OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tractat de Pretòria (1881)

El Tractat de Pretòria va ser el tractat de pau que va posar fi a la Primera Guerra dels Bòers (del 16 de desembre de 1880 al 23 de març de 1881) entre els Bòers del Transvaal i la Gran Bretanya. El tractat es va signar a Pretòria el 3 d'agost de 1881, però estava subjecte a ratificació pel Volksraad en un termini de 3 mesos a partir de la data de la signatura. El Volksraad va plantejar primer objeccions a una sèrie de clàusules del tractat, però finalment va ratificar la versió signada a Pretòria, després que Gran Bretanya rebutgés qualsevol altra concessió o canvi al tractat.
El treball britànic de preparació per a la Convenció de Pretòria de 1881 es va fer a Newcastle (KwaZulu-Natal).
Sota aquest acord, la República Sud-africana va recuperar l'autogovern sota la sobirania britànica nominal.
Aquesta convenció va ser substituïda el 1884 per la Convenció de Londres.

## Referències

* ↑ Haggard, H. Rider. «VI - The Retrocession of the Transvaal». A: The Last Boer War. Londres: Kegan Paul, Trench, Trübner & Co, 1900, p. 188–192 [Consulta: 20 agost 2009].
* ↑ tinashe. «The convention of Pretoria, 'Convention' for the Settlement of the Transvaal Territory, 3 August 1881», 01-06-2012.
* ↑ Theal, George McCall. History of South Africa, from 1873 to 1884, twelve eventful years, with continuation of the history of Galekaland, Tembuland, Pondoland, and Bethshuanaland until the annexation of those territories to the Cape Colony, and of Zululand until its annexation to Natal. Londres: Allen, 1919, p. 129 [Consulta: 20 agost 2009].
* ↑ Forbes, Avary William Holmes. A history of the British Dominions beyond the seas (1558-1910). Londres: Holland, 1910, p. 208 [Consulta: 20 agost 2009].
# Grup gal de satèl·lits de Saturn

El grup gal és una agrupació dinàmica de satèl·lits irregulars prògrads de Saturn, que segueixen una òrbita similar. Els seus semieixos majors varien entre els 16 i els 19 milions de km, les seves inclinacions estan entre els 35° i 40°, i les seves excentricitats al voltant dels 0,53.
El grup està compost pels següents quatre membres en ordre creixent de distància a Saturn:
* Albiorix
* Bebhionn
* Erriapus
* Tarvos
La Unió Astronòmica Internacional (UAI) ha assignat a aquests satèl·lits noms provinents de la mitologia celta.
El grup és força homogeni físicament, els satèl·lits mostren un color vermell claret (índexs de colors B−V = 0.91 i V−R = 0.48), i índex d'infraroig similars Aquests elements orbitals tan similars han portat als seus descobridors a postular un origen comú del grup a partir del trencament d'un cos més gran. Observacions recents han revelat que el membre més gran del grup, Albiorix, mostra dos colots diferents: un compatible amb Erriapus i Tarvos, i l'altre menys vermell. S'ha postulat que Tarvos i Erriapus podrien ser fragments d'Albiorix, deixant un gran cràter menys vermell. Un impacte d'aquest tipus requeriria un cos amb un diàmetre superior a 1 km i una velocitat relativa propera als 5 km/s, que produiria un gran cràter d'uns 12 km de radi. Els nombrosos cràters grans observats a Febe, proven l'existència d'aquest tipus de col·lisions en el sistema de Saturn.

