OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meka Whaitiri

Meka Whaitiri (nascuda a Manutuke, Gisborne) és una política neozelandesa i diputada de la Cambra de Representants de Nova Zelanda, representant la circumscripció electoral d'Ikaroa-Rāwhiti des de l'elecció parcial d'Ikaroa-Rāwhiti de 2013. És membre del Partit Laborista.

## Inicis

Whaitiri va néixer a Manutuke, una vila a la regió de Gisborne. Va créixer a Hastings on seria una alumna destacada a l'Escola Secundària de Karamu (Karamu High School). Els seus estudis terciaris els realitzà a la Universitat Victòria de Wellington, d'on es graduà amb un màster en educació. Forma part de les iwis Ngāti Kahungunu i Rongowhakaata.
Ha estat assessora pel Ministre d'Afers Maoris i entre el 2009 i 2013 va ser la gerenta de l'iwi Ngāti Kahungunu, la tercera iwi més gran de Nova Zelanda.

## Diputada

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Circumscripció | Partit |
| 2013-actualitat | 50 | Ikaroa-Rāwhiti | Ikaroa-Rāwhiti | Laborista |
En morir el diputat d'Ikaroa-Rāwhiti des de les eleccions generals de 1999 Parekura Horomia el 29 d'abril de 2013, hi va haver una posició vacant per al diputat d'aquesta circumscripció; aquesta posició vacant donà lloc a una elecció parcial per assegurar-se'n representació de l'electorat de la circumscripció fins a les pròximes eleccions generals. Whaitiri, que era una de les sis persones del Partit Laborista que optaren a aquesta elecció parcial, fou elegida com a candidata.
El 29 de juny de 2013 resulta electa amb el 41,52% del vot. En segon lloc quedà Te Hāmua Nikora del Partit Mana amb el 24,78% del vot. Els quatre primers canditats van assolir més del 10% del vot cadascun. Va guanyar per una majoria de més de 1.700 vots.

## Vida personal

Whaitiri té dos fills.

## Referències

* 1 2 3 4 (anglès) «Meka Whaitiri». Partit Laborista de Nova Zelanda. [Consulta: 28/06/2013.]
* ↑ (anglès) «QuickStats About Māori». Statistics New Zealand. [Consulta: 28/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Labour MP Parekura Horomia dies». The New Zealand Herald. [Publicació: 29/04/2013.] [Consulta: 28/06/2013.]
* ↑ (anglès) Chapman, Kate: «June by-election for Horomia's seat». Stuff.co.nz. [Publicació: 08/05/2013.] [Consulta: 29/04/2013.]
* ↑ (anglès) Coatsworth, Moira: «Six Nominees For the Labour Candidacy In the Ikaroa-Rāwhiti Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.». Partit Laborista de Nova Zelanda. [Publicació: 23/05/2013.] [Consulta: 28/06/2013.]
* ↑ (anglès) «Labour selects Meka Whaitiri». The New Zealand Herald. [Publicació: 26/05/2013.] [Consulta: 28/06/2013.]
* ↑ (anglès) «By-Election Results -- Ikaroa-Rāwhiti». Comissió Electoral. [Consulta: 29/06/2013.]
* ↑ (anglès) Trevett, Claire: «Labour's Meka Whaitiri leads Ikaroa-Rawhiti by-election». The New Zealand Herald. [Publicació: 29/06/2013.] [Consulta: 29/06/2013.]

## Vegeu també

* Elecció parcial d'Ikaroa-Rāwhiti de 2013
* Partit Laborista de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Informació sobre Meka Whaitiri a la pàgina web del Parlament de Nova Zelanda Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Meka Whaitiri a la pàgina web del Partit Laborista
# Ocata

