OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ETSI ES 202 663

ETSI ES 202 663 és una norma europea de telecomunicacions publicada per l'ETSI. És una normativa de comunicacions sense fils per ambients vehiculars. L'objectiu principal d'ETSI ES 202 663 és proporcionar comunicació ja sigui V2V (vehícle a vehícle), com V2I (vehícle a infraestructura) en un entorn ràpidament canviant, en el qual, l'intercanvi d'informació cal ser completada en un període molt curt. Algunes de les aplicacions són la gestió de autovies, la prevenció d'accidents, la gestió del temps de ruta, la gestió d'emergències, informació al viatger, etc

## Característiques

Punts més destacats:
* Capa física (PHY):
** Freqüències:
*** ITS-G5A: per aplicacions de seguretat,en el rang de freqüències de 5,875 GHz a 5,905 GHz
*** ITS-G5B: per aplicacions altres que seguretat, en el rang de freqüències de 5,855 GHz a 5,875 GHz.
*** ITS-G5C: per aplicacions generals, en el rang de freqüències de 5,470 GHz a 5,725 GHz.
* Capa d'enllaç (MAC):
** Serveis de manegament d'espectre.
** Control de potència transmesa.
** Suport a QoS.

## Vegeu també

* IEEE 1609: normatiava Wi-Fi en ambients vehiculars
* IEEE 802.11p: normatiava Wi-Fi en ambients vehiculars

## Referències

* ↑ «Norma ETSI ES 202 663» (en anglès). ETSI. [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ «ETSI - ES 202 663 - Intelligent Transport Systems (ITS); European profile standard for the physical and medium access control layer of Intelligent Transport Systems operating in the 5 GHz frequency band | Engineering360». standards.globalspec.com. [Consulta: 13 gener 2017].
* ↑ Shaikh, Faisal Karim; Chowdhry, Bhawani Shankar; Ammari, Habib M.; Uqaili, Muhammad Aslam; Shah, Assadullah. Wireless Sensor Networks for Developing Countries: First International Conference, WSN4DC 2013, Jamshoro, Pakistan, April 24-26, 2013, Revised Selected Papers (en anglès). Springer, 2013-08-30. ISBN 9783642410543.
# Grantia canadensis

Grantia canadensis és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Grantia i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1896 per Lawrence Morris Lambe.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Grantia canadensis Lambe, 1896. Accessed through: World Register of Marine Species at: https://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=132178 on 2021-04-21
# What's Wrong with Secretary Kim

What's Wrong with Secretary Kim (Hangul: 김비서가 왜 그럴까; RR: Kimbiseoga wae geureolkka) és una sèrie de televisió sud-coreana del 2018 protagonitzada per Park Seo-joon i Park Min-young. Es basa en la novel·la del mateix títol de Jung Kyung-yoon que es va publicar per primera vegada el 2013, que després es va serialitzar en còmic el 2015 a través de KakaoPage. La sèrie es va emetre a tvN del 6 de juny al 26 de juliol del 2018, els dimecres i els dijous per a 16 episodis.

## Referències

* ↑ «Park Seo-joon may become the boss in webtoon adaptation Why Secretary Kim», 18-12-2017.
* ↑ «Park Seo-jun, Park Min-young cast in drama», 04-05-2018.
* ↑ «Park Seo-joon, Park Min-young to find out 'What's Wrong with Secretary Kim'», 30-05-2018.
* ↑ «New tvN series promises tantalizing, hilarious office romance», 30-05-2018.
# Ebo-Superia

L'equip Ebo-Superia va ser un equip ciclista belga que competí professionalment entre el 1976 i el 1977.

## Principals resultats

* Fletxa costanera: Alain Desaever (1976), Julien Stevens (1977)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 2 participació (1976, 1977)
** 1 victòria d'etapa:
*** 1 al 1976: Ferdinand Van Den Haute
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participació
* Giro d'Itàlia
** 0 participació

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2015-01-11 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Bouanane

Bouanane (en àrab بوعنان, Būʿnān; en amazic ⴱⵓⵄⵏⴰⵏ) és una comuna rural de la província de Figuig, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.035 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Lineville (Iowa)

Lineville és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lineville tenia 273 habitants, 126 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 115,8 habitants/km².
Dels 126 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 36,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 31,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 35.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.094 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 18.414 $. Entorn del 18,1% de les famílies i el 24% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lineville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lineville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# ETSI EN 302 567

