regional 1982». RSSSF, 21-07-2011. [Consulta: 8 maig 2013].
* ↑ Osvaldo José Gorgazzi. «2005/2006». Final Tables Argentina 2001-2010. RSSSF, 22-01-2009. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «Club Olimpo de Bahía Blanca: Trophies». Soccerway. Perform Group. [Consulta: 8 abril 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-03-08 a Wayback Machine.
* Olimpo de Bahía Blanca page at ESPN
# Club Nàutic les Bassetes

El Club Nàutic les Bassetes és un club situat en el municipi de Benissa, a la comarca de la Marina Alta (País Valencià). Compta amb 80 punts d'amarratge esportius, per a una eslora màxima permesa de 8 metres, sent el seu calat en bocana de 4 m. Va ser inaugurat el 1973, sent un dels primers ports construïts a la zona. Compta amb el distintiu de bandera blava des de 2001

## Referències

* ↑ Generalitat Valenciana, Club Nàutic Les Bassetes
* ↑ «Relació de ports amb bandera blava 2017 (en espanyol)». Arxivat de l'original el 2017-07-04. [Consulta: 12 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Club Nàutic Les Bassetes
# Comtat d'Albalat

El comtat d'Albalat fou una jurisdicció senyorial que comprenia la vila d'Albalat dels Sorells (l'Horta Nord) obtinguda el 1330 a favor de Berenguer de Codinats. Els Sorells, una família de mercaders que havien arribat a acumular una gran fortuna, van comprar el senyoriu el 1480. La família va créixer en poder polític i econòmic fins que en 1626 el Senyoriu d'Albalat va passar a ser Comtat, perquè el Rei Felip IV va concedir el Títol de Comte d'Albalat a Jaume Sorell i Boil.

## Referències

* ↑ «comtat d'Albalat». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 21 abril 2019].
* ↑ «Història d'Albalat dels Sorells». Ajuntament d'Albalat dels Sorells. [Consulta: 21 abril 2019].
# Constitució de Bangladesh

La Constitució de la República Popular de Bangladesh és el document constitucional de Bangladesh. Va ser adoptada el 16 de desembre de 1972, per part del Comitè de Redacció de la Constitució. Proporciona la labor dels bangladeixos, amb un govern parlamentari, drets humans i llibertats, poder judicial independent, govern democràtic local i burocràcia nacional. Incloent les referències de la Democràcia, el secularisme, el Socialisme i la Llengua bengalí.

## Referències

* ↑ «Constitutional Development». Banglapedia. [Consulta: 11 juliol 2017].
* ↑ «Article 9 of the Constitution of Bangladesh». Legislative and Parliamentary Affairs Division, Ministry of Law, Justice and Parliamentary Affairs. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ «Article 11 of the Constitution of Bangladesh». Legislative and Parliamentary Affairs Division, Ministry of Law, Justice and Parliamentary Affairs. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ «Article 12 of the Constitution of Bangladesh». Legislative and Parliamentary Affairs Division, Ministry of Law, Justice and Parliamentary Affairs. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ «Article 10 of the Constitution of Bangladesh». Legislative and Parliamentary Affairs Division, Ministry of Law, Justice and Parliamentary Affairs. [Consulta: 29 juny 2021].
# Collidosuchus

Collidosuchus és un gènere d'amfibi temnospòndil extint que va viure durant el període Permià en el que avui és Rússia. El gènere està inclòs dins de la família Archegosauridae. Fou descrit l'any 1997 per Y. M. Gubin i publicat a Skull morphology of Archegosaurus decheni Goldfuss (Amphibia, Temnospondyli) from the Early Permian of Germany. Alcheringa 21(2):103-121.