«Ocata» té aquests significats:
* Ocata (barri del Masnou), barri del Masnou (Maresme)
* Platja d'Ocata, del barri del Masnou.
* Plaça d'Ocata, del barri del Masnou.
* Estació d'Ocata, estació de ferrocarril propietat d'Adif al barri d'Ocata del Masnou
* L'Ocata, masia del municipi de Castellar de la Ribera (Solsonès)
* Turó de l'Ocata, muntanya del municipi de Castellar de la Ribera (Solsonès)
* Serra de l'Ocata, serralada del municipi de Masquefa (Anoia)
* Torrent de l'Ocata, curs fluvial de la comarca de l'Anoia
* El Serrat de l'Ocata, entitat de població del municipi de l'Ametlla del Vallès (Vallès Oriental)
* El Serrat de l'Ocata (Figaró-Montmany), serralada al municipi de Figaró-Montmany (Vallès Oriental)
# Ocaña (desambiguació)

«Ocaña» té aquests significats:
* Toponímia:
** Ocaña, és una població de la província de Toledo
** Mesa de Ocaña, comarca de la província de Toledo.
* Biografies:
** Jesús Luis Ocaña Pernía, ciclista espanyol dels anys 70.
** Maria Teresa Ocaña i Gomà, directora del Museu Nacional d'Art de Catalunya
** Ocaña, José Pérez Ocaña (Andalusia, 1947 - Barcelona, 1983), pintor naïf, activista del moviment homosexual durant la Transició, conegut personatge, feia accions artístiques
# Nunligran

Nunligran (en rus: Нунлигран) és un poble del districte autònom de Txukotka, a Rússia, que el 2015 tenia 302 habitants.

## Enllaços externs

* Nunligran
* Nunligran al lloc web del districte rural
# Nunn

Nunn és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 471 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nunn tenia 471 habitants, 158 habitatges, i 118 famílies. La densitat de població era de 102,7 habitants per km².
Dels 158 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 24,7% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 16,3% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.714 $ i la renda mediana per família de 40.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 14.769 $. Entorn del 17,2% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nunn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nunn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Can Mestre dels Clapers

Can Mestre dels Clapers és una obra de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia situada a xaloc del nucli de Ribes, prop de la carretera C-15 B i a tocar de Can Quadres de la Timba. És un edifici de planta irregular i tres crugies, al qual s'adossen per mestral diverses dependències agrícoles. Consta de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. S'hi accedeix per un portal d'arc de mig punt adovellat, amb un brancal parcialment tapat per un contrafort. Entorn el portal s'hi distribueixen aleatòriament diverses obertures d'arc pla arrebossat, de les mateixes característiques que a la resta de les façanes. El ràfec presenta una imbricació de rajols i teules ceràmiques. El revestiment dels murs es conserva amb l'arrebossat original. A la façana lateral hi ha adossats diversos cossos d'un i dos nivells d'alçat, alguns dels quals alberguen els cups. Un baluard amb una portalada amb llinda de fusta tanca la casa frontalment.

## Història

Al cadastre de l'any 1717 hi apareix un tal Francisco Mestre dels Clapers. Més endavant, segons consta en el llibre d'Apeo de l'any 1847, la masia pertanyia a Pere Ràfols.

## Referències

* 1 2 «Can Mestre dels Clapers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* 1 2 Can Mestre dels Clapers, Mapa de patrimoni cultural de la Diputació de Barcelona
# Can Messeguer

«Can Messeguer» té aquests significats:
* Can Messeguer (Castellar del Vallès), masia al municipi de Castellar del Vallès (Vallès Occidental)
* Can Messeguer (la Roca del Vallès), edifici al municipi de la Roca del Vallès
* Can Messeguer (Sant Feliu de Buixalleu), masia de Sant Feliu de Buixalleu (Selva)
* Can Messeguer (Sant Feliu de Llobregat), masia al municipi de Sant Feliu de Llobregat
# Can Mestre Xic (Sant Pere de Ribes)

Can Mestre Xic és una obra noucentista de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa situada al nucli de Ribes que delimita amb la finca de Can Punxes. És un edifici cantoner de planta rectangular i dues crugies. Consta de planta baixa i pis i té la coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. La planta baixa s'obre amb un portal i un finestral d'arc rebaixat ceràmic essaltat amb una motllura. Els tres finestrals del primer pis (el central es troba tapiat) són d'arc mixtilini i tenen sortida a un balcó corregut de baranes forjades. El coronament de l'edifici està decorat amb una imbricació dentada suportada per petites mènsules, interromput a la part central per un capcer quadrangular d'igual decoració. A nivell de forjat hi ha una cornisa i a mitja alçada del primer nivell hi ha un fris de rajola ornamental. L'acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc i les obertures i cornises de color rosat. El Catàleg de Protecció del Patrimoni Històric-Artístic del Pla General d'Ordenació Urbana de l'any 2001 en protegeix la façana.

