OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Independence (Oregon)

Independence és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 6.035 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Independence tenia 6.035 habitants, 1.994 habitatges, i 1.425 famílies. La densitat de població era de 1.000,1 habitants per km².
Dels 1.994 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 14,1% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.790$ i la renda mediana per família de 40.466$. Els homes tenien una renda mediana de 30.253$ mentre que les dones 22.527$. La renda per capita de la població era de 13.933$. Aproximadament el 14,6% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Independence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Independence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Philibert Commerson

Dr. Philibert Commerçon, també escrit Commerson, (1727 - Flacq, illa Maurici, 1773) va ser un naturalista francès, ben conegut per haver acompanyat Louis Antoine de Bougainville el seu viatge de circumnavegació dels anys 1766 - 69 per ordre del rei lluís XV per tal d'intentar el retorn de les illes Malvines a la corona espanyola.
Actualment 42 gèneres descrits per Commerson són vàlids i més d'un centenar d'espècies vegetals duen el seu nom.
Commerçon nasqué a Châtillon les Dombes, França. Estudià medicina i botànica a la Facultat de Medicina de Montpeller, i va practicar la medicina. A petició de Carl von Linné, Commerçon recollí i categoritzà peixos del Mediterrani per al museu d'Estocolm.
Commerçon va tornar a viure a Châtillon les Dombes el 1756 i allí es va ocupar de crear jardins botànics.
El 1766, Commerçon es va unir a Bougainville en el seu viatge de circumnavegació. Entre els animals que hi va observar figura l'espècie anomenada dofí de Commerson.
Va acompanyar a Commerçon al viatge de circumnavegació Jeanne Baret però va anar vestida d'home perquè les dones estaven estrictament prohibides en l'Armada francesa d'aquells temps. Tanmateix la realitat del seu sexe femení es va descobrir a Tahití.
Commerçon i Bougainville junts van ser els responsables d'estendre el mite del bon salvatge aplicat als tahitians.
Commerçon també estudià les plantes de l'illa Maurici i de Magadascar.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Presses de L'Université de Paris-Sorbonne. (en francès), 2001.
* ↑ Dabonneville, Christine «Philibert Commerson et Jeanne Barret, un couple de botanistes hors du commun,». La Garance Voyageuse, 94, 2011.
# Grand Coteau

Grand Coteau és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grand Coteau tenia 1.040 habitants, 377 habitatges, i 260 famílies. La densitat de població era de 164,6 habitants/km².
Dels 377 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 24,1% dones solteres, i en un 31% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.943 $ i la renda mediana per família de 26.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.992 $ mentre que les dones 16.000 $. La renda per capita de la població era de 9.728 $. Entorn del 25,2% de les famílies i el 29,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grand Coteau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grand Coteau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Família Levis

La família Levis fou una nissaga aristocràtica del Regne de França que era vassalla dels Montfort; va esdevenir famosa quan al segle xiii Guiu o Gui de Levis va participar en la croada albigesa i va rebre la senyoria de Miralpeix (Mirepoix) al Llenguadoc.
El primer senyor conegut fou Felip que vivia al segle XII; es va casar amb Isabel i va tenir cinc fills dels quals el gran Miló el va succeir vers 1204 i va tenir només una filla constatada fins al 1252 que es va casar amb Joan de Nanteuil (que vivia encara el 1268) que fou senyor de Levis de iure uxoris. El germà de Miló, Guiu va participar en les guerres dels càtars i va rebre la senyoria de Miralpeix. Fou el pare de Guiu II que el va succeir el 1233. Guiu II es va casar amb Joana i fou el pare de Guiu III, que va pujar al poder vers 1255, i va recuperar la senyoria de Levis. Es va casar amb Isabel de Marly i va tenir diversos fills dels quals Joan I el va succeir a Miralpeix (vers 1297/1300) i fou el pare de Joan II de Miralpeix, i de Gastó, que va obrir la branca de Levis-Leran. Altres germans de Joan I i fills de Guiu III, van posseir diverses senyories: Teobald fou senyor de Sérignac i de Florensac; Pere fou senyor de Villeneuve, de la Grenade i d'Adjoares i bisbe de Magalona (1306), de Cambrai (1309) i de Bayeux (1324); Felip fou senyor de Florensac, senyor de Lévis i vescomte de Lautrec per matrimoni amb Beatriu de Lautrec, vescomtessa de Lautrec, filla de Bertran II de Lautrec i va continuar la línia de senyors de Levis, cedint Florensac al seu germà Eustaqui; i Francesc fou senyor de la Garde i de Montségur.
La família es va dividir en diverses branques destacant les següents:
* Els Lévis-Léran i Lévis-Ajac (amb la terra d'Avesne-le-Comte erigidia en ducat per a Francesc Gastó de Levis el 1784) que porta el títol de duc de Lévis
* Els senyors de Montbrun i de Pennes
* Els vescomtes de Lautrec, comtes de Villars, i senyors de La Roche al Velai
* Els barons de la Voulte-sur-Loire, comtes i després ducs de Ventadour (el vescomtat de Ventadour fou erigit en ducat per carta patent de 1578; els ducs de Ventadour foren fets pars de França per carta patent el 1589)
* Els comtes de Charlus
* Els senyors de Lévis i de Florensac
* Els senyors de Couzan i de Lugny
* Els barons i comtes de Caylus (títol comtal el 1574).
# Janitzio (pel·lícula)