## Referències

* ↑ Marcellos Ruta, David Pisani, Graeme T. Lloyd, and Michael J. Benton (2007). A supertree of Temnospondyl cladogeneric patterns in the most species-rich group of early tetrapods. Proc. R. Soc. B 274, 3087-3095
* ↑ «Collidosuchus a Fossilworks». Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 10 novembre 2014].
* Els arquegosauroïdeus a Palaeos Arxivat 2010-01-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Collidosuchus a Fossilworks Arxivat 2014-10-18 a Wayback Machine.(anglès)
# Comunicació òptica

La comunicació òptica és qualsevol forma de comunicació que utilitza la llum com a medi de transmissió. Un sistema òptic de comunicació consisteix en un transmissor que codifica el missatge dins d'un senyal òptic; un canal, que transporta el senyal al seu destí; i un receptor, que reprodueix el missatge des del senyal òptic rebut.

## Formes de comunicació òptica

Hi ha moltes formes de comunicacions òptiques no tecnològiques, incloent-hi el llenguatge corporal i el llenguatge de senyals. Tècniques com el telègraf òptic, les banderes de senyals, senyals de fum i fogueres van ser les primeres formes de comunicació òptica tecnològiques.
L'heliògraf utilitza un mirall per reflectir la llum del sol cap distants observadors. Movent el mirall, els observadors distants veuen espurnes de llum que poden ser usats per enviar senyals en codi. De manera similar, els vaixells de l'armada utilitzen un reflector de senyals per a senyalitzar a codi Morse.
Les bengales d'auxili són utilitzades pels navegants en situacions d'emergència, mentre que els fars i les llums de navegació s'utilitzen per comunicar els perills de la navegació.
Els avions utilitzen llums d'aterratge per a un aterratge segur als aeroports, especialment a la nit. Les aeronaus que aterren als portaavions utilitzen un sistema similar, il·luminant la coberta del transport. Els sistemes de llum comuniquen la posició correcta en què ha d'aterrar l'aeronau.

### Comunicació per fibra òptica

La fibra òptica és el canal més comú utilitzat actualment per a les comunicacions òptiques, però existeixen altres tipus de guies d'ones que no necessiten un equip de comunicacions, i que, fins i tot, han format canals de molt curta distància (com ara, xip a xip i intraxip) als assaigs de laboratori.
Els transmissors en les línies de fibra òptica són generalment LED o díodes làser. La radiació infraroja és la més utilitzada en aquestes xarxes, ja que es transmet amb menys atenuació i dispersió. Per codificar el senyal es fa servir comunament modulació de la intensitat, encara que s'ha demostrat en proves de laboratori que es pot modular la fase i la freqüència. La necessitat d'un senyal periòdic regeneratiu, va ser àmpliament superada amb la introducció de l'amplificador de fibra dopada d'erbi, que va estendre les distàncies d'enllaç a un cost significativament menor.

### Sistema de comunicació òptica d'espai lliure

Els sistemes òptics d'espai lliure són generalment utilitzats per a la comunicació d'"última milla" i poden funcionar a distància de diversos quilòmetres de llarg sempre que hi hagi una clara línia de visió entre l'emissor i el receptor, i el receptor òptic pugui descodificar la informació transmesa. IrDA és un exemple dels sistemes òptics d'espai lliure a baixa velocitat i curtes distàncies utilitzant LED infrarrojos.

## Vegeu també

* Optoacoblador

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Laser Physics and Technology
* Fiber-Optic Technologies by Vivek Alwayn
# Consell de la Vall

Consell de la Vall (francès Conseil de la Vallée, italià Consiglio della Valle) és el nom oficial del Consell Regional de la Vall d'Aosta, denominació aprovada en l'estatut especial de 1948.

## Competències

El poder legislatiu el té la Giunta Regionale, formada per 35 membres i un president, que nomenen el Consell de la Vall, amb poder executiu. Tenen competències en beneficència, municipalitat i serveix comunitaris a nivell local.
L'article 2 de l'estatut els atribueix competències en l'estatut jurídic del personal al seu servei, en circumscripcions municipals i en policia local. Segons l'article 117 de la Constitució Italiana del 1948, poden elaborar lleis pròpies, que estaran sotmeses al parer del govern de Roma, i tindrà competències en ordenament administratiu, circumscripció municipal, política local, fires i mercats, beneficència pública i assistència sanitària, formació professional, museus i biblioteques, urbanística, turisme, carreteres regionals, ports lacustres, fonts termals, cacera, pesca, artesania i agricultura. De fet, des de començaments dels 90 gestionen el 90% dels impostos propis i gaudeixen d'un règim fiscal força favorable.

