OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# MISRA

MISRA (acrònim anglès de Motor Industry Software Reliability Association, associació de la indústria del motor referent a la fiabilitat del programari) és una organització que elabora directrius per al programari desenvolupat per a components electrònics utilitzats en la indústria de l'automoció. És una col·laboració entre fabricants de vehicles, proveïdors de components i consultores d'enginyeria. El 2021, el consorci es va reestructurar com a The MISRA Consortium Limited.
L'objectiu d'aquesta organització és oferir un assessorament important a la indústria de l'automoció per a la creació i aplicació de programari segur i fiable dins dels vehicles. Els requisits de seguretat del programari utilitzat en automòbils són diferents dels d'altres àrees com la sanitat, l'automatització industrial, l'aeroespacial, etc. La missió de MISRA és "Oferir assistència a la indústria de l'automòbil en l'aplicació i creació dins dels sistemes de vehicles de programari segur i fiable".
MISRA va ser format per un consorci d'organitzacions format en resposta al programa de recerca de sistemes crítics de seguretat del Regne Unit. Aquest programa va comptar amb el suport del Departament de Comerç i Indústria i del Consell d'Investigació en Enginyeria i Ciències Físiques. Després de la finalització del treball original, el Consorci MISRA va continuar amb l'autofinançament.
Membres actuals 2021 segons lloc web: Bentley Motors, Sistemes dièsel Delphi, Ford Motor Company Ltd, HORIBA MIRA Ltd, Jaguar Land Rover, Protean Electric Ltd, Ricardo plc, Universitat de Leeds, Visteon Engineering Services Ltd, ZF TRW.

## Referències

* ↑ Ward, D.D. «MISRA standards for automotive software» (en anglès). 2nd IEE Conference on Automotive Electronics [London, UK], 2006, pàg. 5–18. DOI: 10.1049/ic:20060570.
* ↑ http://www.misra.org.uk The MISRA web site.
* ↑ Companies House entry for The MISRA Consortium Limited
* ↑ Pagès, Louis César «Motor Industry Software Reliability Association (MISRA): MISRA C for Software Development HIS Seminar: Standards and Certification» (en anglès). Motor Industry Software Reliability Association (MISRA): MISRA C for Software Development HIS Seminar: Standards and Certification, 2021. DOI: 10.13140/RG.2.2.15024.79369.
* ↑ http://www.misra.org.uk The MISRA web site.
* ↑ «MISRA History». Arxivat de l'original el 2021-06-25. [Consulta: 25 agost 2022].
# Malleray

Malleray és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat al Berner Jura.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Paolo Flores d'Arcais

Paolo Flores d'Arcais és un filòsof italià. Filòsof, periodista i professor de Filosofia moral a la Universitat de Roma-La Sapienza. És director de MicroMega, revista sobre temes de pensament de referència a Europa. El 2002 va participar en el moviment cívic italià dels girotondi que donava suport als valors de la democràcia i la legalitat en reacció a la política de Berlusconi. Flores d'Arcais és ateu militant i va mantenir amb el papa Benet XVI un debat que va donar lloc al llibre ¿Dios existe? (Espasa Calpe, 2008). Publica assíduament en diaris com El País, Frankfurter Allgemeine Zeitung, Gazeta Wyborcza o Il Fatto Quotidiano i entre les seves últimes obres publicades destaquen El sobirà i el dissident (Pagès Editors, 2005) i també ¿Ateos o creyentes? (Paidós, 2009).

## Referències

* ↑ «Paolo Flores d'Arcais». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Manistàgols

Manistàgols és un paratge del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme de Conques.
El lloc és al sector més meridional de la part central del municipi, al sud-est de la vila de Conques. És a l'esquerra del riu de Conques i en el vessant septentrional del Serrat del Patxot. Hi pertany la Borda del Xiriveta.

## Enllaços externs

* Manistàgols al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Euchilichthys boulengeri

Euchilichthys boulengeri és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,7 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Lulua (conca del riu Congo a la República Democràtica del Congo).

