OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sent Sauve de Tol

Sant Sauve de Tol (en francès Saint-Silvain-sous-Toulx) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 163 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Carrefour des Quatre Provinces.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 258 | 211 | 191 | 179 | 163 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Lesage | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Situació de competició

Situació de competició és una expressió utilitzada en electrònica i en programació concurrent. Prové de l'anglès race condition (tot i que seria millor parlar d'estat de competició, igual que es parla d'estat d'espera). Una situació de competició descriu l'error que es produeix en programes o circuits lògics quan no han estat dissenyats adequadament per a la seva execució simultània amb altres.
Un exemple típic és l'interbloqueig que es produeix quan dos processos estan esperant que l'altre faci una acció. Com que els dos estan esperant, cap arriba a realitzar l'acció que l'altre espera.
Aquest tipus d'errors de programació poden ser aprofitats per exploits locals per a vulnerar els sistemes.

## Vegeu també

* Bloqueig mutu

## Enllaços externs

* Starvation and Critical Race Analyzers for Ada
* Article "Secure programmer: Prevent race conditions-Resource contention can be used against you" by David A. Wheeler
* Interview with Dmitriy Vyukov - the author of Relacy Race Detector (RRD)
# Sinclair

«Sinclair» té aquests significats:
* Biografies:
** Sinclair (cantant francès) (Tours, 1970), cantant de música pop de França.
** Sinclair Lewis (Sauk Centre, 1885 - Roma, 1951), escriptor i dramaturg estatunidenc.
** Clive Sinclair (Richmond, Londres, 1940), empresari i inventor britànic.
** Christine Sinclair (Burnaby, Colúmbia Britànica, 1983), futbolista canadenc.
** Scott Andrew Sinclair (Bath, 1989), futbolista anglès.
* Geografia: Sinclair (Wyoming), població dels Estats Units a l'estat de Wyoming.
* Informàtica:
** Sinclair Research, empresa d'electrònica de consum anglesa.
** Sinclair ZX80, primer microordinador fet per Sinclair Research, presentat el 1980.
** Sinclair ZX81, segon microordinador fet per Sinclair Research, presentat el 1981.
** Sinclair QL, ordinador personal de 16 bits llançat per Sinclair Research.
# Winstonville

Winstonville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winstonville tenia 319 habitants, 116 habitatges, i 77 famílies. La densitat de població era de 424,7 habitants per km².
Dels 116 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 28,4% hi vivien parelles casades, en un 27,6% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 31,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 12,2% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.125 $ i la renda mediana per família de 17.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.917 $ mentre que les dones 11.875 $. La renda per capita de la població era de 6.269 $. Entorn del 42,7% de les famílies i el 45,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winstonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winstonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sofia Montaner Arnau

Sofia Montaner i Arnau (Ossera, 10 de març de 1908 - 14 de desembre de 1996) fou una trementinaire catalana i la darrera que va exercir aquest ofici.

## Biografia

Sofia Montaner va néixer a Ossera, a la Vall de la Vansa, el 10 de març de 1908. Als 10 anys, va iniciar-se en l'ofici de trementinaire (anar pel món) de la mà de la seva àvia i després amb la seva mare. També va anar a servir a Terrassa. El seu pare tenia un ramat no transhumant, però el va perdre durant la Guerra Civil.
L'any 1936 es va casar amb Miquel Borrell, del mateix poble, fill de trementinaire. En Miquel havia anat pel món amb la seva mare perquè no tenia cap filla. El seu pare treballava al bosc i anava a segar. En Miquel també va fer durant molt de temps de segador i de llenyataire. Després de la guerra, Sofia va exercir l'ofici de trementinaire amb la seva sogra, amb les dues filles grans separadament, amb noies llogades, amb una dona del seu poble de la mateixa edat, i finalment amb el seu marit, amb qui va viatjar fins al 1982. Aquest és un dels pocs casos en què un home va exercir l'ofici. Sofia va fer el darrer viatge el 1984 quan tenia 73 anys.
Sofia Montaner va morir el 14 de desembre de 1996 a La Seu d’Urgell

## Llegat

El desembre de 1998 es va inaugurar a Tuixent el Museu de les Trementinaires, un homenatge a aquestes dones valentes i una nova contribució post mortem a les transformacions econòmiques, culturals i socials de la vall de la Vansa.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari biogràfic de dones. «Sofia Montaner Arnau». Xarxa Vives d'Universitats (CC-BY-SA via OTRS). Arxivat de l'original el 2021-11-29. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Clara Garí De Aguilera. Dones Sàvies: Les Trementinaires, Sofia D'Ossera.». Biblioteca Virtual de Investigación Duoda. Universitat de Barcelona, 09-07-2013. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Visita al cor de Catalunya: Gósol i la Vall de la Vansa». Estel Roig, 23-11-2018. [Consulta: 7 novembre 2021].

## Bibliografia

* Frigolé, Joan. Dones que anaven pel món. Generalitat de Catalunya, 2007. ISBN 978-84-393-7511-1.
# Çò de Brastet

Çò de Brastet és una casa renaixentista d'Unha al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Antic casal senyorial d'època renaixentista (1580), situat en el camí a Salardú, a l'entrada oriental del poble d'Unha. De planta quadrada, és fortificat als angles N i S per dues torretes de guaita que descansen sobre mènsules cròniques de pedra picada, i amb coberta a quatre vessants, amb llucanes. En destaquen també el portal i els finestrals, de pedra, amb motllures decoratives.

## Història

La casa, que havia pertangut als Blanc i per matrimoni passà als Moga (1750) i als Ademà (1840), ha estat restaurada recentment.

## Referències

* 1 2 «Çò de Brastet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 29 març 2019].
# Rivulus wassmanni

Rivulus wassmanni és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 5,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ «Rivulus wassmanni». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Sent Morelh

Sent Maurèlh (en francès Saint-Moreil) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 292 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Bourganeuf - Royère-de-Vassivière.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 475 | 354 | 325 | 287 | 292 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Robert Poulier | |
| 2008- | Joseph Lehericy | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana a lemosin.net.
# Eureka Springs

Eureka Springs és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eureka Springs tenia 2.278 habitants, 1.119 habitatges, i 569 famílies. La densitat de població era de 129,7 habitants/km².
Dels 1.119 habitatges en un 19,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,4% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 49,1% no eren unitats familiars. En el 41% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,97 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 33,4% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.547 $ i la renda mediana per família de 40.341 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.188 $ mentre que les dones 17.161 $. La renda per capita de la població era de 18.439 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eureka Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eureka Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Portada/article juny 13
## Complex de l'exosoma

El complex de l'exosoma és un complex multiproteic capaç de degradar diversos tipus de molècules d'ARN (àcid ribonucleic). Els exosomes es donen tant en els eucariotes com en els arqueus, mentre que en els bacteris és un complex més simple, el degradosoma, el que compleix funcions similars.
El nucli del complex té una estructura anular de sis membres a la qual s'acoblen altres proteïnes. En les cèl·lules eucariotes està present al citoplasma, el nucli cel·lular i especialment el nuclèol, tot i que diferents proteïnes interactuen en aquests compartiments, regulant l'activitat degradadora de l'ARN del complex en substrats específics a aquests compartiments cel·lulars. Els substrats de l'exosoma inclouen l'ARN missatger, l'ARN ribosòmic i moltes espècies d'ARN petit. L'exosoma té una funció exoribonucleolítica, cosa que significa que comença a degradar l'ARN a partir d'un extrem (l'anomenat extrem 3′, en aquest cas) en lloc de fragmentar l'ARN en punts específics de la molècula.
# Protomelas macrodon

Protomelas macrodon és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, Alemanya Occidental. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Protomelas. p. 387-393. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sical de la Patagònia

El sical de la Patagònia (Sicalis lebruni) és una espècie d'ocell pertanyent a la família dels emberízids.
Habita en els matolls, les estepes i prop de llacunes i banyats. A Amèrica del Sud es distribueix per Argentina i Xile.

## Referències

* ↑ «Sical de la Patagònia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Serra d'en Margenat

La Serra d'en Margenat és una serra situada al municipi de Barcelona a la comarca del Barcelonès, amb una elevació màxima de 379,2 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Siarhiej Rumas

Siarhiej Mikalajevič Rumas (en belarús: Сяргей Мікалаевіч Румас, en rus: Сергей Николаевич Румас) (Gomel, Belarús, 1 de desembre de 1969) és un polític i economista belarús, i des del 18 d'agost del 2018 el Primer ministre de Belarús.

## Biografia

Rumas va néixer a Gomel, però a principis de la dècada de 1970 la seva família es va mudar a Minsk. Es va graduar a l'Escola Financera Superior Militar a Iaroslavl (1990) i a l'Acadèmia d'Administració Pública a Minsk (1995). A principis de la dècada de 1990, Rumas va servir successivament al Banc Nacional de la República de Belarús com a cap de diversos departaments, així com en bancs privats. El 1995, es va convertir en director regional del Belarusbank, i després es va convertir en el primer vicepresident del directori d'aquest banc. El 2001, Rumas va rebre el títol de Candidat de Ciències en Economia. El 2005 va liderar el Belagroprombank, un altre gran banc de propietat estatal en Belarús.

## Carrera política

El 2010, va ser nomenat viceprimer ministre en el nou govern de Mikhail Myasnikovich. Durant la crisi financera de 2011, Rumas va supervisar la creació d'un programa de reformes estructurals, que va ser criticat pel president Aleksandr Lukaixenko i el seu conseller Sergey Tkachyov. Rumas va advocar per la privatització, les inversions estrangeres i l'abolició de préstecs preferencials per a empreses estatals. El 2012 Alexander Lukaixenko el va nomenar cap del Banc de Desenvolupament de la República de Belarús.
El 18 d'agost de 2018 va ser nomenat Primer ministre de Belarús, succeint a Andrei Kobiakov. En l'actualitat, Rumas també encapçala la Federació de Futbol de Belarús.

## Referències

* ↑ «Кто такой Сергей Румас, которого Лукашенко назначил 18 августа премьер-министром». Intex-Press, 18-08-2018. Arxivat de l'original el 30 de març 2019 [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ Konończuk, Wojciech «Rekonstrukcja rządu na Białorusi». Ośrodek Studiów Wschodnich, 22-08-2018 [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «Кто вы, господин Румас?». Gazetaby, 31-01-2012 [Consulta: 26 maig 2020].
* 1 2 3 4 «Сергей Румас все новостиrss Фото с сайта www.belta.by Фото с сайта www.belta.by Румас, Сергей Николаевич». News.tut. Arxivat de l'original el 1 d’abril 2019 [Consulta: 26 maig 2020]. Arxivat 2019-04-01 a Wayback Machine.
* 1 2 Kozlikannna Rybchinsky, Irina «Кто такой Сергей Румас? Банкир, либерал, футбольный болельщик, охотник, многодетный отец». KP. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2019 [Consulta: 26 maig 2020]. Arxivat 2019-09-16 a Wayback Machine.
# Premi Dr. Erich Salomon

El Premi Erich Salomon (Dr.-Erich-Salomon-Preis der DGPh) s'instaura en 1971 per reconèixer el treball de fotògrafs o òrgans de premsa que «practiquin un fotoperiodisme destacable». Ho concedeix de manera anual la Societat Alemanya de Fotografia i es dedica a la memòria d'Erich Salomon.

## Premiats

| 1971: Stern 1972: Du 1973: Avenue 1974: Epoca 1975: Personenbeschreibung (sèrie de ZDF) 1976: Die Zeit 1977: Bild der Wissenschaft 1978: National Geographic 1979: Der 7. Sinn (emissions de la WDR) 1980: GEO 1981: Servei fotogràfic de Deutsche Presse-Agentur 1982: World Press Photo 1983: Lotte Jacobi; Tim Gidal 1984: Frankfurter Allgemeine Magazin 1985: Robert Frank 1986: Peter Magubane 1987: Josef Heinrich Darchinger 1988: Sebastião Salgado 1989: Barbara Klemm 1990: Cristina García Rodero 1991: Robert Lebeck | 1992/1993: Don McCullin 1994: Mary Ellen Mark 1995: Gilles Peress 1996: Regina Schmeken 1997: Peter Hunter 1998: René Burri 1999: Eva Besnyö 2000: Arno Fischer 2001: Herlinde Koelbl 2002: Reporters Sense Fronteres 2003: John G. Morris 2004: Will McBride 2005: Horst Faas 2006: Martin Parr 2007: Letizia Battaglia 2008: Anders Petersen 2009: Sylvia Plachy 2010: Michael von Graffenried 2011: Heidi i Hans-Jürgen Koch 2012: Peter Bialobrzeski 2013: Paolo Pellegrin 2014: Gerd Ludwig 2015: Josef Koudelka |

## Referències

* ↑ For the winners from 1971 to 2014: "The Dr. Erich Salomon Award of the Deutsche Gesellschaft für Photographie (DGPh)", Deutsche Gesellschaft für Photographie, Germany. Accessed 14 May 2014.
* ↑ «Auszeichnung für Josef Koudelka». Deutschlandradio Kultur, 07-11-2015. [Consulta: 8 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Sitio web oficial del premio. (en alemán)
# Prime Time (cançó)