ETSI EN 302 567 és una norma europea de telecomunicacions publicada per l'ETSI. És una normativa que aplica a les comunicacions de xarxa de ràdio de banda ampla a la banda ISM de 60 GHz. Exemples de protocols que incorporen la norma ETSI EN 302 567 són els IEEE 802.11ad. Exemples de productes que han de verificar la normativa ETSI EN 302 567 són routers, punts d'accés i tot tipus ordinadors que implementin els protocols anteriors. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Característiques

* És una norma obligatòria a tots els equips que operen a la banda de 60 GHz que operen dins la comunitat europea.
* Aplica des de l'1 de gener de 2015 i cobreix els requisits de l'article 3.2 de la directiva europea R&TTE. 2014/53/EU. NOTA : RED: (Radio Equipment Directive) substitueix la directiva (R&TTED) (1999/5/EC). Efectiva a partir del 13 de juny del 2017.
* Normativa de lliure accés disponible al següent enllaç

## Resum de paràmetres

Segons versió:
| Paràmetre | Valor màxim | Condicions de la mesura |
| Banda de freqüències de transmissió | 57 GHz a 66 GHz | - |
| Banda de freqüències de recepció | 57 GHz a 66 GHz | - |
| Densitat espectral de potència (EIRP) | 13 dBm / MHz (interiors) -2 dBm / MHz (interiors i exteriors) | - |
| Potència de sortida | 40 dBm (interiors) 25 dBm (interiors i exteriors) | - |
| Senyals espúries no permeses en el transmisor | 59 dBuV/m (30 MHz a 1 GHz) 65 dBuV/m (1 GHz a 132 GHz) | Amplada de banda = 100 KHz " = 1 MHz |
| Senyals espúries no permeses en el receptor | 38 dBuV/m (30 MHz a 1 GHz) 48 dBuV/m (1 GHz a 132 GHz) | Amplada de banda = 100 KHz " = 1 MHz |

## Vegeu també

* Protocols IEEE 802.11ad.
* Organització normativa europea ETSI.
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 2,4 GHz : ETSI EN 300 328
* Normativa que aplica als dispositius que operen a la banda 5 GHz: ETSI EN 301 893

## Referències

* ↑ «Work Programme - EWP on the Web - Query Result» (en anglès). portal.etsi.org. [Consulta: 6 abril 2017].
* ↑ «Regulations and standardization of 60 GHz» (en anglès). nextwirelessstandard.blogspot.com. [Consulta: 6 abril 2017].
* 1 2 «ETSI EN 302 567» (en anglès). www.etsi.org. [Consulta: 6 abril 2017].
# Voluntàries de Dom Bosco

Les Voluntàries de Dom Bosco són un institut secular femení de dret pontifici; les dones que en formen part posposen al seu nom les sigles V.D.B.
L'institut fou fundat a Torí el 20 de maig de 1917 per Filippo Rinaldi (1856-1931), tercer successor de Joan Bosco com a rector major de la Societat Salesiana. Va ser erigit canònicament pel cardenal Michele Pellegrino, arquebisbe de Torí, el 31 de gener de 1971 i aprovada per la Santa Seu el 5 d'agost de 1978.
Les membres de l'institut, essent laiques, participen del carisma dels salesians de Dom Bosco. En acabar el 2005, eren 1.219 voluntàries presents als cinc continents.

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. p. 1739.
* Lloc web oficial de l'institut
# Volcaci Sedígit

Volcaci Sedígit (en llatí: Volcatius Sedigitus) va ser un poeta romà a qui Plini descriu com a «illustrem in Poetica».
Del seu llibre De Poetis, que sembla que era una mena de Didascalia, és a dir, com una història de la literatura a l'estil de Luci Acci, Aulus Gel·li en va conservar tretze iambes senars en els quals enumerava els principals comediògrafs llatins per orde de mèrit: primer Cecili Estaci, després Plaute, en tercer lloc Nevi, i a continuació Licini, Marc Atili, Terenci, Sext Turpili, Quint Trabea, Lavini Lusci i Enni.
A més d'aquesta llista, es conserven dos fragments, segurament de la mateixa obra i tots dos referits a Terenci, que recull la biografia que sobre Terenci va fer Suetoni.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 764.
# Xabanqara

* Per a altres significats, vegeu «Fadlawàyhides».
Els xabanqara (Xabankara) foren una tribu kurda de la Pèrsia meridional que van donar nom a una regió a l'edat mitjana. Marco Polo els esmenta com Soncara. Modernament la tribu viu al Fars i als comtats de Jahrum i Bu Xahr hi ha poblacions amb aquest nom. La capital de la regió fou Ig, i estava dividida en sis districtes i entre les poblacions principals: Zarkan, Ixtabanan, Burk, Tarum, Khayra, Nayriz, Kurm, Runiz, Lar i Darabgird. El territori era força fèrtil i generava molts ingressos en el temps del seljúcides.
La tribu estava formada per cinc clans o grups: ismailis, ramanis, karzuwis, masudis i xakanis; eren ramaders i guerrers; els seus caps deien ser descendents d'Ardaixir I. Es diu que el rei sassànida Yezdegerd III es va refugiar entre els xabanqara durant la invasió musulmana. Però no tenen història escrita i no s'esmenten fins al segle xi quan el general gaznèvida Taix Farraix els va expulsar de la rodalia d'Isfahan (1041) i es van replegar al sud; rebutjats pels buwàyhides van emigrar a la regió de Darabgird. El xeic dels ismailis era el més poderós però al segle xi conflictes en aquesta tribu van portar al seu cap Salk ibn Muhammad ibn Yahya va cridar en ajut al cap dels ramanis, Fadluya o Fadlawayh. Hasuya ibn Salk va succeir al seu pare però l'hegemonia es va traspassar als ramanis. Els kazrzuwis pel seu cantó van obtenir dels buwàyhides (ja en decadència), la cessió de Kazerun de la que foren expulsats per l'atabeg Čawuli en la seva expedició al Fars (regió que després va governar); el xeic karzuwi va servir al senyor dels ramanis; els masudis que dominaven a Firuzabad i Xapur Kura van agafar certa importància però el xeic Amiruya fou derrotat per Abu Sad dels karzuwis; Čawuli, ja amo de Fars va nomenar Vixtasf ibn Amiruya com a governador de Firuzabad. Els xakanis no van tenir cap importància i el grup només va actuar com a bandits a la zona de la costa; van reconèixer a Čawuli.
Els xabanqara van tenir importància sota els ramadi, amb una dinastia coneguda com a fadlawàyhida pel seu cap Fadlawayh que va durar de 1256 a 1314 o 1354 i amb cert poder local fins a final del segle o potser fins a 1424. Pir Muhammad de Fars hi va passar per anar a la conquesta de Kirman el 1405. El 1415 Xah Rukh hi va enviar a l'amir Xah Malik amb deu mil homes Posteriorment foren una tribu menor kurda.

## Referències

* ↑ Manuscrit persa Matla-assadein ou-madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books, pàgs. 48 a 50.
* ↑ Ibid, pàgs. 280, 281.

## Bibliografia

* Encyclopaedic ethnography of Middle-East and Central Asia: A-I, Volum 1, editat per R. Khanam.
# Xabdukh

Xabdukh (en rus: Шабдух) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 143 habitants. Pertany al districte rural de Mekhelta.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Remigi d'Auxerre

Remigi d'Auxerre, en llatí Remigius Antissioderensis, (c. 850, Borgonya - 908, París) fou un teòleg i monjo benedictí francès del Renaixement carolingi, gramàtic i molt prolífic autor de comentaris i glosses a texts clàssics en llatí i grec.

## Biografia

Fou alumne de Lupus Servatus i d'Èric d'Auxerre, i mestre de l'escola de l'Abadia de Sant Germà d'Auxerre i després a París i a Reims. Acompanyà el seu mestre Èric (876) i després prengué el seu càrrec, en el qual destacà en les arts liberals i particularment en la gramàtica, dialèctica i música. El 883 deixà Auxerre i se n'anà a Reims, on l'arquebisbe Fulcus l'havia cridat com a professor de l'Escola catedralícia, i allà hi romangué fins al 900, quan se n'anà a París per ensenyar fins que morí el 908.

## Obres

El seu pensament està influït pel platonisme i per la teologia de l'irlandès Joan Escot Eriúgena, contemporani seu. La seva obra, enterament escrita en llatí, està en part perduda. El que en queda són amples comentaris i reflexions sobre alguns llibres bíblics i sobre la literatura i el pensament filosòfic de l'època romana. Entre les seves obres representatives se citen els seus comentaris al Gènesi (Expositio super Genesim), als Salms (Enarrationes in Psalmos) i a l'Evangeli segons Mateu. Durant l'edat mitjana tingueren gran difusió les seves reflexions lligades als gramàtics i comentaristes de l'antiguitat tardana (Eli Donat, Priscià de Cesarea…) i a escriptors llatins com Boeci (De Consolatione Philosophiae i Opuscula sacra) i Marcià Capel·la (De Nuptiis Philologiae et Mercurii et de septem Artibus liberalibus libri novem). Les seves obres apareixen recollides al volum CXXXI de la Patrologia Latina de Jacques Paul Migne i al Documenta Catholica Omnia.
# PFR