## Referències

* 1 2 3 «Euchilichthys boulengeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Maurç

El cantó de Maurç és un cantó francès del departament del Cantal, situat al districte d'Orlhac. Té 14 municipis i el cap és Maurç.

## Municipis

* Boisset
* Fournoulès
* Leynhac
* Maurç
* Montmurat
* Mourjou
* Quézac
* Rouziers
* Saint-Antoine
* Saint-Constant
* Saint-Étienne-de-Maurs
* Saint-Julien-de-Toursac
* Saint-Santin-de-Maurs
* Le Trioulou

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1961-1967 | Roger Jalenques | CNIP |
| 1967-1985 | Jean Cipière | PCF |
| 1985-1992 | Bernard Laurens | CNI |
| 1992-1998 | Jean Cipière | PCF |
| 1998- | François Vermande | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 7.246 | 7.707 | 7.462 | 7.124 | 6.655 | 6.159 | 6.235 |
# Can Burgués (Bescanó)

Can Burgués o can Telleda és una masia renaixentista de Bescanó (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, tres pisos i teulada a quatre vents. La façana principal, molt ben proporcionada, presenta un portal dovellat, malauradament desfigurat per una porta de vidre i alumini, i quatre finestres amb frontó triangular. A la part central hi ha un escut, amb un flamenc, un castell i la data MDCIII i un rellotge de sol (1606). Al parament esgrafiat es pot llegir la inscripció: BARTHOLOMEUS BURGUES CANONIC ECCLIAE GERUNDEN HAC DOMUA FUNDAMENTIS EXTRUXIT.

## Referències

* ↑ «Can Burgués». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2018].
# Canao II

Canao II fou rei del Bro Waroch o país de Vannes. Se suposa que era el fill del rei Waroch II esmentat com a Canao que va infligir una greu derrota a la rereguarda de l'exèrcit franc en retirada (els «inferiors i els pobres») quan passaven el riu Vilaine. Aquells que no foren morts foren reduïts a l'esclavitud. Alguns després reberen de la dona de Waroch II la llibertat. La resta de l'exèrcit franc, que temia les represàlies de les poblacions dels països que havia destrossat en l'anada, va tornar per l'Anjou (França) fins als ponts del riu Maine, i després va saquejar la Turena. Els supervivents es justificaren davant el rei Gontran acusant al duc Ebracari i al comte Willicari d'haver venut la retirada de l'exèrcit a Waroch. El rei va fer matar el duc quan aquest es va presentar i el comte va preferir la fugida. Waroch i el seu fill, potser a petició de Fredegunda, saquejaren de nou les diòcesis de Nantes i de Rennes cap al 593. Khildebert II va enviar contra ells un exèrcit que els va lliurar el 594 una batalla de la qual el resultat sembla haver estat favorable als bretons. Fredegari és l'únic que la menciona per dir: «Hi va haver una gran matança de les dues nacions.» Després d'aquest episodi, Waroch i el seu fill ja no són mencionats més. Canao II hauria regnat fins vers el 635 i després el regne hauria passat, sembla que per herència, a Judicael de Domnònia que va reunir els dos territoris.

## Notes

* ↑ Ferdinand Lot, classiques.uqac.ca Naissance de la France, Arthème Fayard, París, 1948
* ↑ Prosper Jean Levot, Biographie bretonne, Cauderan, 1857
# Turó de la Font de la Teula

El Turó de la Font de la Teula és una muntanya de 611 metres que es troba al municipi d'Aiguamúrcia, a la comarca catalana de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Turó de la Font dels Bassons

El Turó de la Font dels Bassons és un turó de 1.596,2 metres d'altitud del terme actual de Conca de Dalt, pertanyent a l'antic municipi de Toralla i Serradell, en territori del poble de Serradell.
Està situat en el sector nord-oest del terme municipal, a la part més alta i occidental de la Vall alta de Serradell. És a ponent del Tallat dels Bassons, i és el límit sud-oriental de la Pleta Verda. En el seu vessant sud-oriental hi ha la Font dels Bassons; pel seu vessant de ponent discorre la Pista de Salàs de Pallars a Pleta Verda. El Turó de la Font del Forn és al capdavall del contrafort oriental del Pic de Lleràs que inclou també el Turó de la Font del Forn.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Saint-Martin-des-Prés