## Història

La idea del Consell de la Vall correspon a una Assemblea representativa de tots els valdostans amb capacitat per a prendre decisions importants, que té l'origen a les chartes de franchises, la primera de les quals fou concedida per Humbert Blancamà el 1032. Aquestes llibertats locals van resistir fins a l'arribada de la Unificació italiana i van rebre un cop molt fort amb la instauració del feixisme.
En caure Benito Mussolini, els nacionalistes valdostans van presentar les seves reivindicacions al Comitè d'Alliberament Nacional italià, qui el 29 de desembre de 1945 autoritzarà l'establiment del primer primer consell de 25 membres, presidit per l'historiador Federico Chabod, i que elegirà la primera Junta regional el 1946. Les primeres eleccions regionals se celebraren el 24 d'abril de 1949, en la que, endemés, serà escollit el President de la Vall d'Aosta.

## Enllaços externs

* Web institucional
# Companyia Telefònica del Vallès

La Companyia Telefònica del Vallès fou una companyia de telecomunicacions privada establerta al Vallès Occidental el 1913.

## Història

El 16 de desembre de 1877 es va fer la primera prova d'una instal·lació telefònica a la península entre dues sales de l'Escola Industrial de Barcelona. Deu dies més tard, el 26 de desembre de 1877 es fa la primera conferència de llarga distància entre Barcelona i Girona. Set anys més tard el 1884 el Reial Decret establia a Espanya el monopoli del servei telefònic a favor de l'Estat. I només al cap de dos anys (i donat que l'Estat no hi estava interessat) el 1886 es va autoritzar l'explotació als particulars. El 20 d'abril de 1895 s'inaugura la línia telefònica interurbana entre Barcelona (Saragossa) i Madrid.
El 29 de maig 1896 la Dirección General de Correos emet una ordre per mitjà de la qual prohibeix usar el català en les comunicacions interurbanes. Prohibició que finalitzà el 20 de juny 1896 quan un Reial Decret autoritza l'ús del català en les comunicacions interurbanes i la redacció de telegrames, abolint així la prohibició anterior. En total, va estar vigent menys d'un mes.
El 1913 s'inaugura el servei privat de la Companyia Telefònica del Vallès.
El 1914 n'Enric Prat de la Riba presideix la Mancomunitat de Catalunya. I el 19 d'abril de 1924 es constitueix a Madrid la Compañía Telefónica Nacional de España (CTNE, participada per l'americana ITT). Després de la guerra civil es nacionalitzen les petites operadores privades, formant un monopoli públic que continuarà durant tot el període de la dictadura. I que propiciarà episodis d'ineficiència absoluta com cues de fins a sis mesos per a la provisió d'una línia de telefonia bàsica a mitjans dels anys 1980. L'1 de gener de 1988 entra en vigor la nova Llei d'Ordenació de les Telecomunicacions (LOT), que "suposa" l'entrada d'altres operadors… i entre altres coses, permet la llibertat de terminals. A la pràctica la liberalització no arriba de forma efectiva fins a l'1 de desembre de 1998 quan es posa en marxa el segon operador amb llicència per a telefonia bàsica.