## Referències

* 1 2 «Can Mestre Xic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ Can Mestre Xic, Mapa de patrimoni cultural de la Diputació de Barcelona
# Carini

Carini, municipi de la ciutat metropolitana de Palerm, al N.O. de Sicília, Itàlia. Limita amb els municipis de Capaci, Cinisi, Giardinello, Monreale, Montelepre, Partinico, Terrasini i Torretta. Es troba a 170 metres sobre el nivell del mar, en l'interior de la cadena muntanyenca dels Ericini que van des de Punta Lilibeo fins a Capo Gallo. Distant al voltant de 25 km de Palerm, el seu territori s'estén fins al Mar Tirrè.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Gaetano La Fata detto Tanino | Llista cívica |
# Mascaret

Un mascaret és un fenomen de brusca sobreelevació de l'aigua en el curs inferior d'un riu o en un estuari. És provocat pel xoc del corrent natural del riu amb la pujada d'una marea alta, que ocasiona una sola onada que remunta el corrent del riu terra endins. Els més notables solen produir-se durant les sizígies dels equinoccis.
El mascaret equival, en els rius, al fenomen que en física ondulatòria s'anomena solitó.
Són famosos el mascaret del riu Qiantang, a la Xina; el del Severn, a la Gran Bretanya; el dels rius Garona i Dordonya, a França, que és el més proper a Catalunya, i el de l'Amazones. Aquest darrer, localment anomenat pororoca, genera una onada d'1,5 a 4 m que avança a una velocitat de 60 km/h estuari amunt. Es considera que la manca de delta al riu Amazones es podria deure precisament a l'erosió causada pel seu mascaret.

## Referències

* ↑ Du mouvement des ondes et des travaux hydrauliques maritimes. Anselin, 1831, p. 78–.
* ↑ Mosaic. The Foundation, 1986, p. 2–.
* ↑ Mathurin-Jacques Brisson. Diccionario universal de Física. en la Imprenta Real, 1802, p. 96–.
* ↑ Video: Pororoca la ola que surfeas en el Amazonas.

## Enllaços externs

* http://estuairegironde.pagesperso-orange.fr/mascaret/index.html
* http://archaero.com/mascaret.htm
# Milanès

El milanès o milanés és el dialecte central del llombard occidental. Es parla principalment a Milà i la seva província i al nord de la província de Pavia.

## Distribució

La parla del milanès es concentra principalment al voltant de Milà i la seva província, arribant fins al nord de la província de Pavia. Es parlen subdialectes del milanès a l'oest de la província (Castano Primo, Turbigo, Abbiategrasso, Magenta), a l'est (Gorgonzola, Cassina de' Pecchi, Cernusco sul Naviglio, Segrate, Bellinzago), zones al nord de la Naviglio Martesana (Carugate, Cassano d'Adda, Inzago, Gessate) i a certes àrees on el dialecte esdevé de transició (entre Saronno i Rho), al sud (Binasco i Melegnano), i al nord de la província de Pavia (nord de la línia entre Bereguardo i Landriano, que inclou Trovo i Casorate Primo).

## Referències

* ↑ «Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «Saggio sui dialetti gallo-italici» (en italià). B. Biondelli. [Consulta: 7 gener 2021].
# Milans del Bosch

Milans del Bosch és el nom dels següents personatges:
* Francesc Milans del Bosch i Arquer (1769-1834), militar que organitzà els Miquelets durant la Guerra de la Independència
* Llorenç Milans del Bosch i Mauri (1816-1880), capità general de Castella en el Sexenni Democràtic
* Joaquim Milans del Bosch i Carrió (1854-1936), capità general de Catalunya entre 1918 i 1920, governador civil de Barcelona
* Jaime Milans del Bosch y Núñez del Pino (1891-1983), militar fill d'en Joaquim Milans del Bosch i Carrió.
* Jaime Milans del Bosch y Ussía (1915-1997), militar que participà en el cop d'estat del 23-F
* Joan Balle i Milans del Bosch (1780 - Barcelona, 1845), advocat i polític liberal
# Milà-Sanremo 1982