Saint-Martin-des-Prés (en bretó Sant-Varzhin-Korle) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 343 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 500 | 592 | 509 | 416 | 385 | 366 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1945-1959 | Léon Sérandour | |
| 1959-1971 | Marcel Lesturgeon | |
| 1971 -1983 | Marie-Annick Dubois | |
| 1983- | Christian Le Riguier | UDF |
# Ryo Miyaichi

Ryo Miyaichi (宮市 亮, Miyaichi Ryō, 14 de desembre de 1992) és un futbolista japonès que juga d'extrem pel Wigan Athletic, cedit pel també conjunt de la Premier Leaguede l'Arsenal FC londinenc.
Des que és jugador de l'Arsenal (2011), ha jugat cedit en tres equips, el Feyenoord neerlandès (2011), i en dos equips de la Premier, el Bolton Wanderers FC (gener del 2012) i el Wigan Athletic (agost del 2012).
El 23 de maig va debutar amb la selecció absoluta del Japó en un partit amistós contra l'Azerdbaidjan.

## Referències

* ↑ http://www.arsenal.com/news/news-archive/ryo-joins-bolton-wanderers-on-loan Arxivat 2012-02-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.arsenal.com/news/news-archive/ryo-joins-wigan-athletic-on-season-long-loan Arxivat 2012-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ http://ph.news.yahoo.com/japan-2-0-azerbaijan-kagawa-scoresheet-samurai-blue-123002901.html Arxivat 2014-01-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Ryo Miyaichi a soccerbase.com
* Ryo Miyaichi Arxivat 2011-02-04 a Wayback Machine. al lloc oficial de l'Arsenal FC (anglès)
# Txatxalaca ventre-roja

La txatxalaca ventre-roja (Ortalis wagleri) és una espècie d'ocell de la família dels cràcids (Cracidae) que habita boscos de les terres baixes del nord-oest de Mèxic.
# Elements del període 5

Un element del període 5 és un dels elements químics de la cinquena filera (o període) de la taula periòdica dels elements.
Aquests són:
Elements químics del cinquè període :
| Grup | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| # Nom | 37 Rb | 38 Sr | 39 Y | 40 Zr | 41 Nb | 42 Mo | 43 Tc | 44 Ru | 45 Rh | 46 Pd | 47 Ag | 48 Cd | 49 In | 50 Sn | 51 Sb | 52 Te | 53 I | 54 Xe |
| e$^-$-conf. |
| Metalls alcalins | Alcalinoterris | Lantanoides | Actinoides | Metalls de transició |
| Altres metalls | Metal·loides | No metalls | Halògens | Gasos nobles |
# Elements enigmàtics en un paisatge

Elements enigmàtics en un paisatge és un quadre pintat per Salvador Dalí l'any 1934 en la seva plena època surrealista. Va pertànyer a un col·leccionista privat fins que, després de moltes negociacions, la Fundació Gala-Salvador Dalí el va comprar per 7,8 milions d'euros. Es pot trobar exposat a la sala dels Dibuixos (a la planta baixa) del Teatre-Museu Dalí de Figueres.

## Història

Aquesta obra era poc coneguda fins al moment de la seva compra per part de la Fundació Gala-Salvador Dalí, ja que havia estat exposada molt pocs cops. La compra del quadre va ser la més cara mai feta per la fundació; anteriorment, ho era La mel més dolça que la sang, comprada a Christie's. De tota manera, aquest no fou el preu més car pagat per un dalí: un particular va pagar a Sotheby's 16 milions d'euros pel quadre Retrat de Paul Eluard.