## Referències

* 1 2 VEA,Andreu Comunicacions i internet. Hem perdut el nord? Una tasca històrica. Cal fibrejar el territori Arxivat 2013-11-26 a Wayback Machine.. PDF Stanford University. Palo Alto (Califòrnia, USA). CC-BY-SA
# Companyia d'Àfrica

La Companyia d'Àfrica (Compagnie d'Afrique, nom oficial Compagnie royale du Sénégal, de la côte de Guinée et d'Afrique, però coneguda pel seu nom abreujat) fou una companyia comercial francesa. La Companyia del Senegal va rebre el 1674 privilegi comercial entre el Cap Blanc i el Cap de Bona Esperança, però no fou capaç de complir amb les seves obligacions i el 1681 el privilegi fou transferit a la Companyia d'Àfrica, fundada pel financer parisenc Claude d'Appougny, senyor de Chambreuil, rodejat d'una sèrie d'homes de negocis propers a la cort. En aquest moment els establiments francesos de l'Àfrica occidental estaven formar per quatre establiments i no menys de quatre magatzems comercials:
* Saint Louis del Senegal
* Illa de Gorée
* Albreda (a Gàmbia)
* Ouidah (al modern Benín)
Magatzems: Rufisque (Rio Fresco), Joal, Portudal, Badagry.
Denis Basset va ser designat administrador (1682-1694) però després fou enviat a Gorée. El 1681 el director general Dancourt va voler remuntar el riu fins al país de Galam, junt amb el cirurgià Lemaire, però va fracassar per l'hostilitat dels indígenes. El 1682 el director Louis Moreau de Chambonneau va reprendre l'intent i va arribar al Futa Toro sense arribar al Galam pel motí dels portadors i davant l'amenaça de l'imam Nasir al-Din que predicava a la zona la guerra contra els caps animistes de la costa acusats de comerciar amb els europeus. La companyia d'Àfrica va agafar el nom de Companyia de Guinea el 1685.

## Referències

* Présences françaises outre-mer (XVIe-XXIe siècles). Tome I, Académie des Sciences d'Outre-Mer, sota la direcció de Philippe Connichon, Pierre Geny i Jean Nemo
# Consolat General d'Alemanya a Barcelona

El Consolat General de la República Federal d'Alemanya a Barcelona (en alemany: Generalkonsulat der Bundesrepublik Deutschland) és la missió diplomàtica d'Alemanya a la ciutat de Barcelona. La seu es troba a la Torre Mapfre, al número 16-18 del carrer de la Marina, a Barcelona.
El consolat és supervisat per l'ambaixada alemanya a Madrid. Des del 16 d'abril de 2021, el cònsol general és Dirk Joachim Albert Rotenberg.
El 22 de juny de 2012, quan el consolat alemany estava ubicat al número 111 del passeig de Gràcia, fou ocupat pels autodenominats «iaioflautes» durant una estona per protestar contra el rescat bancari i també l'especulació dels bancs alemanys al sud d'Europa. En 2018, en el marc de les mobilitzacions contra la detenció del president de la Generalitat a l'exili Carles Puigdemont per les autoritats alemanyes, es va produir una gran manifestació que va acabar davant del consolat ja en la Torre Mapfre. En la seu consolar no va ser exempt de la tensió i es van produir càrregues policials contra els manifestants. A més, un grup de manifestants van aconseguir despenjar la bandera espanyola que onejava el consolat i la va substituir per l'estelada.

## Referències

* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». Gencat.cat. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Lista Consular» (pdf) (en castellà). Ministeri d'Assumptes Exteriors, Unió Europea i Cooperació espanyol, 10-09-2021. Arxivat de l'original el 7 d’octubre 2021. [Consulta: 1 d’octubre 2021].
* ↑ «Un centenar de 'iaioflautes' ocupen el consolat alemany a Barcelona». ElPeriódico.cat, 22-06-2012. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Els "iaioflautes" porten al consolat alemany la seva indignació pel rescat bancari». CCMA.cat, 22-06-2012. [Consulta: 1r octubre 2021].
* 1 2 «Barcelona: Tensión y heridos en las protestas por la detención de Puigdemont» (en castellà). DW.com, 25-03-2018. [Consulta: 1r octubre 2021].
* ↑ «Vídeo: Els manifestants canvien la bandera espanyola per l'estelada al consolat alemany». ElNacional.cat. [Consulta: 1r octubre 2021].