OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piuí tropical

El piuí tropical (Contopus cinereus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues, bosc obert, clars del bosc i manglars des de Mèxic a Oaxaca, sud de Veracruz cap al sud a la llarga d'ambdues vessants, incloent la Península del Yucatán, a l'ample d'Amèrica Central, fins Panamà i a les terres baixes i muntanyes des del nord i est de Colòmbia, Veneçuela, Trinitat i Guaiana, cap al sud, a través del nord-oest, nord-est, centre, est i sud-est del Brasil, fins al centre i sud-est de Bolívia, est de Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Taxonomia

Alguns autors consideren que es tracta en realitat de dues espècies diferents:
* Contopus bogotensis (Bonaparte, 1850) - piuí tropical septentrional.
* Contopus cinereus (sensu stricto) - piuí tropical meridional.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ piuí tropical septentrional«Piuí tropical». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ piuí tropical meridional«Piuí tropical». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Josep Maurí i Serra

Josep Maurí i Serra (la Garriga, 1912- 1967), fou notari i historiador local. Home de profundes conviccions religioses, va ser declarat fill predilecte de la Garriga el 2007.
Va estudiar Dret i Filosofia i Lletres a Barcelona. Com a home d'església, de ben jove va formar part de la Federació de Joves Cristians. Va començar a escriure notícies i articles sobre la història de la Garriga a la revista que ell mateix va fundar l'any 1933, El Congost, i a la Hoja de Acción Católica, més tard anomenada Full Parroquial.
De més gran, treballant com a notari a Blanes i a Lloret de Mar, aprofitava els caps de setmana a la Garriga per escriure i encarregar els articles de les revistes, per començar a redactar els tres volums de la monumental Història de la Garriga (1949, 1951 i 1953) i per aconseguir diners per restaurar l'antiga església parroquial de la Doma i el seu retaule gòtic, cosa que va permetre dur a terme entre els anys 1957 i 1959 la part principal de les obres sota la direcció de l'arquitecte de la Diputació Camil Pallàs. Allà hi va recuperar també El Cant del Plany de Sant Esteve, glossa cantada del segle XIII.
La Fundació Maurí recull el seu llegat a la que va ser la seva casa, situada al carrer Cardedeu de la Garriga. Entre altres coses, s'hi poden veure documents i material històric de la Garriga, col·leccions d'art –especialment religiós– i el cor del cadiram de la catedral de Girona, que Maurí va recuperar els anys 50.

## Obra

* Història del santuari de la Mare de Déu de Puiggraciós, ISBN 84-300-6944-5.
* Història de la Garriga, ISBN 84-300-3184-7.
* Història del santuari de la Mare de Déu del Vilar de Blanes.

## Bibliografia

* Diversos autors. Retrats de garriguencs il·lustres (Edicions del garbell, Primera edició). La Garriga (2009).
# Chihuahua

«Chihuahua» té aquests significats:
* Desert de Chihuahua,
* Estat de Chihuahua, estat mexicà
* Chihuahua (ciutat), ciutat mexicana
* Chihuahua (gos), raça de gos
# Cafasse

Cafasse és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al nord-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.416 habitants.
Cafasse limita amb els següents municipis: Balangero, Fiano, Germagnano, Lanzo Torinese, Mathi, Vallo Torinese i Villanova Canavese.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 11 abril 2020].
# Bosc Cambalache

El Bosc Cambalache és una reserva forestal a l'illa de Puerto Rico repartit entre els municipis d'Arecibo i Barceloneta. El bosc es va conèixer com a «Bosc Experimental de Cambalache» i va estar dedicat a la dasonomia experimental i va funcionar com a centre d'ensenyament silvícola. Va ser establert en 1943 mitjançant un acord entre el Servei Forestal dels Estats Units i l'Autoritat de Terres de Puerto Rico, propietària legal dels terrenys, per a la implantació i desenvolupament d'un programa de recerca silvícola en terrenys calcaris.
El Bosc estatal de Cambalache és gestionat pel Departament de Recursos Naturals i Ambientals de l'Estat lliure associat de Puerto Rico. Protegeix escarpats pujols de pedra calcària coneguts com a mogotes, que estan coberts de boscos humits. L'elevació varia entre 5 i 50 metres sobre el nivell del mar. La precipitació mitjana és 1.479,8 mm per any, amb una temperatura que varia des de 23,3 fins a 27 °C. Els mogotes estan orientats de nord-est a sud-est i els seus vessants nord i sud-oest són humits però amb cims xérics.

## Notes

* 1 2 «El Bosque estatal de Cambalache» (en castellà). Departamento de Recursos Naturales y Medioambientales (www.drna.gobierno.pr) [Puerto Rico], 27-04-2008 [Consulta: 25 abril 2016].
* ↑ www.puertorico.co Arxivat 2016-04-15 a Wayback Machine. Exploring Cambalache Forest Reserve
* ↑ www.drna.gobierno.pr Arxivat 2010-12-14 a Wayback Machine. archivo pdf
* ↑ www.uprm.edu/biology
# Galeotto de Begno

Galeotto de Begno (o Galasso de Begno) fou un noble italià, fill de Cavalca Montefeltro.
Fou senyor de Begno a finals del segle xiii. El 29 de maig de 1299 es va apoderar del castell de la Piega, prop de San Leo i va fer empalar els castellans Bartolino i Oliviero Olivieri, i esquarterar Tignazzo Olivieri.
El 1296 va ser podestà i capità del poble de Cesena (fins al 1300), i el 1290 i 1297 podestà d'Arezzo; el 1294 va ser podestà i capità del poble i de guerra de Pisa.
Va morir el 1300. Va tenir dos fills, Bonconte (que havia mort a la batalla de Campaldino l'11 de juny de 1289) i Guiu.
# Piuí fumat

El piuí fumat (Contopus fumigatus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc, i boscos oberts a turons i muntanyes des de Colòmbia, nord i sud de Veneçuela i oest de Guyana, cap al sud, a través dels Andes de l'Equador, Perú i centre i sud-est de Bolívia fins al nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Piuí fumat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Cesare Sterbini

Cesare Sterbini (Roma, 1784 - Roma, 19 de gener de 1831) va ser un escriptor i llibretista italià.
Posseir un coneixement profund de la cultura clàssica i contemporània, la filosofia, la lingüística, escrivia fluid en grec, llatí, italià, francès i alemany. És sobretot conegut com el llibretista de dues òperes de Gioachino Rossini: Torvaldo e Dorliska (1815) i El barber de Sevilla (1816). També va escriure el llibret de l'òpera Il Contraccambio de Giacomo Cordella el 1819, i l'òpera Isaura e Ricciardo de Francesco Basili el 1820.

## Referències

* ↑ «San Diego Lyric Opera».
* ↑ Fondazione Arena di Verona.
# Cantó de Mesèu

El cantó de Mesèu és un cantó francès del departament dels Alps de l'Alta Provença, situat al districte de Dinha. Té 8 municipis i el cap és Mesèu.

## Municipis

* Beinas
* Brasc d'Assa
* Castèuredon
* Estoblon
* Majastres
* Mesèu
* Sant Joanet
* Sant Julian d'Assa

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-197. | M. Laurens | PCF |
| 197.-1998 | Jean Arnaud | PCF |
| 1998- | André Laurens | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.036 | 1.128 | 1.094 | 1.158 | 1.433 | 1.648 | 1.908 |
# Bosc Comunal d'Er

El Bosc Comunal d'Er (oficialment en francès Forêt communale d'Err) és un bosc del terme comunal d'Er, a la comarca de l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
El bosc, d'10,12 km² està situat en el sector central - occidental del terme comunal, al sud-oest de Cotzé i als peus -nord-est i est- de la Serra de l'Artiga. El bosc és a l'entorn d'una part de l'Estació d'esquí d'Er - Puigmal. El Telecadira de Cotzé el travessa de nord-est a sud-oest.
El bosc està sotmès a una explotació gestionada per la comuna d'Er, atès que es bosc és propietat comunal. Té el codi F16232H dins de l'ONF (Office national des forêts).

## Referències

* ↑ El Bosc Comunal d'Er en els ortofotomapes de l'IGN
# Planques

Planques és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Planques era de 106 persones. Hi havia 39 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 19 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 46 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 11 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Planques el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 12 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 36 eren actives i 22 eren inactives. De les 36 persones actives 35 estaven ocupades (18 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 22 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 empresa de construcció.
L'any 2000 a Planques hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 320 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Planques a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Planques a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Comtat de Mobile

El Comtat de Mobile (/moʊˈbiːl/ moh-BEEL) és el segon comtat més poblat de l'estat d'Alabama. Mentre al cens del 2010, la seva població era de 412,992 habitants. La seva seu de comtat és Mobile, el qual va ser fundat al riu Mobile. La ciutat, el riu, i el comtat van ser anomenat en honor de l'indígena Maubila tribu.

## Referències

* ↑ «State & County QuickFacts Arxivat 2016-02-20 a Wayback Machine.». United States Census Bureau. [Consulta: May 16, 2014].
* ↑ «Find a County». National Association of Counties. [Consulta: 7 juny 2011].
# Josep Vila

* No s'ha de confondre amb Josep Vilà.
Josep Vila és el nom dels següents personatges:
* Josep Vila i Abelló (Marsella, 1938 - 2021), economista i polític reusenc nascut a França
* Josep Vila i Amorós (Vinebre, Ribera d'Ebre, 1919), músic català
* Josep Vila i Arcelós (Sant Pol de Mar, 1898 - Barcelona, 1965), pedagog i compositor
* Josep Vila i Casañas (Sabadell, 1966), director d'orquestra català
* Josep Vila i Clariana (Mataró, 1863 - Barcelona, 1929), flautista i professor de música
* Josep Vila Closes (Manresa, 1921), pintor català
* Josep Vila i Escuer (Alpicat, 1929 - Balaguer, 2011), futbolista català
* Josep Vila Martínez, bisbe de Girona
* Josep Vila i Roca (Manresa, 1958), motociclista català
* Josep Vila i Rubio (Barcelona, 1905), jugador i entrenador de basquetbol
* Josep Vila i Sans (Tagamanent, 1918 - 2002), empresari, picapedrer i batlle de Tagamanent (1979-87)
* Josep Vila i Yáñez (Barcelona, 1962), periodista i músic català
# Winfield (Tennessee)

Winfield és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 911 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winfield tenia 911 habitants, 356 habitatges, i 259 famílies. La densitat de població era de 55,3 habitants/km².
Dels 356 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.278 $ i la renda mediana per família de 28.077 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.260 $ mentre que les dones 20.417 $. La renda per capita de la població era de 14.059 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 19,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Catostomus macrocheilus

Catostomus macrocheilus és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 61 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Campionat de futbol americà sènior de tot Irlanda 2019

El Campionat de futbol americà sènior a tota l'Irlanda del 2019 va ser la 132a edició del torneig de futbol gaèlic intercomarcal principal de GAA des de la seva creació el 1887.
Hi van participar trenta-tres equips: trenta-un dels trenta-dos comtats d'Irlanda, Londres i Nova York . Kilkenny, com en anys anteriors, no hi va entrar.
L'equip de Dublín els campions actuals; van reivindicar el quart títol consecutiu igualat de rècords el 2018, convertint-se en el quart equip que va aconseguir aquesta gesta (els altres són Wexford el 1915-18 i Kerry el 1929–32 i el 1978–81). Van guanyar la final, derrotant a Kerry en una repetició, i es van convertir en els primers campions de cinc en fila.

## Curiositats

* Dublín es va convertir en el primer comtat a guanyar un novè títol provincial consecutiu i 5 títols de tots els irlandesos seguits
* Hi va haver reunions de campions per a la primera vegada per:
** Westmeath vs Waterford
** Leitrim vs Clare
** Offaly vs Sligo
** Cork vs Laois
** Meath vs Clare
* Meath va marcar 0-4 a la final de Leinster, la puntuació més baixa per un equip en una final provincial des del 1985, quan Laois va anotar el 0-4 contra Dublin.
* Meath va aconseguir els vuit últims per primera vegada des del 2010
* Dublín i el seu directiu Jim Gavin amplien la seva història sense guanyar rècords a 37 partits de campionat consecutivament, a partir del 15 de setembre de 2019.

## Referències

* ↑ Whooley, Declan. «The 5 key areas that sealed Dublin's 4 in a row». RTÉ, 02-09-2018.
* ↑ https://www.independent.ie/sport/gaelic-games/gaelic-football/indomitable-dublin-side-write-their-names-into-gaa-history-with-fifth-allireland-sfc-title-in-succession-38497981.html
* ↑ https://www.balls.ie/gaa/meath-wides-leinster-final-412772
* ↑ O'Riordan, Ian «Meath reach Super 8s after super fast and super close contest». , 07-07-2019 [Consulta: 8 setembre 2019].
# Valle de Valdelucio

Valle de Valdelucio és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Páramos.

## Divisió administrativa

Inclou les pedanies de:
* Corralejo
* Escuderos
* Fuentecaliente de Lucio
* Llanillo, que inclou Mundilla.
* Pedrosa de Valdelucio
* Quintanas de Valdelucio
* Renedo de La Escalera
* Riba de Valdelucio, que inclou Barrio-Lucio.
* Solanas de Valdelucio
* Villaescobedo

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 |
| 344 | 1166 | 1159 | 1187 | 1374 | 1271 | 1282 | 1378 | 1402 | 1473 | 1554 | 1576 | 1318 | 822 | 482 | 368 | 352 |
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 432 | 388 | 352 | 350 |
# Planoise

Planoise és un barri situat al sud-oest de Besançon de França.

## Història

Les excavacions a la zona van trobar una presència humana des del Neolític. Un toc d'objectes de pedra i diversos demostra la presència de la casa des de -3.500 anys abans de Jesucrist. A l'Edat Mitjana, la zona és una zona agrícola, produint principalment blat. Després de la Segona Guerra Mundial, és necessari reconstruir molts edificis. El lloc Planoise es converteix en un dels lloc més gran de la construcció a França a finals de 1970 més de 8.000 llars de la terra. Avui en dia Planoise té més de 20.700 habitants

## Geografia

L'àrea està situada al sud-oest de Besançon, i limitant amb el poble de Avanne-Aveney. El lloc està envoltat per dos turons.

## Edificis

* Al-Fath mesquita
* Església de Sant Francesc, erecte a 1972
* Església Cépée, erecte a 2000
# Comtat de Middlesex

«Comtat de Middlesex» té aquests significats:
* Comtat de Middlesex, comtat tradicional d'Anglaterra, que va tenir des de 1889 a 1965, un administratiu en el Regne Unit
* Comtat de Middlesex (Jamaica), comtat central dels tres comtats històrics en què es divideix Jamaica
* Comtat de Middlesex (Massachusetts), comtat a Massachusetts (Estats Units)
# Xàmino

Xàmino - Шамино (rus) - és un poble (un possiólok) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Carminatiu

Un carminatiu és una substància medicinal d'acció antiespasmòdica, que afavoreix l'expulsió de gasos que es formen al tub digestiu, especialment a l'intestí. L'excés de gasos s'anomena mèdicament meteorisme i pot produir sensació d'abdomen inflamat i espasmes.

## Etimologia

El mot carminatiu deriva de carminar que vol dir expel·lir del cos. En fa menció Guy de Cauliach, a Inventari o Collectori de Medecina: "Aço fan les pocions... aidants a carminar" al llibre 3, capítol 2, "Carminant les ventositats" ibid., llibre 6, capítol 7.

## Fàrmacs carminatius

Els dos principis actius carminatius més importants que s'utilitzen per a reduir els gasos són la simeticona i la dimeticona. Els dos són tensioactius i aquest efecte s'aconsegueix des de la síntesi del dimetilpolisiloxà. La simeticona té un una molècula de diòxid de silici més, però ambdós químicament són polímers linears de siloxans metilats.

### Mecanisme d'acció

* Dispersen i prevenen la formació de bombolles de gasos envoltades de mucositats.
* Redueixen la tensió superficial de les bombolles.

### Plantes carminatives

Antigament molt utilitzada, l'Agua del Carmen® és un preparat medicinal a base de plantes que té propietats carminatives entre d'altres. Hi ha força plantes que poden usar-se com a carminatius. Entre elles trobem:
* L'alfàbrega
* L'anet
* L'anís
* L'assafètida
* El càlam
* La camamilla
* El cardamom
* La ceba
* El comí
* El coriandre
* El donzell
* La farigola
* El fonoll
* El gingebre
* El marduix
* La melissa
* La menta
* La nou moscada
* L'orenga
* El poliol

## Bibliografia

ALCOVER, Mn. Antoni Mª, Diccionari Català-Valencià-Balear, Palma, 1988, ISBN 84-273-0025-5 (Obra completa)
# Billy Bartholomew

Billy Bartholomew (Londres, 1 d'octubre de 1901 - Londres, 19 de gener de 1972) va ser un músic anglès de jazz i entreteniment, més conegut a Alemanya en els anys 1920 i 1930.

## Vida i obra

Bartholomew va treballar a Anglaterra, Escòcia i França. El 1924 va arribar a Alemanya, on es va comprometre amb Eric Borchard i després amb Julian Fuhs. El 1927 va fundar el seu "Eden Five", del qual aviat va desenvolupar una big band. El 1928 va tocar amb aquesta orquestra "amb gran èxit" al "Delphi-Palast de Berlín"; a Horst H. Durant molt de temps va ser "una excel·lent orquestra de ball alemanya". L'orquestra va existir fins a 1938 i també va gravar nombrosos discos per als segells "Kristall" i "Odeon", encara que malgrat els bons solistes poques vegades tocava en estil jazzístic. Després de sospites xenòfobes, va decidir el 1937 emprar només músics alemanys en la seva banda. No obstant això, el seu compromís amb ell es va fer cada vegada menys freqüent. A finals de 1938 va tornar a Anglaterra, on va aparèixer com a pallasso musical i animador.

## Entrades lèxics

* Horst J. P. Bergmeier & Rainer E. Lotz Billy Bartholomew: Bio-Discografia. Publicació jazzfreund 27 Menden 1985
* Jürgen Wölfer: Jazz a Alemanya. El lèxic. Tots els músics i companyies discor discorades des de 1920 fins a l'actualitat. Hannibal, Höfen 2008, ISBN 978-3-85445-274-4.

## Notes

* ↑ H. H. Lange Jazz in Deutschland – die deutsche Jazzchronik 1900-1960. Hildesheim 1996 S. 62
* ↑ vgl. H. H. Lange Jazz in Deutschland, S. 104
* ↑ Michael H. Kater Gewagtes Spiel. Jazz im Nationalsozialismus. Köln 1995, S. 78