## Enllaços externs

* Pàgina de David Jewitt
* Pàgina de Scott Sheppard

## Referències

* ↑ Grav, Tommy; Holman, Matthew J.; Gladman, Brett J.; Kaare Aksnes Photometric survey of the irregular satellites, Icarus, 166,(2003), pp. 33-45. Preprint(anglès)
* ↑ Grav, Tommy; and Holman, Matthew J.; Near-Infrared Photometry of the Irregular Satellites of Jupiter and Saturn,The Astrophysical Journal, 605, (2004), pp. L141–L144 Preprint(anglès)
* ↑ Brett J. Gladman; Nicholson, P.;Burns, J. A.;Kavelaars, J. J.; Marsden, B. G.; Holman, M. J.; Grav, T. et al.. Discovery of 12 satellites of Saturn exhibiting orbital clustering., Nature, 412 (2001), p. 163(anglès)
* ↑ Grav, Tommy; and Bauer, James; A deeper look at the colors of Saturnian irregular satellites, Preprint(anglès)
* Efemèrides de MPC
* Princials característiques orbitals de JPL
# Antrodoco

Antrodoco és un municipi situat al territori de la província de Rieti, a la regió del Laci, (Itàlia). Antrodoco limita amb els municipis de Borbona, Borgo Velino, Cagnano Amiterno, Fiamignano, L'Aquila, Micigliano, Petrella Salto i Scoppito.

## Galeria

* Vista d'Antrodoco
# CBH

CBH té els següents significats:
* Companyia de la Badia de Hudson, empresa comercial del Canadà
* Compagnie Bancaire Helvétique, empresa de serveis financers de Suïssa
* Síndrome de Claude Bernard-Horner, síndrome de la cara causada per una lesió en el sistema nerviós simpàtic
* Cel·lobiohidrolasa, tipus de cel·lulasa que allibera cel·lobiosa
* CBH també és el codi UCI del Castellblanch-Deportpublic-Otero-Mx Onda, equip ciclista d'Espanya
* .cbh també és l'extensió dels fitxers de base de dades de ChessBase, programari d'escacs
# Ca l'Esmandia (Cardedeu)

Ca l'Esmandia és una masia del municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de grans proporcions, formada per diferents cossos afegits. Orientat a llevant hi ha el cos central, que és el més antic i consta de planta baixa, pis i golfa i està cobert amb teula àrab a doble vessant i amb carener paral·lel a la façana. Orientada a llevant podem veure-hi la façana principal que és de composició simètrica amb buits ordenats segons tres eixos. A l'eix central s'obre el portal d'entrada, d'arc de mig punt adovellat, i damunt aquest un petit espirall emmarcat per carreus. Les finestres del primer pis estan emmarcades per carreus de pedra granítica i són d'arc conopial. La central amb arc trebolat i recolzat damunt mènsules decorades amb rosasses, és l'única que és antiga, ja que les altres dues són més recents. La resta de finestres són de llinda plana i també estan emmarcades per carreus. A la banda de migdia d'aquest cos principal, s'hi va afegir un altre de planta baixa, pis i golfa amb coberta de teula àrab a una vessant. Finalment, a la banda nord, hi ha dos cossos més de diferent alçada i amb cobertes amb distinta orientació.

## Història

El mas Esmandia apareix en documentació del segle xv i en el fogatge de la vegueria de Barcelona de 1470, se cita a Joahan Asmandia. Segurament va ser un mas de poca importància fins al segle xvi, època en què podem situar la finestra conopial que hi ha damunt el portal d'entrada. Al llarg dels segles el nom d'Esmandia, que es va conservar fins al segle xix, apareix citat diverses vegades.
A finals del segle xix la finca va ser adquirida per Antoni Llibre Mora, metge de Barcelona i estiuejant a Cardedeu, seguint una tendència del moment en què es van adquirir i modificar molts masos per a convertir-los en cases d'estiueig i va iniciar tot un seguit de reformes que van donar al mas l'aspecte que té actualment. Primer va construir un safareig i dipòsit, i, el 1900 va iniciar la reforma sense modificar l'estructura de la façana, però renovant llindes i finestres i afegint-hi nous cossos i construint una torre mirador i renovant-la interiorment.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Esmandia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
* ↑ «Memorias de Francisco Luis Rivière Manen (1897-1980) Volumen I».
# Nanobagrus armatus

Nanobagrus armatus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Borneo.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kottelat, M. i A.J. Whitten, 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tan, H.H. i H.H. Ng, 2000. The catfishes (Teleostei: Siluriformes) of central Sumatra. J. Nat. Hist. 34:267-303.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Alacant (desambiguació)

