OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ognjen Kuzmić

Ognjen Kuzmić (nascut el 16 de maig de 1990 a Doboj, Bòsnia), és un jugador de bàsquet serbi d'origen bosnià, que juga a la posició de pivot.

## Trajectòria esportiva

Kuzmić va començar la seva carrera a Bòsnia i Hercegovina, al KK Findo Doboj, KK Borac Banja Luka. Un any més tard es traslladà a Korihait, un equip de la Lliga Finlandesa. El 2010, va deixar l'equip per tornar a Bòsnia per jugar amb el Čelik Zenica KK. El 2011, signà per l'Unicaja Màlaga i jugà la seva primera temporada al filial de l'equip Benahavís Clínicas Rincón en la segona divisió de la lliga espanyola. També va jugar dos partits amb l'Unicaja a la Lliga ACB.
El 2012 el Màlaga el cedí per una temporada al Joventut de Badalona. Un any més tard, el jugador es desvinculà de l'equip malagueny per anar a jugar als Golden State Warriors de l'NBA.

## Referències

* ↑ «Ognjen Kuzmic será el techo del FIATC Joventut» (en castellà). acb.com, 28-08-2012. Arxivat de l'original el 2012-08-30. [Consulta: 1r setembre 2012].
* ↑ Ognjen Kuzmic se marcha a la NBA Arxivat 2013-10-05 a Wayback Machine.(castellà)

## Enllaços externs

* Ognjen Kuzmić jugador a l'ACB
* Fitxa a la FEB (castellà)
# Montcabrer

«Montcabrer» té aquests significats:
* Montcabrer, muntanya de la Serra de Mariola a la comarca del Comtat
* Montcabrer, muntanya de la Serralada Litoral, a la comarca del Maresme
* Montcabrer, masia del terme municipal de Santa Maria d'Oló, a la comarca del Moianès
# Montbernard

Montbernard és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.
# Monarca crestat occidental

La monarca crestat occidental (Trochocercus nitens) és un ocell de la família dels monàrquids (Monarchidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i sotabosc a Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria i sud del Camerun, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo, sud-oest de la República Centreafricana, Sudan del Sud, nord i nord-est de la República Democràtica del Congo i Uganda, cap al sud al nord-oest d'Angola i sud-oest, sud i est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Monarca crestat occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Montguèrs

Montguers és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 58 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montguers era de 58 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 26 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montguers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 16 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 27 eren actives i 5 eren inactives. De les 27 persones actives 25 estaven ocupades (14 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Montguers hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montguers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montguers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Munxar

Munxar és un municipi de l'illa de Gozo, a Malta. Té una població de 1.454 habitants (cens del 2014) i una superfície de 2,8 km².

## Referències

* ↑ «Estimated Population by Locality 31st March, 2014» (en anglès). Govern de Malta, 16 maig 2014. Arxivat de l'original el 21 juny 2015.
# Musa ibn Hasan

Musa ibn Hasan fou un funcionari otomà que va exercir com a sandjakbegi de Gaza succeint al seu germà Husayn ibn Hasan. Només se sap el seu nom i que va recollir la successió el 1662, però no s'han conservat dades del seu govern ni personals. Fou el darrer governador de la família Al Xahin.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 216
# Musa acuminata

El plàtan vermell (Musa acuminata) és una planta tropical de la família de les musàcies, un dels progenitors de la banana o plàtan comercial, Musa × paradisiaca. Avui la immensa majoria de les plantacions existents desenvolupa alguna varietat conreada obtinguda per hibridació de Musa acuminata i Musa balbisiana, però en estat silvestre hi ha encara exemplars genèticament purs, i nombrosos conreus procedeixen solament de M. acuminata.
És nativa d'Australàsia; creix naturalment a la regió de el sud-est asiàtic, des de l'Índia a la península de Malaca, a Ceilan, Filipines i part d'Oceania, incloent Austràlia i Samoa. Es va introduir a l'Àfrica al voltant de al segle IV a. C., d'on arribaria al Carib i Amèrica portada pels colons. Es conrea a Nova Guinea, Puerto Rico, República Dominicana, Veneçuela, Equador, Cuba, Colòmbia i Mèxic.
Requereix sòls ben drenats, fèrtils, lleugerament àcids o neutres. No tolera la sal. Prefereix el ple sol, encara que suporta la semiombra. És fràgil, per la qual cosa es fa malbé amb facilitat en llocs molt ventosos.

## Referències

* ↑ Wong, Carol; Kiew, Ruth; Loh, Jin Phang; Gan, Leong Huat; Set, Ohn «Genetic Diversity of the Wild Banana Musa acuminata Colla in Malaysia as Evidenced by AFLP». Annals of Botany, 88, 6, 01-12-2001, pàg. 1017–1025. DOI: 10.1006/anbo.2001.1542. ISSN: 0305-7364.
# Musa ibn Bogha

Mussa ibn Bugha al-Kabir (mort el 877) fou un cap militar turc al servei del califat abbàssida, fill de Bugha al-Khabir.
Es creu que va participar o almenys va organitzar l'assassinat del califa al-Mutawàkkil el 861. A la mort del seu pare el 862, Musa el va succeir en els seus càrrecs i va mantenir una estreta associació amb el regent Abu-Àhmad al-Muwàffaq, esdevenint el més poderós dels generals del califat de vers el 870 fins a la seva mort el 877. Els seus fills Àhmad, Muhàmmad i al-Fadl ibn Mussa van ser igualment destacades figures militars del califat i va destacar en la lluita contra la rebel·lió dels zandj.

## Referències

* The breaking of a thousand swords: a history of the Turkish military of Samarra, A.H. 200–275/815–889 C.E, per Matthew Gordon, State University of New York Press, 2001 ISBN 978-0-7914-4795-6 a Google Llibres
* The armies of the caliphs: military and society in the early Islamic state, per Hugh N. Kennedy, Routledge, 2001 ISBN 0-415-25093-5 a Google Llibres
# Màrios Kharalambus

Màrios Kharalambus (Limassol, 18 de juny de 1969) és un exfutbolista xipriota de la dècada de 1990.
Fou 60 cops internacional amb la selecció xipriota.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Apollon Limassol, Olympiakos Nicosia i Kavala F.C..

## Referències

* ↑ Mamrud, Roberto. «Cyprus - Record International Players». RSSSF, 29-10-2009.
* ↑ Mastrogiannopoulos, Alexander. «Greece 1999/00». RSSSF, 26-04-2003.
* ↑ Màrios Kharalambus a National-Football-Teams.com (anglès)
# Multiusuari

Un programari multiusuari és un programari (joc, sistemà operatiu…) que es pot utilitzar simultàniament des de diversos ordinadors.
Un exemple és un servidor, on diversos usuaris remots tenen accés alhora al «línia d'ordres» del shell. Un altre exemple són les múltiples terminals X, de manera que diversos usuaris remots poden utilitzar X Window en una sola màquina.
El terme complementari, monousuari, és un programai que es farà servir només per una persona alhora, o en referència a una llicència de programari limitat a un sol usuari.
Mode d'usuari únic és un mode de sistemes multiusuaris, quan s'inicia o canvia l'ordinador a un mode de superusuari exclusiu. Es fa servir principalment per al manteniment d'entorns multiusuaris, com la xarxa o els servidors Unix.

## Referències

* ↑ «Multiusuari -ària». Diccionaris cartogràfics. TERMCAT. [Consulta: 27 gener 2023].

## Enllaços externs

* Lluis Codina. Nous sistemes operatius per a microordinadors i les seves possibles implicacions per a la gestió documental PDF
# Multiusos Fontes do Sar

El Pavillón Multiusos Fontes do Sar és un pavelló cobert multiúsos situat a Santiago de Compostel·la amb una capacitat per 6.050 espectadors (8.000 pels concerts). Fou construït l'any 1998 i és propietat del Concello de Santiago, essent situat a la Rúa Diego Bernal S/N.
El Multiusos Fontes do Sar compta amb 10.000 m2 de superfície, un ampli gimnàs públic, diferents piscines a l'aire lliure i unes 700 places d'aparcament exterior.
És la seu pels seus partits com a local de l'equip de futbol sala Santiago Futsal, de l'equip de tennis taula Arteal i de l'equip de bàsquet Obradoiro Clube de Amigos do Baloncesto.

## Enllaços externs

* Multiusos Fontes do Sar Arxivat 2014-07-10 a Wayback Machine.
# Montserrat Niubò De Febrer

Montserrat Niubò De Febrer (Casserres, 1917 - Barcelona, 1995) va ser bibliotecària de la Biblioteca Popular de Cervera (BPC).
Fou bibliotecària i dinamitzadora d'activitats a la Biblioteca Popular de Cervera des del 1945 i fins que el 1983 es va jubilar. Les dues primeres dècades del seu pas per la biblioteca coincideixen amb una focalització dels esforços de la institució per convertir-se en un espai d'intercanvi d'idees culturals. Per exemple, el 4 d'octubre de 1948 Miquel Batllori i Munné va pronunciar una conferència amb molta afluència d'oients sobre la influència de la Universitat de Cervera en la cultura mundial. Fins al 1956, va continuar la tasca d'escriure en un Dietari, que seria publicat el 2015, els esdeveniments més significatius de la biblioteca. Col·laboradora d'Agustí Duran i Sanpere, va dedicar-se al manteniment i la classificació dels museus Sant Joan de Jerusalem i Sant Joan Degollat. També va classificar el fons de l'AHC, cosa que va permetre dur a terme diverses exposicions bibliogràfiques amb llibres de Cervera. Va ser una de les dones homenatjades per ERC amb un punt de llibre el 2019.

## Referències

* 1 2 3 Alegre Batlle, Àgata «Agustí Duran i Sanpere i la Biblioteca Popular de Cervera». Miscel·lània Cerverina, 14, 2000-2001, pàg. 53-55.
* ↑ «Biblioteca Popular de Cervera: Dietaris (1934-1956)», 20-05-2019. [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ La Guerra de la Independencia en la bibliografia del Archivo del Centro Comarcal de Cervera: XXIIª Exposición Bibliogràfica Cervariense. Cervera: Consejo Superior de Investigaciones Científicas. Patronato de Estudios Locales José Mª Quadrado. Instituto de Estudios Ilerdenses de la Excma. Diputación Provincial de Lérida. Sección de Investigaciones Bibliográficas y Centro Comarcal de Cultura de Cervera, 1963.
* ↑ Exposicion Bibliográfica Cervariense. XXIV Exposición bibliográfica Cervariense. Lleida: Instituto de Estudios Ilerdenses, 1973.
* ↑ «ERC homenatja a les dones reconegudes de la història de Cervera» (en castellà), 07-03-2019. [Consulta: 5 maig 2023].
# Montserrat Niubó i Prats

Montserrat Niubó i Prats (Badalona, 1934 - 1994) fou la primera dona a organitzar una trobada de puntaires a Catalunya, fet que possibilità la sortida al carrer d'un gran nombre de dones puntaires catalanes. És germana de la pintora catalana Maria Niubó.
L'any 1983 va començar a donar classes de labors al local L'Obrador. Posteriorment va organitzar cursos als centres cívics de Badalona. L'any 1986 va representar a Catalunya en un concurs de puntaires a França i a indrets de la resta d'Espanya. L'any 1987 va organitzar la primera trobada de puntaires a la Rambla de Badalona, improvisant una trobada amb 50 altres dones per a fer puntes de coixí. Aquesta va esdevenir la primera trobada de puntaires de Catalunya. En la tercera edició la trobada va arribar al miler de participants d'arreu de Catalunya. En l'edició de l'any 2010 van participar-hi 4.000 puntaires. Paral·lelament, Montserrat Niubó va fundar l'Associació de Puntaires de Badalona per a millorar la coordinació entre totes les participants de les trobades que es feien a Badalona i a arreu de Catalunya.
Va morir l'any 1994 de celiaquia. L'Associació de Puntaires passà a anomenar-se Associació de Puntaires Montserrat Niubó de Badalona.

## Referències

* ↑ Ortiz Vilaseca, Meritxell. Ciutat, festa i tradició.. Entitats de cultura tradicional i popular catalana a les Festes de Maig de Badalona, 2009.
* ↑ «4.000 puntaires, a la Rambla». El Punt Avui, 07-05-2010 [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Associació de Puntaires Montserrat Niubó al web de l'Ajuntament de Badalona». Arxivat de l'original el 8 d’octubre 2018. [Consulta: 7 març 2016].
# Musaranya de musell llarg

La musaranya de musell llarg (Sorex longirostris) és una espècie de musaranya que no es troba en perill d'extinció.

## Referències

* ↑ Hutterer, Rainer. Wilson, D. E., i Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 290-291. ISBN 0-801-88221-4.
# Monument d'Enric d'Ossó

El Monument d'Enric d'Ossó és una obra de Vinebre (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a la plaça de l'església, davant la casa rectoral.
Escultura de marbre de mida natural que representa la figura d'Enric d'Ossó amb una nena als peus. Estan drets, ell ataviat amb una túnica i ella encarada cap a ell. En una mà sosté un llibre i amb l'altra apunta a la nena, que mira cap amunt buscant la mirada del beat. Estan situats sobre un pedestal format per dos blocs de pedra, a la part frontal dels quals hi ha inscrit: "ENRIQUE DE OSSÓ Y CERVELLÓ / HIJO DE ESTE PUEBLO / DE VINEBRE / FUNDADOR DE LA COMPAÑÍA / DE SANTA TERESA".

## Història

L'estàtua feta per J. Busquets el 1957, com a regal que feren les monges de la companyia de Santa Teresa de Jesús al poble de Vinebre, pàtria del fundador.

## Referències

* 1 2 3 «Monument d'Enric d'Ossó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Muntanyes dels Ghats

Els Ghats (etimològicament "Pas a través de la muntanya" o "Escales cap a l'aigua") són unes serralades de muntanyes de l'Índia que porten aquest nom perquè són passos o escales cap a la costa des de l'altiplà interior. Estan formades per dues cadenes a l'est i oest de l'Índia del sud. Les dues cadenes es troben a un angle a les muntanyes Nilgiris (Muntanyes Blaves). Aquestes són les muntanyes més conegudes, amb la ciutat d'Ootacamund a 2170 metres, antiga capital d'estiu dels britànics al sud de l'Índia. El punt més alt és l'Anaimudi a Travancore (Kerala, 2.739 metres) i el segueix el Dodabetta (2715 metres).
Els Ghats Orientals relativament paral·lels a la costa oest de l'Índia i Ghats Occidentals paral·lels a la costa oest són les serralades més grans de la península Índia.
Vegeu:
* Ghats Occidentals
* Ghats Orientals

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Referències

* ↑ «The Eastern Coastal Plain». Rainwaterharvesting.org. [Consulta: 19 novembre 2008].
# Mordassa

Una mordassa és una eina que mitjançant un mecanisme de caragol de bola o d'un altre tipus permet exercir i mantenir una força de compressió sobre una peça per tal de subjectar-la per fricció. S'utilitza en processos de fabricació i reparació. És un accessori de subjecció de peces en diversos tipus de màquines eina de mecanitzat, com ara una fresadora o un trepant de pedestal.

## Tipus de mordassa

Hi ha mordasses de base fixa o de base giratòria. Les mordasses de base giratòria poden anar muntades sobre un plat circular graduat. Aquests plats es troben subjectes a un plat solidari a l'eix del capçal d'una màquina eina i són dispositius de subjecció idonis per a peces curtes.
Les mordasses poden ser d'accionament manual, pneumàtic o hidràulic. Les mordasses pneumàtiques i hidràuliques permeten automatitzar l'obertura i el tancament de les mateixes així com la pressió d'estrenyiment. Les galteres que collen s'han d'utilitzar de la duresa i material adequat per a no danyar les superfícies toves o delicades de les peces que es subjecten.
Un cargol de banc és un tipus de mordassa que es fixa a un banc de treball.

## Tipus de plats

Plat universal (de 3 mordasses): Disposen d'un mecanisme intern d'espiral perquè les mordasses es moguin concèntricament i simultàniament vagin obrint espai entre elles. L'ordre de muntantge és específic perquè funcioni. S'utilitza preferentment per al treball de cilindrat i roscat interior.
Plat de 4 mordasses independents: En aquest cas cada mordassa té un accionament individual. S'estrenyen manualment i el muntatge és complicat, s'ha de fer un centratge específic cada vegada. És idoni per a desequilibris i asimetries.
Plats elèctrics: Utilitzen motor elèctric.
Plats combinats: Utilitzen simultàniament les funcions dels plats universals i de les mordasses independents.

## Referències

* ↑ (castellà) Mecanitzat en fresadora. Ministerio d'Educació i Ciència (Espanya)

## Vegeu també

* Banc de treball
* Cargol de banc
* Fresadora
* Trepant

## Bibliografia

* Lasheras Esteban, José Mª. Tecnología mecánica y metrotecnia. Vol II. San Sebastian: Donostiarra, 1987. ISBN 84-706-3087-3.