La Milà-Sanremo 1982 fou la 73a edició de la Milà-Sanremo. La cursa es disputà el 20 de març de 1982 i va ser guanyada pel francès Marc Gomez, que s'imposà en solitari a la meta de Sanremo.
260 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 81 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Marc Gomez | Wolber-Spidel | 7h 04' 12" |
| 2 | Alain Bondue | La Redoute-Motobecane | + 10" |
| 3 | Moreno Argentin | Sammontana-Benotto | + 2' 01" |
| 4 | Francesco Moser | Famcucine | m. t. |
| 5 | Tommy Prim | Bianchi-Piaggio | m. t. |
| 6 | Claudio Bortolotto | Del Tongo-Colnago | m. t. |
| 7 | Silvano Contini | Bianchi-Piaggio | m. t. |
| 8 | Patrick Versluys | Sunair-Colnago-Campagnolo | + 2' 42" |
| 9 | Leo van Vliet | TI-Raleigh-Campagnolo | + 3' 35" |
| 10 | Walter delle Case | Atala-Campagnolo | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets a les-sports.info
# Miller (Dakota del Sud)

Miller és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.530 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Miller tenia 1.530 habitants, 720 habitatges, i 406 famílies. La densitat de població era de 621,8 habitants per km².
Dels 720 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 43,5% no eren unitats familiars. En el 41,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,1% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 33,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.929 $ i la renda mediana per família de 39.293 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.962 $ mentre que les dones 17.216 $. La renda per capita de la població era de 18.401 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Miller». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Miller». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Miller (Nebraska)

Miller és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 156 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Miller tenia 156 habitants, 64 habitatges, i 38 famílies. La densitat de població era de 162,8 habitants per km².
Dels 64 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.000 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 13.968 $. Cap de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Miller». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Miller». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Melanophryniscus orejasmirandai

Melanophryniscus orejasmirandai és una espècie d'amfibi que viu a l'Uruguai.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lavilla, E. & Langone, J. 2004. Melanophryniscus orejasmirandai. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Melanophryniscus simplex

Melanophryniscus simplex és una espècie d'amfibi que viu al Brasil. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Garcia, P. 2004. Melanophryniscus simplex. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Mers Sultan

Mers Sultan (en àrab مرس السلطان, Mars as-Sulṭān; en amazic ⵎⴰⵔⵙ ⵙⵓⵍⵟⴰⵏ) és un districte (arrondissement) de la ciutat de Casablanca, dins la prefectura de Casablanca, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 129.758 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Missioneres de la Divina Providència

Les Missioneres de la Divina Providència fou una congregació catòlica fundada el 1944 a Algemesí pel sacerdot Bernardo Asensi Cubells. Aquesta organització s'encarregava "d'evangelitzar als pobres, donar la catequesi, atendre les parròquies i el servei domèstic dels sacerdots diocesans i crear guarderies infantils".
La seu es troba en la casa de la beata Josepa Naval i Girbés. Les membres no han sigut monges o religioses perquè no va ser aprovada per l'Institut de la Vida Consagrada. Des de dècades va gestionar una sèrie de nou immobles, entre d'altres l'escoleta infantil Virgen del Pilar, situada a Bonrepòs i Mirambell. El quatre de juny de 2017 va deixar de viure un dels membres, la germana Encarna. Pocs dies després fou dissolta per ordre del Arquebisbat de València justificant-se en que l'associació tenia menys de tres membres, que és el número mínim, i li foren assignats dos gestors nomenats per l'arquebisbe d'aleshores Antonio Cañizares Llovera. A més l'Arquebisbat valencià bloquejà els comptes bancaris de l'entitat, la guarderia de Benrepòs passà a ser gestionada per la Fundació Sant Vicent Màrtir i passaren els registres comptables de l'organització a la Fiscalia perquè sospiten de malversació de fons per part de la directora Rosa Choque. Respecte la guarderia de Bonrepòs hi hagué una reacció negativa per part de l'alcalde Rubén Rodríguez, les famílies clientes i alguns altres veïns. El 7 de juny els membres de l'associació demanaren una explicació a per què l'arquebisbat creu que hi ha moviments fiscals anòmals. El 9 de juny es reuniren els membres de l'associació amb membres de l'arquebisbat i aconseguiren un pacte per realitzar una auditoria dels comptes, evitant portar el cas als jutjats.