Prime Time és la primera cançó del disc Ammonia Avenue, setè disc d'estudi de The Alan Parsons Project. La cançó ens parla d'un futur que pot ser millor que el present, que potser els estels i les estrelles s'aliaran per tal que el nostre "prime time" arribi en el millor moment.
En aquest tema hi destaca la guitarra elèctrica d'Ian Barnison especialment durant els solos. Durant els concerts els solos de la guitarra elèctrica d'aquesta cançó acostumen a resultar un dels moments de màxim clímax. És habitual que en acabar la cançó el públic aplaudeixi amb molta insistència al músic que els hagi interpretat.
El tema Prime Time va assolir la posició 34 a la llista Billboard Hot 100, la llista més prestigiosa a nivell mundial. Només hi va restar 3 setmanes entre els 100 singles més venuts.
# Çò de Peiròt

Çò de Peiròt és una obra de Betren al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'edificis que respon a la tipologia d'habitatge. A través d'un gran portal s'accedeix al pati i altres construccions destinades al bestiar. Aquest gran portal, amb porta de dues fulles de fusta, presenta el muntant esquerre resolt amb grans blocs de pedra, ornats amb una motllura esbiaixada, i al capdamunt una llinda monolítica que duu la següents inscripció SANS [monograma de Crist esquemàticament coronoa d'espines i els tres claus del martiri] Nº FRº Mº (paredada)// I B[arto]M[eu]. ANTON.SAa.RECTOR.Y.PETRE.SALA.A4 De (paredada)//Damunt de la porta d'accés a l'habitatge hi ha encasatda en la paret una pedra circular amb la vora soguejada i l'espai partit.En la part superior sembla llegir-se la data 1551,ie en la part inferior la següent llegenda en lletra minúscula: PA [u] DE LA //SALA.

## Història

El cognom Sala surt en els primers registres del segle xiv repartit per tota la Val, atès que la "sala" designava un edifici important. Martí de Sala prevere i cònsol d'Arties (1313); en el qüestionari Zamora trobem que el comú d'Arties tenia la seu en un edifici molt antic que hom anomenava la sala (1789). De fet als segles XVII i XVIII els Sala de Vielha sobresortien com a notaris, cirurgians i apotecaris

## Referències

* 1 2 «Çò de Peiròt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Termes romanes de Caesaraugusta

Les termes romanes de Caesaraugusta es van construir a la Colònia Caesar Augusta, a la província Hispània Citerior / Tarraconensis pertanyent a l'Imperi Romà, actualment denominada Saragossa, (Espanya).

## Història i conservació

Les termes públiques van ser construïdes al segle i, en l'època de l'inici de la dinastia Júlio-Clàudia (amb Calígula o Claudi), i es van utilitzar fins al segle iv. S'han conservat restes de les latrines públiques i d'una piscina exterior que es va construir posteriorment en el mateix lloc.
Les restes més notòries són els de la natatio, que presenta columnates als seus costats. El sòl i les parets estaven revestides amb plaques de marbre, i decorades amb motius florals, tot això en l'estil del final de l'època de Júlio-Clàudia. El frigidarium es va tancar en els seus costats mitjançant formes absidals.
No és aquest l'única resta d'instal·lacions termals de Caesaraugusta del que queden testimonis, ja que s'han descobert canals de desguàs pertanyents a instal·lacions termals privades al carrer Prudencio i restes d'un caldarium i un frigidarium d'una vila suburbana situada a l'actual plaça del Pilar.

## Vegeu també

* Història de Saragossa
* Monuments romans de Saragossa

## Enllaços externs

* Museu de les Termes Públiques de Caesaraugusta Arxivat 2017-02-16 a Wayback Machine., en Patrimoni cultural d'Aragó Arxivat 2017-02-15 a Wayback Machine. (castellà)
# Fuensaldaña

Fuensaldaña és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
# Nissequogue

Nissequogue és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.543 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nissequogue tenia 1.543 habitants, 533 habitatges, i 455 famílies. La densitat de població era de 158 habitants per km².
Dels 533 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,2% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 14,6% no eren unitats familiars. En el 12,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 32,9% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 140.786 $ i la renda mediana per família de 157.973 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 69.167 $. La renda per capita de la població era de 63.148 $. Entorn de l'1,1% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nissequogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nissequogue». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.