«PFR» té aquests significats:
* Partit Feixista Rus
* Prova funcional respiratòria, avaluació de la funció pulmonar, amb el propòsit d'avaluar la gravetat (o la progressió, en proves repetides en el temps) d'un deteriorament pulmonar.
# Muhàmmad al-Mahdí ibn Muhàmmad as-Sanussí

El sàyyid Muhàmmad al-Mahdí ibn Muhàmmad as-Sanussí (àrab: محمد المهدي بن محمد بن علي السنوسي, Muḥammad al-Mahdī b. Muḥammad b. ʿAlī as-Sanūsī) (?, 1844 - Kuru, Borku, 2 de juny de 1902) fou gran mestre de l'orde sanusiyya. Era fill del fundador, el sàyyid Muhàmmad ibn Alí as-Sanussí, a qui va succeir a la seva mort juntament amb el seu germà, el sàyyid Muhàmmad aix-Xarif.
Residint a Jaghbub des de 1856, va fer edificar allí una madrassa, una mesquita i un palau (en el qual va néixer el seu nebot, el futur rei Idris I de Líbia). En el seu temps la confraria va adquirir un poder extraordinari, gairebé com si fos un estat. El 1895, forçat pels otomans, es va haver de traslladar a Kufra, on va fundar la vila d'at-Taj («La Corona»), amb un oasi, una zàwiya i una mesquita. La confraria va arribar amb ell al cim del seu poder; va construir diverses zàwiyes o monestirs on es cultivava la terra i es pasturaven els ramats i va estendre la seva influència al sud, cap al Sultanat d'Ouadai i fins al llac Txad. Des de 1895 l'oasi de Kufra va esdevenir el centre del comerç del desert amb caravanes anant i venint del Sahel i del Magrib; els comerciants i viatgers van portar les regles sanusites a altres llocs com a Darfur i Kanem.
El 1899 es va traslladar a Kuru, al Borku, al modern Txad, on va morir el 2 de juny de 1902. El va succeir el sàyyid Àhmad ibn Muhàmmad as-Sanussí, que era fill del seu germà. La seva tomba es troba a at-Taj, que és un lloc de pelegrinatge per als sanusites.

## Bibliografia

* Bertarelli, L.V. (1929) (italià) Guida d'Italia, Vol. XVII. Milano: Consociazione Turistica Italiana.
* Vikør, Knuth S. (1995). Sufi and scholar on the desert edge: Muḥammad b. ʻAlī al-Sanūsī and his Brotherhood. Evanston: Northwestern University Press.
* Worldstatesmen
# Eleccions a Corts d'Aragó de 2003

Les Eleccions a les Corts d'Aragó es van celebrar el 25 de maig de 2003. Van ser les sisenes eleccions democràtiques autómicas des del restabliment de la democrácia. El vencedor va ser el socialista Marcelino Iglesias Ricou que repeteix com a president d'Aragó per segona vegada consecutiva. Els altres partits que van obtenir representació parlamentària foren: Partit Popular, Chunta Aragonesista, Partido Aragonés i Izquierda Unida.

## Dades generals

* Cens electoral: 1.019.798 (sobre una població d'1.217.514).
* Taules:
* Abstenció: (29,65%)
* Votants: 717.457 (70,35%)
** Vàlids: 712.844
*** Candidatures: 697.970
*** En blanc: 14.874
** Nuls: 4.613

## Circumscripcions electorals

Les circumscripcions electorals corresponen a cadascuna de les tres províncies:
* Osca - 18 parlamentaris.
* Terol - 14 parlamentaris.
* Saragossa - 35 parlamentaris.

## Candidatures

* Per la província d'Osca:
** Partit Popular (PP)
** Els Verds (LV)
** Partido Aragonés (PAR)
** Partit Família i Vida (PFyV)
** Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE)
** Esquerra Unida d'Aragó (IU)
** Chunta Aragonesista (CHA)
** Iniciativa Aragonesa (INAR)
* Per la província de Terol:
** Partit Popular d'Aragó|Partit Popular (PP)
** Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE)
** Els Verds (LV)
** Partit Aragonès (PA)
** Chunta Aragonesista (CHA)
** Partit Família i Vida (PFyV)
** Esquerra Unida d'Aragó (IU)
** Iniciativa Aragonesa (INAR)
** Partit Humanista (PH)
* Per la província de Saragossa:
** Partit Popular d'Aragó|Partit Popular (PP)
** Els Verds (LV)
** Partido Aragonés (PARELL)
** Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE)
** Esquerra Unida d'Aragó (IU)
** Iniciativa Aragonesa (INAR)
** Partit Humanista (PH)
** Chunta Aragonesista (CHA)
** Partit Família i Vida (PFyV)
** Centro Democrático y Social (CDS)
** Izquierda Republicana (IR)

## Resultats
### Grups amb representació parlamentària

* Partit Socialista Obrer Espanyol - 27 escons (270.468 vots)
* Partit Popular - 22 escons (219.058 vots)
* Chunta Aragonesista - 9 escons (97.777 vots)
* Partido Aragonés - 8 escons (79.670 vots)
* Esquerra Unida d'Aragó - 1 escó (21.796 vots)

### Grups sense representació parlamentària

* Els Verds: 4.310 vots
* Iniciativa Aragonesa:1.703 vots
* Partit Família i Vida: 1.300 vots
* Centro Democrático y Social: 1.056 vots
* Izquierda Republicana: 519 vots
* Partit Humanista: 332 vots

## Enllaços externs

* Web oficial de la DGA sobre les Eleccions autonòmiques Arxivat 2008-02-01 a Wayback Machine.
# Linepithema

Linepithema és un gènere de formigues de a la subfamília dels dolicoderins (Dolichoderinae). Inclou la formiga argentina, una espècie invasora que ha colonitzat molts països, incloent-hi els Països Catalans.

## Espècies

El gènere Linepithema inclou 21 espècies:
* Linepithema anathema Wild, 2007
* Linepithema angulatum (Emery, 1894)
* Linepithema aztecoides Wild, 2007
* Linepithema cerradense Wild, 2007
* Linepithema cryptobioticum Wild, 2007
* Linepithema dispertitum (Forel, 1885)
* Linepithema flavescens (Wheeler & Mann, 1914)
* Linepithema fuscum Mayr, 1866
* Linepithema gallardoi (Brèthes, 1914)
* Linepithema hirsutum Escarraga & Guerrero, 2016
* Linepithema humile (Mayr, 1868)
* Linepithema inacatum Bolton, 1995
* Linepithema iniquum (Mayr, 1870)
* Linepithema keiteli (Forel, 1907)
* Linepithema leucomelas (Emery, 1894)
* Linepithema micans (Forel, 1908)
* Linepithema neotropicum Wild, 2007
* Linepithema oblongum (Santschi, 1929)
* Linepithema piliferum (Mayr, 1870)
* Linepithema pulex Wild, 2007
* Linepithema tsachila Wild, 2007

## Referències

* ↑ «BioLib - Linepithema». [Consulta: 16 octubre 2023].
# EUAM Ucraïna

L'EUAM Ucraïna (sigles en anglès de Missió d'Assessorament de la Unió Europea per a la Reforma del Sector Civil de Seguretat a Ucraïna) és una missió d'assessorament de la Unió Europea per reformar el sector de la seguretat civil a Ucraïna.
La missió va ser acordada el 22 de juliol de 2014 pel Consell d'Afers Exteriors de la Unió Europea per un període de dos anys. Després que la Unió Europea i Ucraïna van acordar el 17 de novembre que la missió podria començar a treballar a Ucraïna, es va desplegar l'1 de desembre de 2014. Per decisió de 3 de desembre de 2016, es va prorrogar per un any més fins al 30 de novembre de 2017. La seu es troba al carrer Volodymyrska de la capital Kíev, encapçalada pel lituà Kęstutis Lančinskas.

## Referències

* ↑ EU and Ukraine sign agreement on EU Advisory Mission
* ↑ COUNCIL DECISION (CFSP) 2015/2249 of 3 December 2015 amending Decision 2014/486/CFSP on the European Union Advisory Mission for Civilian Security Sector Reform Ukraine (EUAM Ukraine)
* ↑ The Executive al web de la missió

## Enllaços externs

* Web oficial
# Whippomorfs

Els whippomorfs o cetancodonts (Whippomorpha o Cetancodonta) és un clade que comprèn els cetacis i els seus parents més propers, els hipopotàmids. És un subclade dels artiodàctils, que també inclou els porcs, els camèlids i els remugants. A través de l'estudi dels fòssils, no hi ha actualment prou restes que permetin mostrar quan divergiren les dues línies evolutives, però les proves genètiques mostren aquest cladograma.

## Referències

* ↑ A higher-level MRP supertree of placental mammals