## Descripció

La figura principal del quadre és el pintor Vermeer de Delft, que fou un dels referents i més importants influenciadors de Dalí i que surt en diverses obres del pintor empordanès. El paisatge presenta "elements enigmàtics": a la dreta es pot veure Dalí d'infant, vestit de mariner, i al seu costat una mainadera; aquests dos elements són molt recurrents en aquesta època del pintor, així com els xiprers, els núvols, les ruïnes i la torre dels enigmes, elements que també apareixen en aquesta obra.
Antoni Pitxot, director artístic del Teatre-Museu Dalí, destaca de l'obra la grandesa del paisatge i la seva lluminositat, tot i ser una escena de capvespre. Segons Pitxot, les muntanyes del fons podrien ser el massís del Montgrí.

## Referències

* 1 2 «La Fundació Gala-Salvador Dalí compra 'Elements enigmàtics en un paisatge' per 7,8 milions». diari Ara, 30-05-2011.
* 1 2 3 «Un Dalí lluminós». Avui, 31-05-2011.
* 1 2 «El Museu Dalí supera el propi rècord pagant 7,8 M€ per un paisatge empordanès». Diari de Girona, 31-05-2011.
# Carbonil

Un grup carbonil és un grup funcional o característic dels composts orgànics format per un àtom d'oxigen unit a un carboni per un enllaç doble. Quan es formula en forma semidesenvolupada (sense mostrar tots els enllaços i l'estructura), s'escriu com a ${\ce {-CO -}}$, o ${\ce {-CHO}}$ si ocupa una posició terminal.
Els compostos que presenten un grup carbonil s'anomenen segons la posició del grup: Són cetones si el carbonil està unit a dos àtoms de carboni i aldehids quan el grup carbonil ocupa una posició terminal, és a dir, està unit a un sol àtom de carboni (o a cap, en el cas del formaldehid o metanal). Aquesta estructura també forma part d'altres grups funcionals, com els clorurs d'àcid, anhidres d'àcids, als àcids carboxílics o les amides.
Del comportament químic del carbonil cal destacar:

## Compostos carbonílics α,β-insaturats

Els compostos carbonílics α,β-insaturats són una classe important de compostos carbonílics que presenten l'estructura C$_β$=C$_α$−(C=O)−. En aquests compostos el grup carbonil està conjugat amb un alquè, de la qual deriven unes propietats especials. Aquests compostos s'obtenen mitjançant la reacció de Perkin o la reacció aldòlica.
L'acroleïna (propenal), l'àcid maleic i l'àcid acrílic són exemples de compostos carbonílics α,β-insaturats.

## Referències

* ↑ Unió Internacional de Química Pura i Aplicada. Comissió de Nomenclatura de Química Orgànica. Guia de la IUPAC per a la nomenclatura de compostos orgànics : recomanacions del 1993 (incloent-hi les revisions, tant publicades com no publicades fins ara, de l'edició del 1979 de la Nomenclature of organic chemistry), febrer del 2017. ISBN 978-84-9965-333-4.
# El tocador de llaüt

El tocador de llaüt és un quadre pintat per Caravaggio l'any 1595-1596 i que actualment s'exposa al Museu de l'Ermitage de Sant Petersburg.
Caravaggio pinta aquesta obra com un homenatge a De la Forest, el seu protector i gran afeccionat de la música. Es pot afirmar que el jove model és gairebé el mateix que apareix com a figura central en Els músics. L'estudi de la partitura ha arribat a afirmar que la melodia tocada pel jove és obra de Jacques Arcadelt, francès amic de De la Forest. En principi, es va pensar que el quadre representava a una jove dama, però l'evolució de l'estudi pictòric afirma que es tracta d'un noi amb evidents trets andrògens. Així, Caravaggio assoleix un dels seus quadres més bells, on la música és representada amb un ideal de perfecció, per un model d'ambdós sexes.

