OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Relacions entre Corea del Sud i el Japó

Després de la divisió de Corea, el Japó i Corea del Sud van establir relacions diplomàtiques el desembre de 1965, en virtut del Tractat de Relacions Bàsiques entre el Japó i la República de Corea, i el Japó va reconèixer a Corea del Sud com l'únic govern legítim de tota la península coreana.
El Japó i Corea del Sud són veïns i tots dos són els principals aliats dels Estats Units a Àsia oriental. Malgrat això, la relació entre tots dos Estats s'ha deteriorat molt en els últims anys, caracteritzant-se per una forta desconfiança mútua i una sèrie de disputes. Aquestes inclouen: les reclamacions territorials sobre les Roques de Liancourt (Dokdo o Takeshima), les visites dels primers ministres japonesos al Santuari Yasukuni, les diferents opinions sobre el tracte que el Japó imperial va donar a la Corea colonial i la negativa del Japó a negociar les demandes de Corea que es disculpi o pagui reparacions pel maltractament a les dones de conhort de la Segona Guerra Mundial a la península. El Llibre Blau Diplomàtic del Japó —un informe anual sobre la política exterior del Japó publicat pel Ministeri d'Afers exteriors del Japó— en 2018 va eliminar la frase present l'any anterior que es referia a la República de Corea com «el veí més important del Japó que comparteix interessos estratègics amb el Japó». En 2021, Corea del Sud va abandonar la descripció del Japó com a «soci» en el seu últim llibre blanc de defensa. Aquestes tensions han complicat els esforços estatunidencs per promoure un front comú contra les amenaces xineses a la regió.
Segons una enquesta del Servei Mundial de la BBC de 2014, el 13% dels japonesos veu positivament la influència de Corea del Sud, amb un 37% que expressa una opinió negativa, mentre que el 15% dels sud-coreans veu positivament la influència japonesa, amb un 79% que expressa una opinió negativa, la qual cosa converteix a Corea del Sud, després de la República Popular de la Xina, en el segon país amb una percepció més negativa del Japó en el món. A causa de la naturalesa antagònica de la relació, diversos comentaristes dels mitjans de comunicació han descrit als dos països com en un estat de «guerra freda».

## Referències

* ↑ «Chapter 2. Section 1. Asia and Oceania, 'South& Korea'». Ministry of Foreign Affairs of Japan.
* ↑ «South Korea "downgrades" Japan's status in defense white paper». Kyodo News+. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ Alastair Gale, "Enmity Between South Korea, Japan Worries U.S.: Seoul's demand for new apology over WWII ‘comfort women’ complicates regional security ties", Wall Street Journal, February 17, 2015
* ↑ «BBC World Service Poll : Views of China and India Slide While UK's Ratings Climb: Global Poll». Globalscan.com. Arxivat de l'original el 2015-10-10. [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ Buruma, Ian «Opinion | Where the Cold War Never Ended» (en anglès). The New York Times, 12-08-2019.
* ↑ «Cold war: Flow of tourists, beer freeze in Japan-South Korea trade» (en anglès britànic). Nikkei Asia. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «Tall Fences Make Bad Neighbors Out of Japan and Korea». Bloomberg, 13-07-2019. [Consulta: 2 juliol 2021].
# Resolució 466 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 466 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat l'11 d'abril de 1980, després d'escoltar representacions de Zàmbia i recordant la 455 (1979), el Consell va condemnar els continus i provocats atacs contra Zàmbia per part de Sud-àfrica.
El Consell va continuar exigint la retirada de les forces sud-africanes del territori de Zàmbia i adverteix que el Consell prendrà mesures addicionals, inclòs el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, si aquest no es compleix. També va felicitar a Zàmbia per la seva moderació durant els atacs.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 468 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 468 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 8 de maig de 1980. Després de recordar les Convencions de Ginebra, el Consell va expressar la seva preocupació per l'expulsió dels alcaldes d'Hebron i Halhoul, així com el jutge de xaria d'Hebron per les forces d'ocupació israelianes.
La resolució va instar a Israel a rescindir les "mesures il·legals" i a facilitar el retorn dels individus afectats per reprendre les funcions que van ser elegides o nomenades per fer. El Consell també va demanar al Secretari General de les Nacions Unides que vigilés contínuament l'aplicació de la resolució.
Es va aprovar la resolució 468 amb 14 vots a favor de cap i l'abstenció dels Estats Units.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 464 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

Per la Resolució 464 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 19 de febrer de 1980 després d'examinar l'aplicació de Saint Vincent i les Grenadines per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Saint Vincent i les Grenadines fos admès.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Jeffersonville (Indiana)

Jeffersonville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2008 tenia 38.774 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jeffersonville tenia 27.362 habitants, 11.643 habitatges, i 7.241 famílies. La densitat de població era de 777,9 habitants/km².
Dels 11.643 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.234$ i la renda mediana per família de 45.264$. Els homes tenien una renda mediana de 32.491$ mentre que les dones 24.738$. La renda per capita de la població era de 19.656$. Entorn del 6,9% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jeffersonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jeffersonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tennessee Ridge

Tennessee Ridge és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.334 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tennessee Ridge tenia 1.334 habitants, 533 habitatges, i 412 famílies. La densitat de població era de 139,2 habitants/km².
Dels 533 habitatges en un 29,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 26% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.029$ i la renda mediana per família de 35.880$. Els homes tenien una renda mediana de 28.833$ mentre que les dones 24.659$. La renda per capita de la població era de 14.460$. Entorn del 8,2% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tennessee Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 30 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tennessee Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rio (Grècia)

Rio (en grec antic Ῥίον, Rhíon, en grec modern Ρίο, Río) és una ciutat de Grècia, al nord del Peloponès, sobre el golf de Corint, a la rodalia est de Patres.
Rio és també la ciutat on es troba el segon hospital de Patres. La Universitat de Patres, una de les més grans de Grècia, també hi té la seu. Les vores de mar són molt agradables els capvespres d'estiu. Als habitants de Patres els agrada d'anar-hi a sopar sota la llum blava del pont. A prop del pont hi trobem un casino.
A la vora es troba el pont Rio-Antírrio.
# Jefferson Valley-Yorktown

Jefferson Valley-Yorktown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 14.891 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jefferson Valley-Yorktown tenia 14.891 habitants, 5.420 habitatges, i 4.151 famílies. La densitat de població era de 832 habitants per km².
Dels 5.420 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 21,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 82.379 $ i la renda mediana per família de 96.089 $. Els homes tenien una renda mediana de 65.585 $ mentre que les dones 46.373 $. La renda per capita de la població era de 34.347 $. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jefferson Valley-Yorktown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jefferson Valley-Yorktown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Jhemp Hoscheit

Jhemp Hoscheit (Esch-sur-Alzette, 20 de setembre de 1951) és un escriptor luxemburguès. El 1999 va guanyar el Premi Servais pel seu llibre Perl oder Pica.

## Referències

* ↑ Biografia al CNL Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine. (en luxemburguès)
# Ixopay

IXOPAY és una empresa tecnològica austríaca i una plataforma d'orquestració de pagaments. IXOPAY forma part del Grup IXOLIT.

## Història

IXOPAY va ser fundada l'any 2014 a Viena, Àustria per Rene Siegl i Nathalie Siegl.
El 2016 es va llançar la primera plataforma d'orquestració de pagaments. El 2018, IXOPAY va llançar una solució d'etiqueta blanca.
L'empresa col·labora amb altres empreses financeres i tecnològiques en l'àmbit dels pagaments. A partir del 2021, l'empresa tenia 140 integracions amb proveïdors de pagament. El 2018, IXOPAY es va associar amb Paysafe.
El 2020, la companyia es va associar amb Paydoo.
El 2021, IXOPAY va iniciar una associació amb Vyne, Fraudio, Payaut, MULTISAFEPAY, Silverflow, Fraugster.
El 2022, la companyia va començar a cooperar amb GoCardless, FinTecSystems, Hawk AI.

## Visió general

IXOPAY és una plataforma d'orquestració de pagaments per a clients de marca blanca i comerciants empresarials.
L'empresa permet als comerciants empresarials processar totes les transaccions de les seves filials, marques, botigues web, etc. a la plataforma IXOPAY.
IXOPAY està disponible a tot el món i permet als usuaris connectar-se a més de 200 mètodes de pagament.
L'oficina central d'IXOPAY es troba a Viena, Àustria. IXOPAY també té una segona oficina a Orlando, Florida, EUA.

## Referències

* ↑ «The importance of independence for online merchants» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* 1 2 «Recurring transactions: what can merchants do to protect themselves against payment churn?» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «New collaboration: IXOPAY partners with Paysafe» (en anglès britànic). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «IXOPAY and Paydoo partner to boost payment offerings in Europe» (en anglès), 05-12-2019. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Fraugster partners with IXOPAY for improved secure payments» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «IXOPAY partners with GoCardless» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «IXOPAY Partners with FinTecSystems» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «IXOPAY partners with Hawk AI» (en anglès). [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «IXOPAY partners with Payaut» (en anglès), 20-10-2021. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Обзор IXOPAY: платежный шлюз Powerhouse White Label - платформы для электронной торговли» (en rus), 14-06-2018. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «5 Best Payment Orchestration Platforms in 2022» (en anglès), 08-04-2022. [Consulta: 27 abril 2022].
* ↑ «Risk Managers to benefit from IXOPAY and NOTO partnership» (en anglès), 07-04-2020. [Consulta: 27 abril 2022].
# Ió (Eurípides)

Ió (Ίων) és una de les tragèdies d'Eurípides datada a l'entorn dels anys 413-412 aC.

## Personatges

* Hermes
* Ió
* Cor de serventes
* Creüsa
* Xutos
* Un ancià
* Un servent
* Una sacerdotessa de Delfos
* Atena

## Argument

Apol·lo sedueix i deixa Creüsa prenyada, filla d'Erecteu. Creüsa abandona el seu fill, Ió, als peus de l'Acròpolis, queixant-se de la injúria del déu per deixar-la amb el nen abandonada.
Hermes traslladà el nen a Delfos, on fou criat per la sacerdotessa, i fou així servent del temple. Creüsa es casà amb Xutos, com a premi a aquest per lluitar al costat dels atenesos, però aquest matrimoni no va tenir fills, i és per això que acudeixen a Delfos a demanar consell.
L'oracle assegura a Xutos que Ió és el seu fill. Posteriorment, descobreix que és fill de Creüsa i aleshores Atena li revela que és fill d'Apol·lo.
Xutos va viure pensant que era el seu fill. Ió serà rei d'Atenes; Xutos i Creüsa tindran dos fills: Doros i Aqueu.

## Bibliografia

* EURÍPIDES: Tragèdies d'Eurípides. Barcelona, 1977. Curial.
Viccionari
# Joan Marc (escriptor grec)

Joan Marc, en llatí Ioannes Marcus, fou autor d'una obra espúria anomenada Acta et Passio S. Barnabae in Cypro, que no correspon a autèntics fets, està signada per Joannes Marcus (Acts. 12.12, 25, 13.5, 13, 15.37, 39), i fou publicada en versió llatina a l'Acta Sanctorum Junii (vol. 2. pag. 431 i següents), probablement l'obra consultada per Smith.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. Vol II pàg. 600.
# Rivulus uroflammeus

Rivulus uroflammeus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ «Rivulus uroflammeus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Joan Marca Miró

Joan Marca Miró va ser un treballador i polític nascut a Reus el 1901.
Treballà en el camp de la farmàcia veterinària. Estava vinculat quasi des de la seva fundació al Club Natació Reus Ploms, del qual en va ser president en diferents períodes. Va ser regidor pel Foment Nacionalista Republicà, vinculat a Esquerra Republicana, el 1934 però va ser empresonat després del fets del sis d'octubre. Durant la guerra va arribar a comandant al bàndol republicà. Va marxar a l'exili a França el 1939, i va lluitar a la resistència francesa contra els alemanys. Va morir el 1990.

## Referències

* ↑ «Una mica d'història». Club Natació Reus "Ploms". [Consulta: 24-XI-2014].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 413.
# Rivulus violaceus

Rivulus violaceus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus violaceus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Jerry Scott

«Jerry Scott» té aquests significats:
* Jerry Scott (dibuixant) (San Luis Obispo, 1955), dibuixant de còmics i escriptor nord-americà
* Jerry Scott (motociclista) (Poole, ca. 1939 – Boltby, 1966), pilot de motocròs anglès
# Resolució 65 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 65 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 28 de desembre de 1948, va demanar que els representants consulars de Batavia esmentats a la Resolució 30 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides enviessin un informe complet sobre la situació a la República d'Indonèsia, que abasti l'observança de l'alto el foc i les condicions que prevalen a les zones sota ocupació militar o de les forces armades que ara es troben en l'ocupació poden ser retirades.
La resolució es va aprovar amb nou vots a cap; l'RSS d'Ucraïna i la Unió Soviètica es van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1948 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Teri Toi

Teri Toi és un riu del districte de Kohat al Panjab format per la unió de dos rierols que s'uneixen a uns 15 km a l'oest de la ciutat de Teri (ciutat). El riu corre en direcció cap a l'est per una vall estreta a través de muntanyes fins que s'uneix a l'Indus a 33° 17′ N, 71° 44′ E﻿ / ﻿33.283°N,71.733°E﻿ / 33.283; 71.733 prop de Mokhad.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Terianus Satto

Terianus Satto (nascut el 9 de gener de 1962) és un militar independentista de Papua Occidental, cap de l'Estat Major de l'Exèrcit d'Alliberament Nacional de Papua Occidental (EANPO, TPNPB).

## Trajectòria

Des de 1980 va lluitar per la independència de la regió de Papua Occidental a Indonèsia, juntament amb Bernard Mawen, al llarg de quatre anys i mig. Satto també va lluitar al costat de Mathias Wenda, que ho va fer com a agent d'intel·ligència durant 25 anys fins al 2000. Posteriorment, es va incorporar Richard Yoweni entre els 2000 i 2010. Va ser elegit comandant del batalló Moi i, poc després, nomenat comandant adjunt Wanum Tabi, reforçant així la unitat de l'exèrcit a Papua el 2012.
Satto va persistir en la lluita durant dècades i sempre va defensar com a realitat possible la unitat dels comandament militars independentistes de Papua. Finalment, el somni es va complir l'any 2012 a la cimera de l'EANPO i es va convertir en un dels seus líders. En origen, l'exèrcit d'alliberament nacional es va establir el 1973 a Viktoria, després de la proclamació de la independència de Papua l'1 de juliol de 1971.

### Cap de l'Estat Major de l'EANPO

Satto va ser nomenat cap de l'estat major (Kasum) mitjançant la reforma de l'EANPO, implementada a la cimera del Moviment Papua Lliure (OPM) celebrada a Biak de l'1 al 5 de maig de 2012. Mitjançant eleccions va ser escollit cap de l'estat major de l'EANPO amb el rang de general de divisió. En el mateix acte, Goliath Tabuni va ser escollit comandant suprem de l'EANPO amb el rang de general i Gabriel Melkisedek Awom com a comandant en cap adjunt amb el rang de tinent general. Després de la reunió nacional de treball de l'EANPO, l'inici del seu càrrec es va celebrar a Puncak Jaya, seu de Tingginambut. Després de la cimera del TPN-OPM, la reunió nacional de treball de l'EANPO i la inauguració del càrrec, l'exèrcit d'alliberament va estrenar lloc web oficial. Des de la seva publicació, el lloc web ha canviat dues vegades el nom del domini a causa del bloqueig del govern d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ «Ini Salah Satu Pentolan KKB Papua, 25 Tahun Jadi Intel» (en indonesi). Rakyatku.com. [Consulta: 11 juny 2019].
* ↑ «Terianus Satto meaning in Indonesian» (en anglès). Eng.ichacha.net. [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «TPN-OPM Siap Tembak Mati Orang Asli Papua Yang Dinilai Spionase TNI & Polri» (en indonesi). Nabire.net. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ «Meski Goliath Tabuni Berulah, Pembangunan Papua Terus Berjalan» (en indonesi). Neraca.co.id. [Consulta: 11 novembre 2021].
* ↑ «Goliat Tabuni Resmi Dilantik jadi Pemimpin TPN-OPM - Suara Pembaruan» (en indonesi). Beritasatu.com. Arxivat de l'original el 2014-12-26. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ «Website TPN-OPM Diluncurkan - Suara Pembaruan» (en indonesi). Beritasatu.com, 01-12-2012. Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 12 febrer 2017].

## Enllaços externs

* "Lloc web TPN-OPM Diluncurkan - Suara Pembaruan" (a Indonèsia) Wayback Machine