Janitzio és una pel·lícula mexicana estrenada en 1935, dirigida per Carlos Navarro i protagonitzada per Emilio Fernández.

## Sinopsi

Zirahuén (Emilio Fernández), un pescador del llac de Pátzcuaro, Michoacán, lluita contra els especuladors que pretenen envair la seva àrea de treball. La situació es complica quan Zirahuén és empresonat per ordres de Manuel (Gilberto González), qui desitja a Eréndira (María Teresa Orozco), la promesa del pescador.

## Repartiment

* Emilio Fernández.... Zirahuén
* María Teresa Orozco…. Eréndira
* Gilberto González.... Manuel Moreno
* Felipe de Flores.... Luis
* Max Langler.... Don Pablo
* Adela Valdés.... Tacha

## Comentaris

Aquesta pel·lícula ocupa el lloc número 86 entre les 100 millors pel·lícules del cinema mexicà.

## Referències

* ↑ «Janitzio SINOPSIS». Arxivat de l'original el 20 de juny de 2018. [Consulta: 13 novembre 2012]. Arxivat 2018-06-20 a Wayback Machine.
* ↑ «Janitzio». Arxivat de l'original el 20 de juny de 2018. [Consulta: 13 novembre 2012]. Arxivat 2018-06-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Janitzio pel·lícula sencera a facebook
# Insula Allobrogum

Insula Allobrogum era un lloc de la Gàl·lia Narbonesa on Hanníbal va establir el seu quart campament després de creuar el Roine, en país dels Al·lòbroges, des on va iniciar el pas dels Alps, probablement seguint la vall de l'Isère, explica Titus Livi. Polibi diu que era un lloc productor de blat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Insula». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 febrer 2021].
# Iodopleura fosca

La iodopleura fosca (Iodopleura fusca) és una espècie d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). És troba estès al massís de les Guaianes, al nord de l'Amèrica del Sud. El seu hàbitat són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «iodopleura fosca». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 453. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Dusky Purpletuft. Iodopleura fusca» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Pierre Even

Pierre Even és el nom dels següents personatges:
* Pierre Even (ciclista) (Pont-l'Évêque, 1929 - Caen, 2001), ciclista francès
* Pierre Even (compositor) (Wiesbaden, 1946), compositor luxemburguès
# Grómovka

«Grómovka» té aquests significats:
* Grómivka (Sudak), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
* Grómovka (Saki), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
# Joaquim Escardó Salazar

Joaquim Escardó Salazar (Barcelona, 2 de gener de 1882 - Barcelona, 22 de desembre de 1957) fou un periodista i futbolista català de la dècada de 1900.
Fou jugador del RCD Espanyol, principalment del segon i tercer equips. L'any 1901 fou fundador, directiu i jugador del club Irish FC.
La temporada 1903-04 retornà a l'Espanyol, i va ser campió en la categoria de segons equips, denominada la Copa Moritz, on actuava també com a davanter, i campió de Catalunya amb el primer equip, amb el qual disputà dos partits com a porter.
També destacà en la seva faceta de periodista, essent cronista de premsa de partits a diaris com Los Deportes.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1903-04

## Referències

* 1 2 3 4 «Fitxa d'Escardó». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Miscelanea». Los Deportes Any 05, no. 044, 03-11-1901. [Consulta: 9 abril 2019].
# Comanda de Barbens

La Comanda de Barbens és un monument del municipi de Barbens (Pla d'Urgell) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Edifici de tres plantes i de grans dimensions. La façana principal té tres obertures per planta excepte a la superior on només hi ha una petita finestra quadrangular; les altres obertures, de grans dimensions, tenen la llinda, els brancals i l'ampit de carreus de pedra. A la llinda de la porta principal hi ha un escut on es veu una corona servada per unes cadenes i uns lleons; a la clau de l'escut hi ha un castell, una creu i un braç amb una llança i pel voltant hi figuren una sèrie de motius florals; a sota hi apareix una creu reial, la data "1.753" i la inscripció, "AD.M.IL." D. D. Fr. Emmanuel de Montoliu i de Buxados Sacri i militaris Religionis Divi Ioanis Ierosolumitanem i Sti Iacobi: commentador Hujus Commend i de Barbens i Dux custodiarum realium i Domini Anno 1733.
La façana que dona al carrer Jacint Verdaguer té molt poques obertures, totes són allindanades i de petites dimensions. A la part dreta hi ha una petita galeria que sobresurt; a la planta baixa s'obre amb dos arcs de mig punt i la part superior fa de terrassa de dues obertures del primer pis. En aquest cos es troba un gran blasó que pertanyia al comanador Manuel de Montoliu i de Boixadors.
La façana posterior té petites finestres quadrangulars emmarcades per carreus de pedra a la planta baixa i al primer pis. Al segon pis s'obre una gran galeria formada per tres arcs de mig punt. A l'angle que formen aquestes dues façanes s'aixeca una torre emmerletada; aquesta només té dues finestres, que donen a la façana posterior, l'inferior està protegida per una reixa i la superior està decorada amb un trencaaigües motllurat.
Excepte la torre, les façanes estan arrebossades i pintades.

## Història

Ramon Barrufell és la primera persona que es coneix com a propietari del castell de Barbens. A la segona meitat del segle xii s'hi establí al castell una comanda templera; aquesta, sorgí com una expansió de la casa de Gardeny i, l'any 1168, apareix documentat el primer comanador que és Ramon Barrufell. Aquest, que havia estat senyor de Barbens, fou un dels primers benefactors de l'ordre i es va fer templer. En el seu testament li deixà tot a la seva filla Sança amb la condició que havia de vendre el castell a l'orde del Temple, cosa que va fer l'any 1166.
El patrimoni de la comanda es formà a partir de donacions de nobles i de compres.
La comanda templera es transformà en comanda hospitalera a principis del segle xiv. El primer comanador hospitaler conegut és Jaume de Ribelles. El 1733 el castell va ser restaurat pel comanador Manuel de Montoliu. L'ordre de l'Hospital va ser senyor de Barbens fins al segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Comanda de Barbens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2013].

## Enllaços externs

* «Comanda de Barbens». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Jean Coulomb

Jean Coulomb va ser un geofísic francès.

## Vida

Nascut a Algèria, hi va viure fins al setze anys i sempre en guardarà una relació especial. Els seus pares eren professors de llatí i grec a l'escola secundària. L'any 1923, amb 19 anys, ingressa a l'ENS on farà amistat amb Henri Cartan i Alfred Kastler, amistat que perdurarà al llarg del temps.
El 1928 ingressa al Collège de France on fa la seva tesi sobre sismologia. El 1932 es converteix en físic adjunt de l'observatori de Puy-de-Dôme. El 1935 i degut a la seva relació amb Cartan, es converteix en membre fundador de N. Bourbaki, tot i que no hi estarà gaire temps.
El 1937, torna a Algèria, com a director de l'Institut de Física i Meteorologia d'Algèria. El 1941 torna a París en ser nomenat director de l'Institut de Física del Globus de París, càrrec que combinarà amb la càtedra de Física de la Universitat de París.
A partir de 1957 serà successivament director del CNRS, del CNES i del Consell Internacional per a la Ciència.

## Principals Obres

* 1933. Oscillations d'un liquide pesant dans un bassin cylindrique en rotation.Amb Marcel Brillouin. Gauthier-Villars et Cie, París.
* 1935. Nouveaux principes de construction des séismographes électromagnétiques.Amb G. Grenet. Masson, París.
* 1943. L'origine des tremblements de terre. Université de Paris.
* 1948. Anomalies de la pesanteur et formation des chaines de montagnes. Université de Paris.
* 1952. La constitution physique de la terre. A. Michel
* 1952. Les Marées terrestres et la variation des latitudes. Impr. alençonnaise.
* 1969. L'expansion des fonds océaniques et la dérive des continents. Presses universitaires de France.
* 1973. Traité de géophysique interne. Amb Georges Jobert. Masson.

## Referències

* ↑ El 1937 serà substituït per Charles Pisot. Beaulieu, Liliane. Bourbaki à Nancy. A: 1903-2003: Un siècle de mathématiques à Nancy. Institut Èlie Cartan, 2003. Pàgina 36.

## Enllaços externs

* Obituari i Biografia per Paul Germain
# Pietro Biginelli

Pietro Biginelli (1860-1937) fou un químic italià.

## Biografia

Pietro Biginelli va néixer el 25 de juliol de 1860 a Palazzolo Vercellese, a l'antic regne de Piemont-Sardenya. Va estudiar a la Universitat de Torí amb el professor Icilio Guareschi, un conegut químic i historiador de la química italià.
El 1893 va descobrir una reacció de síntesi de pirimidines a partir d'urea, un acetoacetat i un aldehid, coneguda com a reacció de Biginelli.
Va morir a Roma el 15 de juliol de 1937.
# Giovanni Galzerani

Giovanni Galzerani (Porto Azzurro, 1790 - Milà, 1853) fou un coreògraf italià, ballarí de ballet, i un compositor que va estar actiu en els principals teatres d'Itàlia des de 1808 fins a 1853.
Va començar la seva educació a Gaeta, on el seu pare llavors era el comandant militar. El desig del seu pare, el va inscriure al "Collegio della Nunziatella" de Nàpols per entrenar-se per a una carrera militar, on hi va romandre fins als 17 anys. A la universitat, també va estudiar ball de saló amb Ferdinando Gioia, el germà del cèlebre ballarí i coreògraf Gaetano Gioia, i es va convertir en un dels seus millors alumnes. Després de la mort del seu pare el 1806, Galzerani va abandonar els preparatius per a una carrera militar i es va dedicar completament al ballet, primer com a ballarí i després com a coreògraf. També va compondre la música d'alguns dels seus ballets, com per exemple Il pericolo, que es va estrenar el 1818 al Teatro Regio de Torí.
Els ballets ideat i coreografiat per Galzerani inclouen:
* Il pericolo, Giovanni Galzerani (compositor), estrenat al Teatro Regio (Torí), el 26 de desembre de 1818
* Niobe ossia La vendetta de Latona, Giovanni Pacini (compositor), estrenat al Teatro Regio, Torí, el 26 de desembre de 1818
* Ero i Leandro, Luigi Maria Viviani (compositor), estrenat al Teatro Regio, Torí, el 7 de desembre de 1823
* La conquista del Perú, Luigi Maria Viviani (compositor), estrenat al Teatro Comunale (Bolonya), l'1 de maig de 1824
* L'eroe peruviano, Luigi Maria Viviani (compositor) estrenat La Fenice, Venècia, el 26 de desembre de 1824
* Virginia, Luigi Maria Viviani (compositor), estrenat La Fenice, Venècia, el 8 de febrer de 1825.
* Enea nel Lazio, El ballet va ser representat al Teatre de la Scala de Milà a la primavera de 1829.

## Referències

* ↑ https://artsandculture.google.cat/entity/m0czcy67?hl=ca%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Staccioli, Roberto (1998). "Galzerani, Giovanni", Dizionario Biografico degli Italiani, Volum 51. [Consulta: 18 desembre 2013].
* 1 2 Casaglia, Gherardo (2005). "Giovanni Galzerani". L'Almanacco di Gherardo Casaglia (italià).
* ↑ http://ceres.mcu.es/pages/Main?idt=26231&inventary=CE4/02572-47&table=FMUS&museum=MNC
# Família Kennedy

La família Kennedy és un prominent grup de germans alguns dels quals han destacat en la política i el govern dels Estats Units. Descendeixen del matrimoni de Joseph P. Kennedy i Rose Fitzgerald Kennedy. La família d'origen catòlic-irlandès, predominantment demòcrata, és coneguda pel seu liberalisme polític i per la quantitat de membres de la família que han mort en circumstàncies violentes o accidents. El Kennedy més conegut és el que fora President dels Estats Units, John F. Kennedy.

## Fills

* Joseph P. Kennedy, Jr. (1915-1944)
** Mor pilotant un bombarder durant la Segona Guerra Mundial (1944).
* John Fitzgerald Kennedy (1917-1963)
** Mor assassinat per un tret de rifle al cap mentre desfilava per Dallas. (1963)
* Rosemary Kennedy (1918-2005)
** Neix amb una discapacitat mental, se li practica una lobotomia frontal que en comptes d'ajudar-la, la incapacita encara més. Passà gran part de la seva vida a una institució per a persones discapacitades. Mor als 86 anys. (2005)
* Kathleen Agnes Kennedy (1920-1948)
** Mor en un accident d'avió, que es va estavellar als Alps francesos quan anava a visitar al seu germà John. (1948)
* Eunice Mary Kennedy (1921- 2009)
** Fundadora de Special Olympics, moviment esportiu que busca la integració de les persones amb discapacitat intel·lectual per a ajudar la seva germana Rosemary a tenir una millor qualitat de vida. Va morir l'11 d'agost del 2009, després de patir un vessament cerebral.
* Patrícia Kennedy (1924-2006)
** Casada el 1954 amb l'actor Peter Lawford, del qual se separaria el 1966. Mor als 82 anys a la seva casa de Nova York.
* Robert Francis Kennedy (1925-1968)
** Mort assassinat per repetits trets a l'hotel Ambassador de Los Angeles, minuts després de guanyar les eleccions primàries de Califòrnia.
* Jean Ann Kennedy (1928-2020) Activista, humanitària i autora que va exercir com ambaixadora dels Estats Units a Irlanda des de 1993 fins a 1998.
* Edward Moore Kennedy (1932 - 2009)
** Senador per Massatchussets dels Estats Units, va morir d'un tumor cerebral el 25 d'agost de 2009.
# Jorge Wagner Goés Conceição

Jorge Wagner Goés Conceição, o simplement Jorge Wagner, (nascut el 17 de novembre de 1978 a Feira de Santana) és un futbolista brasiler, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Va jugar per a l'Esporte Clube Bahia durant la temporada 00/01, marcant 7 gols en 23 partits. Llavors fitxa pel Cruzeiro Esporte Clube, on apareix en 33 ocasions i realitza quatre gols. El 2003 marxa al Lokomotiv Moscou. Al club rus tan sols hi juga set partits abans de retornar al Corinthians cedit. De tornada a Moscou, hi apareix en sis ocasions més.
El 2005 fitxa per l'Internacional. L'any següent hi guanya la Copa Libertadores, imposant-se a la final als rivals del São Paulo Futebol Clube. L'agost d'eixe any retorna a Europa, ara al Reial Betis de la primera divisió espanyola.
El conjunt sevillà el cedirà el 2007 al São Paulo Futebol Clube, on una lesió li afecta a l'inici de la campanya. Però, a poc a poc esdevé una peça clau del conjunt paulista, amb qui guanya el campionat local. A més a més, és votat com el millor migcampista esquerra per la Confederació brasilera de Futbol. Llavors, el Sao Paulo decideix materialitzar l'opció de compra de la seua cessió.

## Títols

* Campionat de Bahia: 1998
* Copa de Minas do Sul: 2001, 2002
* Campionat de Minas Gerais: 2001, 2002
* Campionat Paulista: 2003
* Lliga russa: 2004
* Campionat de Rio Grande do Sul: 2005
* Copa Libertadores: 2006
* Serie A brasilera: 2007, 2008

## Referències

* ↑ «São Paulo diz que está tudo certo para ter Jorge Wagner por 3 anos». saopaulofc.com.br, 03-01-2008. Arxivat de l'original el 2007-10-19. [Consulta: 4 gener 2008].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2008-12-22 a Wayback Machine.
# Jaugada

Jaugada és un antic fort en ruïnes al districte de Ganjam, a l'estat d'Orissa, a uns 30 km a l'oest de la ciutat de Ganjam, a la riba nord del Rushikulya, al costat de les restes del que degué ser una ciutat de certa importància, rodejada de muralles; al centre del fort i ha ha una gran massa de granit on estan inscrits tretze edictes d'Asoka, l'únic exemple d'aquestos edictes a l'estat d'Orissa; hi ha un temple enterrat i es trobaren diverses restes com copes i ceràmica.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.