## Referències

* ARRASAT, Patricia: Maestros de la pintura, Spes Editorial, S.L. 2005. ISBN 84-8332-597-7
# Cantó de Niça-13

El cantó de Niça-13 és un cantó francès al districte de Niça del departament dels Alps Marítims que nclou la totalitat dels municipis de La Trinité, Sant Andrieu de la Ròca i Falicon; i part del de Niça (barris de L'Ariana, La Lauveta i L'Abadia).
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1982-1994 | Louis Broch | PCF |
| 1994- | Honoré Colomas | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| - | - | - | - | - | 27.626 | 28.536 |
# Cantó de Val-de-Meuse

El cantó de Val-de-Meuse és un cantó francès del departament de l'Alt Marne, situat al districte de Langres. Té 5 municipis i el cap és Val-de-Meuse.

## Municipis

* Chauffourt
* Dammartin-sur-Meuse
* Lavilleneuve
* Sarrey
* Val-de-Meuse

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | M. Paulin | Divers droite |
| 1970-2001 | Jean-Pierre Bernard | Divers droite, després DL |
| 2001-2008 | Gérard Didier | Divers droite |
| 2008- | Jean Lipp | MoDem |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.044 | 3.272 | 3.145 | 3.026 | 2.999 | 3.035 | 3.068 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Valenciennes-Est

El cantó de Valenciennes-Est és una divisió administrativa francesa, situada al departament del Nord i la regió dels Alts de França.

## Composició

El cantó de Valenciennes-Est aplega les comunes següents :
* Curgies
* Estreux
* Marly
* Onnaing
* Préseau
* Quarouble
* Quiévrechain
* Rombies-et-Marchipont
* Saultain
* Sebourg
* Valenciennes

## Història

Llista de consellers generals successius :
| Date d'elecció | Identitat | Partit |
| 1998- | Fabien Thiémé | PCF |
| Les dades anteriors no són conegudes. |||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| - | | | | | 48.832 | 48.992 |
# Ruslan Hrísxenko

Ruslan Hrísxenko (en ucraïnès: Руслан Грищенко, Simferòpol, República Socialista Soviètica d'Ucraïna, el 4 de febrer del 1981) és un ciclista ucraïnès professional des del 2002 fins al 2015.

## Palmarès

* 2001
** 1r a la Lieja-Bastogne-Lieja sub-23
** 1r a la Fletxa ardenesa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turíngia
* 2002
** 1r al Giro del Mendrisiotto
** 1r a la Fletxa ardenesa
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Vall d'Aosta
* 2005
** 1r al Piccolo Giro de Llombardia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Sant Ponç de Molers

Sant Ponç de Molers és una església del llogaret de Molers, al municipi de Saldes (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un petit temple romànic d'una sola nau, rematada a llevant per un absis de secció semicircular.
La porta primitiva del migjorn està tapiada. Pel que fa a la porta actual moderna s'obre al ponent. La nau, coberta amb volta de canó, està esfondrada. L'absis està cobert amb volta de quart d'esfera. L'església forma part d'un petit agrupament edificat al cap d'una costa, presidint els conreus junt amb una petita breda. Estat de l'edificació: ruïnós.

## Història

Edificació del segle xi aproximadament. Entre els anys 1311 i 1312 hi ha notícies històriques del Vilar de Molers. Aquest era de Ramon de Vila i de la seva esposa Berenguera de Lillet.

## Referències

* 1 2 «Sant Ponç de Molers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Tioga (Pennsilvània)

Tioga és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 662 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tioga tenia 622 habitants, 239 habitatges, i 148 famílies. La densitat de població era de 558,5 habitants/km².
Dels 239 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 37,7% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 16,7% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.404$ i la renda mediana per família de 34.500$. Els homes tenien una renda mediana de 29.519$ mentre que les dones 19.479$. La renda per capita de la població era de 16.905$. Entorn del 8,8% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tioga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tioga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Els Rialbos

Els Rialbos, o les Rialbos, és un indret del terme municipal de la Torre de Cabdella, dins del seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
Està situat al nord-est del poble de Cabdella, en el vessant nord-occidental de la Serra de la Mainera, a l'esquerra del Flamisell, dins de la petita vall del barranc de Puirola, al costat nord del barranc de Ricossanto i al sud-oest del Tossal de Perminyana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya