OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Casares Mouriño

Carlos Casares Mouriño (Xinzo de Limia, Ourense, 1941 - Vigo, 2002) fou un escriptor gallec. Estudià filosofia i lletres a la Universitat de Santiago de Compostel·la. Fou lector a diverses universitats europees i quan tornà a Galícia establí la residència a Vigo, on ha estat professor d'institut i escriptor. Ideològicament, està marcat per Ramon Piñeiro i pel grup galleguista vinculat a l'Editorial Galaxia. Fou elegit membre de la Reial Acadèmia Gallega el 1977, diputat autonòmic pel PSdeG-PSOE a les eleccions al Parlament de Galícia de 1981 i president del Consello da Cultura Galega el 1996. També ha col·laborat a Grial, que dirigí de 1989 a 2002, i La Voz de Galicia. Ha escrit les biografies de Vicente Risco, Otero Pedrayo, Ramón Piñeiro i Curros Enríquez i ha traduït al gallec «Le petit prince» (1983) d'Antoine de Saint-Exupéry, «Els escarabats volen pel capvesptre» (1989) de la sueca Maria Gripe i «The old man and the sea» (1998) d'Ernest Hemingway.
El 1976 rebé el Premi de la Crítica de narrativa gallega per Xoquetes para un tempo perdido, el 1996 per Deus sentado nun sillón azul i el 2002 per O sol do veran.

## Obres
### Narracions

* «Vento ferido» (1967)
* «Cambio en tres» (1969)
* «Xoguetes pra un tempo prohibido» (1975)
* «Os escuros soños de Clío» (1979)
* «Ilustrísima» (1980)
* «Os mortos daquel verán» (1987)
* «Na marxe de cada día: follas dun diario» (1994)
* «Deus sentado nun sillón azul» (1996)
* «Un país de palabras» (1999)
* «O sol do verán» (2002)

### Literatura infantil

* «A galiña azul» (1968)
* «As laranxas máis laranxas de tódalas laranxas» (1973)
* «O can Rin e o lobo Crispín» (1983)
* «Lolo anda en bicicleta» (1996)
* «O galo de Antioquía» (1994)
* «Un polbo xigante» (2000)
* «Este é Toribio» (1991)
* «Toribio contra o profesor Smith» (1991)
* «Toribio e o contador de contos» (1991)
* «Toribio ten unha idea» (1992)
* «Toribio revoluciona o tráfico» (1994).

### Assaig

* «Á marxe. Palabra de escritor (2 de enero - 10 de marzo de 2002)» (2003)
* «Á marxe, 1992» (2005)
* «Á marxe, 1993» (2005)
* «Á marxe, 1994» (2006)
* «Á marxe, 1995» (2006).

## Enllaços externs

* Fundació Carlos Casares
* Fundació Carlos Casares al web de l'Asociación de Casas-Museo y Fundaciones de Escritores Arxivat 2007-12-24 a Wayback Machine.
* Biografia i Bibliografia al web d'El Poder de la Palabra
# Hygraula

Hygraula és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Hygraula nitens (Butler, 1880)
* Hygraula pelochyta (Turner, 1937)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea.
# Sabra (lepidòpter)

Sabra és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Sabra harpagula (Esper, [1786])
* Sabra sinica (Yang, 1978)
* Sabra taibaishanensis (Chou & Xiang, 1987)

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Sabra» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index. Natural History Museum, 2003.
# Legényes

El legényes (en hongarès) o feciorească (en romanès) és un tipus de ball solitari ballat per la gent de Transsilvània d'ètnia hongaresa que viuen al Kalotaszeg Ţllaura Călatei, Szilágyság / Sălaj i Mezőség / Câmpia Transilvaniei, més o menys la regió al voltant de Cluj.
Tot i que normalment ballen homes joves, també poden ser ballats per homes grans. El ball es realitza en estil lliure generalment per un ballarí a la vegada davant de la banda. Les dones participen en el ball posant-se en línies al costat i cantant / cridant versos mentre els homes ballen. Cada noi fa una sèrie de punts (frases de ball) típicament de 4 a 8 sense repetició. Cada punt consta de 4 parts, cadascuna de les quals dura 4 punts. La primera part sol ser la mateixa per a tothom (només hi ha algunes variacions).

## Estils

* legényes / feciorească (Kalotaszeg)
* sűrű tempó (Szék)
* sűrű magyar o sűrű fogásolás (Mezőség)
* pontozó / ponturi (Küküllő-mente)
* târnăveană o korcsos (Mezőség)
* figurázó (Szilágyság)

## Referències

* ↑ «Legényes at Home: Social Media Challenge for Folk Dance Lovers During Quarantine» (en anglès), 16-04-2020. Arxivat de l'original el 2021-08-09. [Consulta: 9 agost 2021].

## Enllaços externs

* Vídeo Feciorească / legényes Arxivat 2016-06-03 a Wayback Machine.
* Més informació sobre Legényes
# Alaric

Alaric és el nom dels següents personatges:
* Alaric I, rei dels visigots del 395 al 410
* Alaric II, rei dels visigots de Tolosa (484 - 507)
* Alaric I d'Empúries, comte d'Empúries (843-844) i comte de Rosselló (843-844)
* Jacme Alaric (segle xiii), ambaixador enviat pel papa Climent
# Joachim Björklund

Joachim Björklund (Växjö, 15 de març de 1971) és un exfutbolista suec, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Després de començar a l'Östers i al Brann, el 1993 fitxa per l'IFK Göteborg. Amb l'equip suec aconsegueix una important victòria davant el Manchester United FC a la Copa d'Europa 94/95. Al final de la següent temporada, va ser transferit a la Vicenza i després al Rangers FC, on va guanyar la lliga escocesa. El 1998 fitxa pel València CF per 2,5 milions de lliures esterlines. Passa tres temporades a l'equip valencià abans de retornar a Itàlia, a la Venezia.
Als inicis de la temporada 02/03 s'uneix al Sunderland AFC per 1,5 milions de lliures esterlines. Els eu club va perdre la categoria. A l'any següent, amb el Sunderland va ser tercer de la Division One i semifinalista de la FA Cup. Però, els seus serveis no van ser demanats per l'entrenador Mick McCarthy i va fitxar per un altre conjunt anglès, el Wolverhampton Wanderers FC. Es retiraria el 2005 després d'haver aparegut poc a causa de les lesions.

## Selecció

Björklund va ser internacional suec en 79 ocasions. Amb el combinat del seu país va participar en el Mundial de futbol de 1994, així com a les Eurocopes de 1992 i 2000.
# 21a etapa del Tour de França de 2013

La 21a etapa del Tour de França de 2013 es disputà el diumenge 21 de juliol de 2013 sobre un recorregut de 133,5 km entre Versalles (Alta Savoia) i l'Avinguda dels Camps Elisis de París.
El vencedor de l'etapa fou l'alemany Marcel Kittel (Argos-Shimano), que s'imposà a l'esprint al seu compatriota André Greipel (Lotto-Belisol) i al britànic Mark Cavendish (Omega Pharma-Quick Step).

## Cotes

* 1. Cota de Saint-Rémy-lès-Chevreuse. 154m. 4a categoria (km 29,5) (1,0 km al 6,9%)
    Primer Gert Steegmans (BEL)1 pt
* 2. Cota de Châteaufort. 155m. 4a categoria (km 33,5) (0,9 km al 4,7%)
    Primer José Joaquín Rojas (ESP)1 pt

## Classificació de l'etapa

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Marcel Kittel (GER) | Argos-Shimano | 3h 06' 14" |
| 2 | André Greipel (GER) | Lotto-Belisol | m. t. |
| 3 | Mark Cavendish (GBR) | Omega Pharma-Quick Step | m. t. |
| 4 | Peter Sagan (SVK) | Cannondale | m. t. |
| 5 | Roberto Ferrari (ITA) | Lampre-Merida | m. t. |
| 6 | Alexander Kristoff (NOR) | Team Katusha | m. t. |
| 7 | Kévin Reza (FRA) | Team Europcar | m. t. |
| 8 | Yohann Gène (FRA) | Team Europcar | m. t. |
| 9 | Daniele Bennati (ITA) | Team Saxo-Tinkoff | m. t. |
| 10 | Murilo Fischer (BRA) | FDJ | m. t. |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Chris Froome (GBR) | Team Sky | 83h 56' 40" |
| 2 | Nairo Quintana (COL) | Movistar Team | + 4' 20" |
| 3 | Joaquim Rodríguez (CAT) | Team Katusha | + 5' 04" |
| 4 | Alberto Contador (ESP) | Team Saxo-Tinkoff | + 6' 27" |
| 5 | Roman Kreuziger (CZE) | Team Saxo-Tinkoff | + 7' 27" |
| 6 | Bauke Mollema (NED) | Belkin Pro Cycling Team | + 11' 42" |
| 7 | Jakob Fuglsang (DEN) | Astana Qazaqstan Team | + 12' 17" |
| 8 | Alejandro Valverde (ESP) | Movistar Team | + 15' 26" |
| 9 | Daniel Navarro (ESP) | Cofidis | + 15' 52" |
| 10 | Andrew Talansky (USA) | Garmin-Sharp | + 17' 39" |

### Classificacions annexes

| Classificació per punts Ciclista Equip Punts 1  Peter Sagan (SVK) Cannondale 409 2  Mark Cavendish (GBR) Omega Pharma-Quick Step 312 3  André Greipel (GER) Lotto-Belisol 267 | Classificació de la muntanya Ciclista Equip Punts 1  Nairo Quintana (COL) Movistar Team 147 2  Chris Froome (GBR) Team Sky 136 3  Pierre Rolland (FRA) Team Europcar 119 |
| Classificació del millor jove Ciclista Equip Temps 1  Nairo Quintana (COL) Movistar Team 84h 01' 00" 2  Andrew Talansky (USA) Garmin-Sharp + 13' 19″ 3  Michał Kwiatkowski (POL) Omega Pharma-Quick Step + 14' 39" | Classificació per equips Equip Temps 1r Team Saxo-Tinkoff 251h 11′ 07″ 2 AG2R La Mondiale + 8' 28″ 3 RadioShack-Leopard + 9' 02″ |

## Abandonaments

* Lieuwe Westra (NED) (Vacansoleil-DCM): abandona.

## Notes i referències

* ↑ «ÉTAPE 21 - Versailles / Paris Champs-Élysées 133,5 km» (en francès). letour.fr. [Consulta: 28 juliol 2013].
* ↑ «Westra abandonne» (en francès). lequipe.fr, 21-07-2013. [Consulta: 21 juliol 2013].

## Enllaços externs

* 21a etapa al web del Tour de França
# Hirth Motoren

Hirth Motoren és una empresa alemanya de fabricació de motors aeronàutics a Benningen, Alemanya.

## Història

Hirth Motoren GmbH va ser una empresa que s'ocupava de la fabricació de motors de pistó per a l'aviació. L'empresa fou fundada per Hellmuth Hirth a Stuttgart el 1927. Després de la mort de Hirth en un accident d'avió el 1938, el Reichsluftfahrtministerium va nacionalitzar la companyia. Al voltant del mateix temps, Ernst Heinkel estava desenvolupant motors de reacció dissenyats per Hans von Ohain. Com que Heinkel no tenia els coneixements necessaris per a la producció massiva de motors d'avió, el RLM va ordenar la incorporació de Hirth a Heinkel, donant lloc a Heinkel-Hirth a finals de 1941. La producció de motors de pistó va continuar, al costat del desenvolupament dels motors de reacció de von Ohain, que, però, per diverses raons, no van arribar a la producció en sèrie.
Després de la Segona Guerra Mundial, aquesta fusió es va dissoldre i Hirth va tornar a ser independent, traslladant-se a Benningen am Neckar, Baden-Württemberg. A causa de les prohibicions de l'aviació alemanya durant l'ocupació aliada, Hirth va fabricar petits motors estacionaris, així com motors per a motos de neu. Finalment, Hirth va tornar a la fabricació de motors d'avions el 1965, però el 1974 va passar a liquidació voluntària. L'empresa va ser adquirida per Hans Göbler, que la va retornar a la fabricació de petits motors de dos temps. El 2016, la companyia va ser presa pel grup xinès DEA General Aviation. Després de la fallida del 2018, l'empresa es va vendre al fabricant de drons suís-suec UMS Skeldar. Els inicis de l'aviació ultralleugera a la dècada de 1980 van crear una altra oportunitat per tornar a entrar al mercat original de Hirth, i la companyia ha estat un creador notable de motors per a aquests avions des de llavors.

## Referències

* ↑ Gunston, Bill.. World encyclopedia of aero engines : from the pioneers to the present day. 5th ed. Stroud: Sutton, 2006. ISBN 0-7509-4479-X.
* ↑ Kay, Antony L.. German jet engine and gas turbine development, 1930-1945. Shrewsbury: Airlife, 2002. ISBN 1-84037-294-X.
* ↑ «Hirth Engines - Welcome to the home of two-stroke engines» (en anglès britànic). [Consulta: 8 abril 2020].
# Carlos Casanova Pérez

Carlos Casanova Pérez (Cartagena, 14 de desembre de 1918) fou un jugador, entrenador i àrbitre de voleibol.
Fundà, a Barcelona, el Club de Futbol Carmelo, i a Ourense, la Societat Orensana de Futbol, posteriorment Club Deportivo Ourense. El 1949 entrà al cos de Bombers de Barcelona i col·laborà en la creació dels equips de futbol, basquetbol i voleibol (ACE Bombers). Com a entrenador del club aconseguí quatre Campionats d'Espanya (1951, 1955, 1957, 1958) i nou de Catalunya. També dirigí la selecció de Barcelona, que guanyà quatre Campionats d'Espanya per regions durant els anys cinquanta. Posteriorment entrenà el Picadero JC (1966-73), amb el qual aconseguí dues Lligues i dues Copes espanyoles, i participà en dues ocasions en la Copa d'Europa. El 1974 tornà a l'equip dels Bombers, on entrenà fins a la seva retirada. El 1975 fundà i dirigí l'Escola d'Iniciació Esportiva.
A més, arbitrà partits de voleibol d'àmbit català, estatal i alguna vegada internacional. Rebé les medalles d'or de la Federació Espanyola de Voleibol i del Col·legi d'Àrbitres a més del guardó “Forjador de la Història Esportiva de Catalunya (1987).
Morí a Barcelona amb 77 anys el dia 11 de setembre de 1995.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «carlos-casanova-perez». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Maestro Casanova». Mundo Deportivo, 15-12-1983. [Consulta: 5 desembre 2022].
# Rocca Grimalda

Rocca Grimalda, (la Ròca Grimàuda en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Capriata d'Orba, Carpeneto, Ovada, Predosa, Silvano d'Orba i Trisobbio.
La frazione de San Giacomo pertany al municipi.

## Galeria fotogràfica

* Vista aèria del municipi
* Ajuntament
* castell Malaspina-Grimaldi
* Museu
* Vista del poble
* Església de Santa Limbania
* Església de Sant Jaume
* Panorama del municipi i del castell
# Legítim Comandament de les Forces Armades del Sudan

El Legítim Comandament de les Forces Armades del Sudan (abreujat com Legítim Comandament, anglès Legitimate Command) fou una organització militar del Sudan que es va crear el 1992 per alguns antics oficials de les Forces Armades del Sudan apartats del servei o retirats, oposats al govern islamista del Front Nacional Islàmic. Fou creat a iniciativa dels partits polítics que havien format l'Aliança Nacional Democràtica l'octubre de 1989 i planejaven una revolta popular amb suport de l'exèrcit per retornar el poder al poble. Aquestos militars en molts casos era a qui corresponia el comandament i quan no era així, el fet que legítim primer ministre enderrocat els designés, els donava tota legitimitat. El seu cap visible fou el general Fathi Ahmed Ali, que al moment del cop era el cap de l'Estat Major. La seva base va ser al Caire. Va iniciar activitat operativa el 1995/1996. A la mort de Fathi el 28 d'abril de 1997 el va substituir el tinent general Abd al-Rahman Said. A partir del 1998 l'activitat armada de l'Aliança va començar a ser poc important i va acabar desapareixent. El Legítim Comandament deixa de ser esmentat.

## Referències

* UNHCR
# Laxness (cràter)

Laxness és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 25,89 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor islandès Halldór Laxness (1902-1998), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2013.

## Referències

* ↑ «Laxness». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 18-06-2013. [Consulta: 12 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Kolossisti

Kolossisti - Колосистый (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, al nord del curs del riu Kuban, a 12 km al nord-oest del centre de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Beriózovi.

## Història

Des de la dècada del 1930 s'hi construïren habitatges a l'emplaçament actual, pertanyents al sovkhoz Don, més endavant rebatejat amb el nom de Kalíninski, i a la dècada del 1970 amb el de Vtóroie otdelénie KNIISKH.
Entre el 12 i el 18 de febrer del 1943, durant la Segona Guerra Mundial, hi hagué als camps del sovkhoz combats per l'alliberament dels suburbis de Krasnodar, en els quals participà la 249a Divisió de Tancs del Front del Caucas Nord, que aconseguí l'alliberament de la zona aquell mateix mes.
La vila rebé el seu nom actual l'11 de març del 1977 per decisió del Consell Municipal de Krasnodar sobre territoris de diverses granges dels ókrugs Léninski, Pervomaiski i Sovetski de la ciutat.

## Referències

* ↑ СВЕДЕНИЯ О ВРЕМЕНИ ОБРАЗОВАНИЯ населенных пунктов Краснодарского края, выявленные по документам архивных фондов и материалам справочно-информационного фонда государственного казенного учреждения Краснодарского края Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine. (rus)
# La Zancadilla

La Zancadilla va ser una revista esportiva de publicació setmanal escrita en castellà i editada a Barcelona. La revista es va publicar per primera vegada el 17 d'abril de 1920, va existir durant els primers anys de la dècada i es venia per 10 cèntims de pesseta. La Zancadilla va esdevenir un important referent per les posteriors revistes esportives catalanes i va ser pionera en el gènere de revista esportiva que ajuntava artícles d'humor amb actualitat esportiva i caricatures.

## Continguts i evolució
### Continguts

La revista explicava des d'un punt de vista satíric les principals notícies d'esport, especialment sobre futbol, que ocorrien en l'època. No es coneix la quantitat exacta de setmanaris escrits però s'estima que es van arribar a publicar com a mínim quaranta-set números. La Zancadilla portava com a subtítol Revista Satírico Futbolera i va centrar la seva crítica principalment en el Futbol Club Barcelona, que es trobava en una època d'expansió, on es van començar a crear les primeres 'penyes' i el nombre de socis es multiplicava cada vegada més. La revista també va ser especialment crítica amb la Federació Catalana de Futbol Amateur, que agrupava els principals equips de Catalunya.

### Evolució

La revista va debutar al 1920 amb l'objectiu inicial de publicar-se de manera setmanal, tot i que la manca d'èxit de la premsa esportiva de l'època va provocar grans irregularitats en les seves vendes i en la seva publicació. Durant la seva curta existència La Zancadilla es va acabar publicant de manera irregular i no de manera setmanal com s'havia pensat inicialment.

### Redacció

La Zancadilla estava redactada majoritàriament en castellà, tot i que també comptava amb alguns articles en català. Com figures més importants de la revista trobem dibuixants de la talla de Lluís Mallol i Suazo, conegut pel setmanari de contes En Patufet, a més de Tete i Allak, que donaven un toc humorístic a la revista amb els seus dibuixos.

## Fets destacats

La Zancadilla va ser la revista que va fer debutar el gènere de revista que unia temàtica esportiva i humorística. Aquest gènere es va consolidar dos anys després amb Xut!, una de les revistes de contingut esportiu més importants de l'època, que es basava principalment en les idees introduïdes a La Zancadilla, on van sorgir conceptes com -Avi del Barça- o pericos per als seguidors de l'altre equip de Barcelona, l'Espanyol.

## Final i desaparició

La desaparició de La Zancadilla va tenir lloc durant la segona part de la dècada de 1920 amb un mínim de 47 números publicats de manera irregular, s'estima que la seva desaparició va tenir lloc a causa de la manca d'èxit de la revista i el poc capital aconseguit.

## Referències i enllaços externs

* https://www.enciclopedia.cat/
* https://arca.bnc.cat/
# Emperadriu Zhang Yan

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhang (張).
Zhang Yan - (xinès) - (202 aC- 163 aC), coneguda formalment com a emperadriu Xiaohui (孝惠 皇后) va ser una emperadriu de la dinastia Han. Era la filla de la Princesa de Yuan de Lu (l'única filla de l'emperador Gaozu (Liu Bang) i la seva muller l'emperadriu Lü) i el seu marit Zhang Ao (张 敖, fill de Zhang Er), el Príncep de Zhao i més tard marquès de Xuanping.
Al 192 aC, davant la insistència de l'emperadriu vídua Lü, Yan es casà amb el seu oncle l'emperador Hui de Han, fill de l'emperador Gao i l'emperadriu vídua Lü, i va ser elevada a emperadriu. El matrimoni tingué un fill. Seguint instruccions de l'emperadriu vídua Lü, l'emperadriu Zhang prengué diversos fills mascles com a propis i executà a les seves mares. Si aquests nens eren fills de l'emperador Hui és un tema controvèrtit, encara que sembla probable que fossin fills de l'emperador Hui de les seves concubines.
Quan l'emperador Hui va morir en 188 aC als 22 anys, un dels nens que l'emperadriu Zhang va adoptar, Liu Gong, va esdevenir emperador (com a emperador Qianshao), però la Gran Emperadriu Vídua Lü tenia un control total i efectiu del govern imperial. L'Emperadriu Zhang, qui esdevingué emperadriu vídua, no sembla que tingués una influència significativa. No obstant això, quan Liu Gong descobrí el 184 aC que no era en realitat el seu fill, va fer un comentari descuidat que anava a venjar-se d'ella, la Gran Emperadriu Vídua Lü el deposà i executà, i el reemplaçà pel seu germà Liu Hong (com a emperador Houshao), que també havia estat adoptat per l'emperadriu Zhang. Va ser durant el regnat de l'Emperador Qianshao que Zhang Yan (張偃, en pinyin Zhāng), el germà l'emperadriu Zhang, fou ascendit a príncep de Lu.
Després de la mort de la Gran Emperadriu Vídua Lü el 180 aC, i el clan de Lü fou enderrocat i massacrat pels funcionaris que s'oposen a les Lu de les pertorbacions del clan Lü, l'emperador Houshao va ser deposat i assassinat. L'emperadriu vídua Zhang no fou assassinada, però va ser destituïda del seu càrrec com a emperadriu vídua i en endavant, és anomenada com l'emperadriu Hui. El seu germà, el príncep de Lu, també va ser deposat i reduït al rang de marquès de Nangong. Després d'això anà a viure en un palau al nord i no hi ha registres de la seva vida posterior fins a la seva mort. L'emperadriu Zhang va morir el 163 aC i va ser enterrada al costat del seu marit de tot just quatre anys.

## Referències

* ↑ Biographical Dictionary of Chinese women: Antiquity through Sui, 1600 B.C.E-618 C.E.. M.E. Sharpe, Inc, 2007, p. 242.
# Albert Billiet

Albert Billiet o Biliet, (Gant, 10 d'octubre de 1907 - Gant, 6 de març de 1977) fou un ciclista belga, que va córrer durant les dècades de 1930 i 1940. Va destacar en les curses de sis dies, modalitat en la què va aconseguir dotze victòries, set de les quals amb Albert Buysse.

## Palmarès

* 1931
** 1r als Sis dies de Saint-Étienne (amb Omer De Bruycker)
* 1933
** 1r als Sis dies de Marsella (amb Albert Buysse)
* 1936
** 1r als Sis dies de Gant (amb Camile Dekuysscher)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Albert Buysse)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Werner Grundahl Hansen)
* 1937
** 1r als Sis dies de Rotterdam (amb Albert Buysse)
** 1r als Sis dies de París (amb Cor Wals)
* 1938
** 1r als Sis dies de París (amb Karel Kaers)
** 1r als Sis dies de Londres (amb Albert Buysse)
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Albert Buysse)
* 1939
** 1r als Sis dies de París (amb Albert Buysse)
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Albert Buysse)
* 1943
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Gustave Danneels)

## Referències

* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Albert BILIET» (en italià). [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «BILIET Albertus "Albert"». [Consulta: 15 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2014-05-06 a Wayback Machine.