## Enllaços externs

* Mecanitzat en fresadora, Centre Nacional d'Informació i Comunicació Educativa, Ministeri d'Educació i Ciència d'Espanya
Viccionari
# Sant Antolí

«Sant Antolí» té aquests significats:
* Sant Antolí i Vilanova, poble del municipi de Ribera d'Ondara (Segarra).
* Sant Antolí de Cal Reguant, capella del mas de Cal Reguant (Calders, Bages).
* Sant Antolí o Antoní de Pàmies (Pàmies, ~453 - ~506), religiós, mort al martiri i venerat com a sant
* Sant Antolí d'Aitona, església
* Castell de Sant Antolí
# Sant Albert (Riga)

L'Església de la Sant Albert (en letó: Svētā Alberta Romas katoļu baznīca) és una església catòlica romana a la ciutat de Riga, capital de Letònia. L'església està situada al Carrer Liepāja, 38. L'edifici va ser consagrat l'any 1903 i està dedicat al sant i bisbe de Riga Albert de Buxhövden.

## Referències

* ↑ Banga, Vita; Marina Levina et al. (2007) Rīgas dievnami: Arhitektūra un māksla. (Riga's Churches: Architecture and Art). Riga: Zinātne, Apgads Mantojums. ISBN 978-9984-823-00-3
# Sant Carles Internacional

Sant Carles Internacional (en francès, Saint-Charles International) és una plataforma europea multimodal de transport situada majoritàriament en el terme comunal de Perpinyà, tot i que el seu extrem nord-oest, sobretot el conjunt de vies de ferrocarril que el serveixen, entra en el de Toluges, tots dos de la comarca del Rosselló, a la Catalunya Nord.
Està situat a ponent de la ciutat de Perpinyà, just al nord d'Orla, a migdia del Mas Ducup i, a més distància, a ponent de Malloles. Té una extensió de 430 hectàrees.
És el principal centre de distribució de fruites i verdures del sud d'Europa. Està preparat per treballar amb transports de carretera i ferroviari, disposa de 150.000 metres quadrats de magatzems refrigerats, amb una secció destacada de productes ecològics. És a 10 quilòmetres de l'Aeroport de Perpinyà-Ribesaltes, a 30 quilòmetres de la frontera amb Catalunya i a 30 quilòmetres de port de Portvendres. És considerat el mercat majorista més important de venda de fruita i horta espanyoles a França.

## Referències

* ↑ Sant Carles Internacional en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Nou pas de Perpinyà per esdevenir el "hub" logístic del sud d'Europa». Diari de Girona, 15-12-2014 [Consulta: 5 novembre 2015].
* 1 2 «Logística geoestratégica entre el norte de Europa y la Península Ibérica». Interempresa.net. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «L'agricultura ecològica, motor de creixement econòmic i de generació d'ocupació a Catalunya Nord». Vilaweb, 24-06-2014 [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Francia nos compró en 2012 frutas y hortalizas por más de 1.150 millones» (en castellà). Hortoinfo.es. Arxivat de l'original el 2017-05-29. [Consulta: 5 novembre 2015].

## Enllaços externs

* http://www.saintcharlesinternational.com
# Silbanac

Silbanac (en llatí Mar. Silbanacus) és un personatge enigmàtic, que se suposa va ser un usurpador del tron imperial romà en temps de Felip l'Àrab o potser entre els emperdors Emilià i Valerià.
Només ens és conegut per unes monedes, la primera un Antoninià trobat a Lorena que actualment es troba al Museu Britànic. Aquesta moneda té a l'anvers amb el retratat de l'usurpador i la llegenda IMP MAR SILBANNACVS AVG (Imperator Mar. Silbannacus Augustus). Al revers, un Mercuri i una Victòria amb un caduceu, i la inscripció VICTORIA AVG (Victòria Augusta) com a llegenda. El nom de Silbannacus indica un origen celta pel sufix -acus. Pel lloc on s'ha trobat aquesta moneda, Silbannacus podria haver estat un comandant militar a la Germània Superior. Potser es podria considerar que va ser un dels caps de la revolta a Germània contra l'emperador Deci.
Una altra moneda fa pensar que potser Silbanac era un oficial d'alta graduació que es va quedar a Roma mentre l'emperador Emilià va anar a enfrontar-se amb Valerià. A la mort d'Emilià el setembre del 253, Silbanac s'hauria proclamat emperador amb el recolzament de les tropes estacionades a Roma, abans de ser mort per Valerià i el seu fill Gal·liè.

## Referències

* ↑ Estiot, Sylviane «L'empereur Silbannacus. Un second antoninien». Revue numismatique, 151, 1996, pàg. 105-117.
* ↑ Körner, Christian. Philippus Arabs. Ein Soldatenkaiser in der Tradition des antoninisch-severischen Prinzipats. Berlin: De Gruyter, 2002, p. 108. ISBN 9783110172058.

## Vegeu també

* Llista d'emperadors romans