«Alacant» té aquests significats:
* Toponímia:
** Alacant, ciutat valenciana i capital de la província d'Alacant i de la comarca de l'Alacantí
** Àrea metropolitana d'Alacant-Elx, conurbació de les àrees urbanes d'Alacant, Elx i Crevillent
** Circumscripció electoral d'Alacant, districte electoral del País Valencià
** Golf d'Alacant o Badia d'Alacant, entrant a la línia de la Costa Blanca de la mar Mediterrània entre els caps de l'Horta i el de Santa Pola (País Valencià)
** Província d'Alacant, província valenciana
** Província marítima d'Alacant, província del litoral d'Espanya, va des del Mojón (Múrcia) fins al riu Molinell
** Edificis:
*** Aeroport d'Alacant-Elx
*** Palau consistorial d'Alacant, edifici administratiu d'estil barroc a la plaça de l'Ajuntament d'Alacant
*** Estació d'Alacant, diversos indrets
*** Estadi Alacant CF, estadi de futbol als afores de la ciutat d'Alacant
* Esdeveniments:
** Bombardeig d'Alacant (1691), episodi de la Guerra dels Nou Anys
** Bombardeig d'Alacant (1938), atac aeri ocorregut durant la Guerra Civil Espanyola sobre el Mercat d'Alacant (País Valencià)
** Festival de Cinema d'Alacant, festival de cinema que se celebra des de 2004 a la ciutat d'Alacant
** Primer setge d'Alacant de 1706, episodi de la Guerra de Successió Espanyola
** Segon setge d'Alacant de 1706, episodi de la Guerra de Successió Espanyola
** Setge d'Alacant (1708-09)
** Lliga a Llargues d'Alacant, torneig de llargues organitzat per la Federació de Pilota Valenciana per a aficionats dels pobles de la província d'Alacant
* Organitzacions:
** Alacant Club de Futbol, club de futbol de la ciutat d'Alacant (País Valencià)
** Bisbat d'Oriola-Alacant o Diòcesi d'Oriola - Alacant, diòcesi catòlica al País Valencià
** Calpisa Alacant, equip d'handbol creat a Alacant a la dècada dels 70
** Club Bàsquet Lucentum Alacant, club de bàsquet de la ciutat d'Alacant
** Diputació d'Alacant, institució de l'estat espanyol que forma part de l'administració local per al govern i administració de la província d'Alacant
** Gelats Alacant, empresa del sector gelater que té seu social a Alacant
** Governació d'Alacant, partit d'Alacant o corregiment d'Alacant, ens administratiu del País Valencià, durant el segle xviii i principis del XIX
** Port d'Alacant, port marítim industrial i comercial, que conviu amb la marina d'Alacant
** Rodalia de Múrcia-Alacant, xarxa de trens de rodalia de Múrcia-Alacant
** Universitat d'Alacant
* Miscel·lània:
** Denominació d'Origen Alacant, àrea de producció de vins amb denominació d'origen del País Valencià
** Torró d'Alacant, indicació geogràfica protegida d'una varietat de torró produïda al municipi de Xixona (l'Alacantí, País Valencià)
Viccionari
# Guerra de Perusa

La Guerra de Perusa –Bellum Perusinum (llatí)– fou una guerra civil disputada entre el 41 aC i el 40 aC entre Octavi i Luci Antoni a la República Romana.
La disputa pel repartiment de les terres als veterans de Juli Cèsar va portar Luci Antoni a la guerra a petició de Fúlvia, l'esposa del seu germà Marc Antoni.
Luci va obtenir el control de Roma, Piacenza, Sentinum, Núrsia i Sipontum en absència d'Octavi, però pressionat pels exercits de Marc Vipsani Agripa, Quint Salvidiè Ruf, i Octavi, es va refugiar a Perusia, que era una fortalesa ben defensada, esperant l'arribada dels seus generals Publi Ventidi Bas i Gai Asini Pol·lió.
Luci Munaci Planc tenia el comandament de les tropes d'Antoni a Itàlia però com que Planc no sabia les intencions del seu cap, es va procurar mantenir allunyat del conflicte. Ventidius i Asinius Pollio no van acomplir la seva tasca i mentre Quint Salvidiè Ruf prenia Piacenza, Sentinum i Sipontum, i Agripa ocupava Sutrium per tallar les comunicacions de Lucius Antonius amb Roma, Octavi va assetjar Perusia i va tallar els subministraments especialment per la part del Tíber, per on Antoni rebia el gra. La gana va fer estralls a la ciutat; Ventidius va atacar a Octavi però fou rebutjat. Antoni va fer un desesperat intent de sortida però fou rebutjat amb moltes pèrdues i va haver de capitular;
A la caiguda de Perusa el 40 aC, Antoni i els seus companys van salvar la vida però els principals ciutadans de Perusia van ser executats i la ciutat saquejada i incendiada. Conquerida Perusa (40 aC) les forces de Ventidi i Planc es van unir i Planc va fugir d'Itàlia amb Fúlvia, cap a Atenes.

## Conseqüències

Luci Antoni es reconcilià amb Octavi i fou enviat com a governador a Hispània. Després d'aquests fets no torna a ser esmentat.
El mateix Octavi va fer reconstruir la ciutat i hi va instal·lar colons, agafant el nom d'Augusta Perusia, que apareix a les inscripcions però sense tenir el rang de colònia. El seu districte fou reduït però tot i així va esdevenir una ciutat prospera i de les més importants de l'interior d'Etrúria.

## Referències

* ↑ Suetoni Aug. 9
* ↑ Tàcit, Annales V, 1
# Artur Suqué i Anguera

Artur Suqué i Anguera (Barcelona, 1903 - Barcelona, 10 de juliol de 1974) fou un esportista i empresari tèxtil català, pare del també empresari Artur Suqué i Puig.

## Biografia

Va néixer el 1903 en el si d'una notable família del sector de la industrial tèxtil. Va continuar el negoci familiar —el seu pare havia fundat l'empresa Filats Cotó—, ampliant les seves activitats en altres camps econòmics, especialment l'exportació de vins de Xerès.
En la seva joventut va destacar com a jugador de tennis, sent membre del Lawn-Tennis Club Barcelona. Amb Alfredo Riera com a parella va ser bicampió de Catalunya de dobles, el 1932 i 1933. El 1933 va participar amb l'equip de Copa Davis d'Espanya en una eliminatòria classificatòria per a l'edició de 1934, que es va saldar amb victòria d'Àustria per 5-0. Va ser també un gran aficionat a l'automobilisme, formant part de la popular Penya Rhin i corrent en algunes de les proves que aquesta organitzava, com la Pujada a la Rabassada.
El 1959 va ingressar com a vicepresident en la junta directiva del FC Barcelona encapçalada per Francesc Miró-Sans. Després de la dimissió de Miró-Sans, el febrer de 1961, va formar part de la comissió gestora que durant quatre mesos va dirigir el club, fins a l'elecció d'Enric Llaudet com a nou president.

## Referències

* 1 2 «Ha fallecido don Arturo Suqué Anguera». La Vanguardia, 11-07-1974, pàg. 32.
* ↑ «Tenis». La Vanguardia, 17-11-1934, pàg. 13.
* ↑ «La Copa Davis 1934». La Vanguardia, 18-07-1933, pàg. 17.

## Bibliografia

* Iturriaga, Ángel. Diccionario de técnicos y directivos del FC Barcelona. Editorial Base, 2011. ISBN 9788493916114.

## Enllaços externs

* Fitxa al web oficial de la Copa Davis (castellà)
# Black Brant

El Black Brant és un coet sonda canadenc dissenyat per Bristol Aerospace per a fer estudis ionosfèrics amb l'objectiu de millorar les comunicacions militars.
Es van utilitzar 801 entre 1962 i 2005, amb una taxa d'èxits de 96,25%. Podia elevar càrregues d'entre 70 a 850 kg a altures d'entre 150 a 1500 km, proporcionant un màxim de 20 minuts de microgravetat. Va muntar diversos tipus de motors.

## Versions
### Black Brant I

* Càrrega màxima: 68 kg.
* Apogeu: 225 km.
* Empenta a l'enlairament: 111 kN.
* Massa total: 730 kg.
* Diàmetre: 0.26 Metres.
* Longitud total: 7,41 Metres.

### Black Brant II

* Càrrega màxima: 68 kg.
* Apogeu: 274 km.
* Empenta a l'enlairament: 89 kN.
* Massa total: 800 kg.
* Diàmetre: 0.44 Metres.
* Longitud total: 8,45 Metres.

### Black Brant III

* Càrrega màxima: 18 kg.
* Apogeu: 177 km.
* Empenta a l'enlairament: 49 kN.
* Massa total: 286 kg.
* Diàmetre: 0.26 Metres.
* Longitud total: 5.50 Metres.

### Black Brant IV

* Coet de dos etapes compost per un Black Brant Va + Black Brant IIIA o IIIB
* Càrrega màxima: 100 kg.
* Apogeu: 1.000 km.
* Empenta a l'enlairament: 111 kN.
* Massa total: 1.356 kg.
* Diàmetre: 0.44 Metres.
* Longitud total: 11,06 Metres.

### Black Brant V

* Coet d'una sola etapa compost per un Black Brant VA, VB o VC.
* Càrrega màxima: 68 kg.
* Apogeu: 387 km.
* Empenta a l'enlairament: 111 kN.
* Massa total: 1197 kg.
* Diàmetre: 0.44 Metres.
* Longitud total: 8,15 Metres.

### Black Brant VI

* Càrrega màxima: kg.
* Apogeu: 72 km.
* Empenta a l'enlairament: 7 kN.
* Massa total: 100 kg.
* Diàmetre: 0,12 Metres.
* Longitud total: 2,80 Metres.

### Black Brant VIII

* Càrrega màxima: kg.
* Apogeu: 340 km.
* Empenta a l'enlairament: 196 kN.
* Massa total: 2,000 kg.
* Diàmetre: 0,44 Metres.
* Longitud total: 11,90 Metres.

### Black Brant X

* Càrrega màxima: 90 kg.
* Apogeu: 900 km.
* Empenta a l'enlairament: 257 kN.
* Massa total: 2.600kg.
* Diàmetre: 0,44 Metres.
* Longitud total: 14,50 Metres.

### Black Brant XI

* Càrrega màxima: (...) kg.
* Apogeu: 800 km.
* Empenta a l'enlairament: (...) kN.
* Massa total: (...) kg.
* Diàmetre: (...) Metres.
* Longitud total: (...) Metres.

### Black Brant XII

* Càrrega màxima: De 110 a 410 kg.
* Apogeu: (...) km.
* Empenta a l'enlairament: (...) kN.
* Massa total: 5.300 kg, depenent de la càrrega.
* Diàmetre: (...) Metres.
* Longitud total: 15 Metres.

## Referències

* ↑ «Black Brant 2». Encyclopedia Astronautica. [Consulta: 5 agost 2015].
* ↑ «Black Brant 6». Encyclopedia Astronautica. [Consulta: 5 agost 2015].
# Cal Miqueló (Sant Martí de Riucorb)

Cal Miqueló és una casa amb elements eclèctics i noucentistes de Sant Martí de Maldà, al municipi de Sant Martí de Riucorb (Urgell), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Fou reformada l'any 1920.

## Descripció

És un edifici que consta de planta baixa, dos pisos i golfes. La part baixa es troba distribuïda amb una porta d'accés central emmarcada en un arc carpanell coronat per una mènsula antropomòrfica amb rostre masculí barbat força sobresortida. Les dues plantes següents es troben emmarcades lateralment per quatre grans pilastres adossades i acanalades que neixen del gran balcó del primer pis i distribueixen els balcons del segon. Les golfes presenten tres petites finestres paral·lelepípedes. Tot el conjunt és força grandiloqüent.

## Referències

* 1 2 «Cal Miqueló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Filandón

El filandón o fiandón, filorio, hilandorio, hilandera, serano, és una reunió que es realitza a les nits un cop acabat el sopar, en la qual s'expliquen en veu alta contes al mateix temps que es treballa en alguna labor manual (generalment tèxtil). Tal reunió se solia fer al voltant de la llar, amb els participants asseguts en escons o bancades.
El filandón se segueix practicant a certes zones de Galícia, de la província de Lleó (a certes zones d'aquesta província al filandón també se l'anomena calecho o calechu) i Astúries. El 8 de juny de 2010, les Corts de Castella i Lleó van declarar al Filandón Bé d'Interès Cultural i demanaven la seva inclusió dins del Patrimoni Cultural Immaterial de la UNESCO.

## Recuperació moderna del filandón

Recentment aquesta tradició s'ha recuperat, principalment a la província de Lleó, gràcies a escriptors, narradors orals i músics que han portat a diferents escenaris i ho han enriquit amb noves històries i cançons.

## Referències

* ↑ Diario de León. «Danses de pals i serano en l'homenatge a Concha Casado» (en castellà). [Consulta: 21 maig 2010].
* ↑ Aquest nom és propi de les zones de parla patsueza com la comarca de Laciana Text d'un Calechu organitzat per l'Aj. de Villablino Arxivat 2009-04-11 a Wayback Machine.
* ↑ Diario de León. «Les Corts declaren BIC el filandón i demanen que sigui Patrimoni Mundial» (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-06-10. [Consulta: 8 juny 2010].
# Alacrite

Alacrite és el nom d'una família d'aliatges a base de cobalt. Aquest aliatge especial es compon principalment de cobalt, Co, amb els elements restants que 20% de crom, Cr, el 15% de tungstè, W, el 10% de níquel, Ni i 0,1% de carboni, C. La seva densitat és de 9,150 kg/m³. Tenen alta duresa superficial. L'Institut Nacional de Metrologia de França utilitza un quilogram de cilindres XSH Alacrite com patrons de massa secundària.
# Tortuga olivàcia

La tortuga olivàcia o tortuga de Ridley (Lepidochelys olivacea) és una espècie de tortuga marina de la família Cheloniidae, és la més petita de les tortugues marines. Habita al Pacífic oriental, amb una major concentració d'elles a les costes de Mèxic, al sud de Panamà i Colòmbia. Mesura aproximadament de 60 a 70 cm; d'adultes presenten un color verd oliva. La closca té forma de cor o arrodonida, la seva longitud mitjana en els adults, és de 67 cm, amb un pes mitjà aproximadament de 38 kg, i màxim de 100 kg, el cap és subtriangular i mitjà, la cuirassa es compon de cinc parells, amb un màxim de 6 a 9 divisions per banda, els marges són llisos, la cuirassa és fosca amb color verd oliva, amb una superfície inferior de color groc. Les tortugues olivàcies són omnívores, s'alimenten de crancs, gambes, llagostes de roca, la vegetació marina, algues, gasteròpodes, peixos i petits invertebrats, de vegades s'alimenten de meduses en aigües poc profundes. Aquestes tortugues caven nius d'uns 40 cm aproximadament on deixen al voltant de 80 ous que cobreixen amb sorra. El període d'incubació és de 42 dies però depèn de la temperatura.

## Notes

* ↑ «Tortuga olivàcia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Vegeu també

* Tortuga careta
* Tortuga verda
* Tortuga carei
* Tortuga llaüt
* Tortuga bec de lloro
* Tortuga plana d'Austràlia

## Bibliografia

* Pandav, B., Choudhury, B.C., Kar, C.S. 1994. A Status survey of Olive Ridley Sea Turtle and their nesting beaches along the Orissa Coast, India. Report published by the Wildlife Institute of India
* Pandav, B, B.C. Choudhury. 2000. Conservation and management of olive ridley sea turtle (Lepidochelys olivacea) in Orissa. Final Report. Wildlife Institute of India

## Enllaços externs

* Tortuga olivàcia (Lepidochelys olivacea) Arxivat 2009-09-14 a Wayback Machine.
* Fotos de les tortugues olivàcies de Costa Rica