## Referències

* ↑ Colomer Pellicer, 2013, p. 416-417.
* ↑ Colomer Pellicer, 2013, p. 417.
* ↑ «Algemesí acoge mañana el estreno de una película-documental sobre la beata Josefa Naval protagonizada por 50 vecinos». El Periòdic, 27-06-2016 [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ Contreras, Voro «El Arzobispado disuelve una entidad religiosa y denunciará a su directora por posible malversación». Levante-EMV, 06-06-2017 [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ «Las monjas de Bonrepós piden a la Iglesia que aclare los «movimientos anómalos»». Las Provincias, 07-06-2017 [Consulta: 10 juny 2017].
* ↑ «La asociación de misioneras de Bonrepós evitará la vía judicial con una auditoría». Las Provincias, 09-06-2017 [Consulta: 10 juny 2017].

## Bibliografia

* Colomer Pellicer, Francisca «Un informe del arzobispo de Valencia sobre el Opus Dei para la nunciatura de Madrid (1941)». Studia et Documenta: rivista dell'Istituto Storico San Josemaría Escrivá, 7, 2013, pàg. 403-432.
# Missioneres de la Immaculada Concepció

Les Missioneres de la Immaculada Concepció són una congregació religiosa fundada per Alfonsa Cavin i el bisbe Josep Domènec Costa i Borrás en 1850. Les seves germanes, anomenades Germanes Concepcionistes, posposen al seu nom les sigles M.I.C..
No s'han de confondre amb la congregació de les Franciscanes Missioneres de la Immaculada Concepció, fundada per una companya de Cavin.

## Història

Alfonsa Cavin Millot era una religiosa de les Germanes de la Sagrada Família de Bordeus, enviada amb tres germanes a Mataró, on arribà en 1846 per fundar-hi una escola per a les nenes pobres (Mataró tenia llavors 17.000 habitants i una industrialització creixent, però cap escola per a dones). Alfonsa trobà que la tasca era molt més gran i començà a atendre les necessitats d'orfes, ancianes i dones sense recursos en general; en 1847 obrí un orfanat. Aquestes activitats provocaren conflictes amb les autoritats de Bordeus.
Amb el suport del bisbe de Barcelona, Josep Domènec Costa i Borràs, decideix de separar-se'n i crear una nova congregació per treballar directament amb la gent del país. Tots dos funden un nou institut, les Germanes de la Concepció, el 4 d'agost de 1850. En 1902 fou aprovada per la Santa Seu i passa a ser un institut de dret pontifici amb el nom de Missioneres de la Immaculada Concepció.
Es difongué ràpidament per tot Catalunya. En 1885, des de la casa de Barcelona, sortiren les primeres missioneres cap a Guinea Equatorial, on van cridades pels pares claretians, que s'hi havien instal·lat.

## Activitat i difusió

Les Germanes Concepcionistes ajuden al desenvolupament espiritual i material de tothom, però especialment de les dones i els necessitats. Fan educació de la dona i assistència en sentit ampli: escoles, internats, atenció a orfes, hospitals, llars d'avis, tallers d'acollida i promoció de la dona, etc.
En 2011 compta amb 431 germanes en 61 cases. Són presents a (per ordre d'arribada de les germanes): Espanya, Itàlia, Guinea Equatorial, Argentina, Veneçuela, Colòmbia, Libèria, Ghana, Togo, Paraguai, Mèxic i Camerun.

## Vegeu també

* Magdalena Cruells i Comas

## Bibliografia

* Lloc web de la congregació. Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine.
* Misioneras de la Inmaculada Concepción: siguiendo a Jesús Misionero. Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine.