OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mariner 1

La Mariner 1 fou la primera sonda espacial del programa Mariner. Dissenyada per a sobrevolar el planeta Venus, fallà en el seu llançament el 22 de juliol de 1962. Un error del maquinari en una antena provocà que el coet perdés contacte amb els sistemes de guiatge de terra, de manera que l'ordinador de bord prengué el control; malauradament el programari contenia un error que desvià el coet del seu recorregut correcte. Tan bon punt l'error fou evident el control de terra decidí destruir el coet, per evitar que caigués sobre zones habitades, 293 segons després de l'enlairament, a les 09:26:16 UT. Segons el comunicat fet públic per la NASA:
L'impulsador va actuar satisfactòriament fins que va tenir lloc una maniobra giratòria (nord-est) no programada detectada per un oficial de seguretat. La incorrecta aplicació de les ordres d'orientació va fer impossible corregir-ho i es redirigir el coet cap a un xoc, possiblement a les rutes marítimes de l'Atlàntic Nord o en una àrea no habitada. L'ordre de destrucció va ser enviada 6 segons abans de la separació, ja que després d'aquesta el vehicle de llançament no hauria pogut ser destruït. El microxip de ràdio va continuar transmeten senyals durant 64 segons després d'haver-se enviat l'ordre de destrucció.
Mariner 1 va ser llançat per un coet Atlas-Agena. El que la NASA, a través del seu lloc web, descriu com "funcionament inadequat de l'equip aerotransportat de l'Atlas" va causar que l'impulsor perdés el contacte amb un dels sistemes de guiatge terrestres, preparant l'escenari per a un aparent error de programari en el sistema d'orientació. El paper de l'error de programari en el fracàs del llançament segueix sent misteriós, embolicat en les ambigüitats i conflictes entre els portaveus, oficials o no.
L'objectiu científic de la missió, l'exploració de Venus, es traslladà a la següent missió, la Mariner 2 que fou llançada 5 setmanes després aconseguint els seus propòsits principals.

## Referències

* ↑ «Venus Shot Fails as Rocket Strays» (fee required). New York Times, 23-07-1962. [Consulta: 14 febrer 2009].
* ↑ «Mariner 1». NASA, 05-08-2008. [Consulta: 14 febrer 2009].
* ↑ «Mariner 2». US National Space Science Data Center. [Consulta: 8 setembre 2013].

## Vegeu també

* Jet Propulsion Laboratory

## Enllaços externs

* NASA's article about the Mariner I
* Mariner 1 Mission Profile Arxivat 2014-12-05 a Wayback Machine. by NASA's Solar System Exploration
* RISKS Digest detail about the Mariner I failure
# Hope Solo

Hope Solo és una portera de futbol femení internacional pels selecció femenina de futbol dels Estats Units, amb la qual ha jugat 198 partits, guanyant un Mundial, dos Jocs Olímpics i dos Copes d'Or. És la primera portera en arribar als 100 partits imbatuda amb la seva selecció, i va ser Baló de bronze al Mundial 2011 i Guant d'Or als Mundials 2011 i 2015 i la Copa d'Or 2014.
Va ser nomenada millor jugadora dels Estats Units del 2009 i portera del any de la CONCACAF del 2015, i ha sigut 4ª al FIFA World Player (2015; també ha sigut 5ª al 2011 i 8ª al 2009).

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 1999 - 2002 | Univ. | Washington Huskies | 068 | 00 |
| 2003 | Prof. | Philadelphia Charge | 008 | 00 |
| 2004 | D1 | Kopparbergs Göteborg | 019 | 00 |
| 04/05 | D1 | Olympique Lyon | 007 | 00 |
| 2009 - 2010 | Prof. | Saint Louis Athletica | 023 | 00 |
| 2010 | Prof. | Atlanta Beat | 016 | 00 |
| 2011 | Prof. | magicJack | 004 | 00 |
| 2012 | Semi. | Seattle Sounders | 003 | 00 |
| 2013 - act. | Prof. | Seattle Reign | 054 | 00 | 10/01/2017 |
| 1996 - 1997 | Selecció sub-17 | Selecció sub-17 |
| 1998 - 2000 | Selecció sub-20 | Selecció sub-20 |
| 2002 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 202 | 00 | 06/08/2016 |

## Palmarès

Títols — Seleccions nacionals :
| 2 Jocs Olímpics | 2008 | 2012 |
| 1 Mundial | 2015 |
| 000 2 Copes d'Or | 2006 | 2014 |
| 7 Copes d'Algarve | 2005 | 2007 | 2008 | 2010 | 2011 | 2013 | 2015 |
| 3 Torneigs Quatre Nacions | 2006 | 2007 | 2008 |
| Títols — Clubs ||||||||||||||||||||
| Reconeixements — Premis ||||||||||||||||||||
| Guant d'Or del Mundial | 2011 | 2015 |
| 000 Millor portera de l'any a la CONCACAF | 2015 |
| Millor jugadora de l'any | 2009 |
| Millor portera de la Lliga Professional | 2009 |
| Reconeixements — Seleccions de jugadores ||||||||||||||||||||
| Equip ideal del Mundial | 2011 | 2015 |
| Equip ideal de la Lliga Universitària | 2000 | 2001 | 2002 |

## Referències

* ↑ La Red 21
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ «CONCACAF». Arxivat de l'original el 2017-08-19. [Consulta: 29 juliol 2016].
# Museu Nacional d'Arts Visuals (Uruguai)

El Museu Nacional d'Arts Visuals (MNAV) es troba als carrers Julio Herrera y Reissig i Tomás Giribaldi, al Parque Rodó de Montevideo, Uruguai. L'horari de visita és de dimarts a diumenge de 14:00 a 19:00. Com la majoria dels museus de l'Uruguai és d'entrada gratuïta.

## Història

Va ser creat per llei 3.932 del 10 de desembre de 1911, en principi va començar a funcionar per un any en l'ala esquerra del Teatre Solís, per després instal·lar-se on es troba actualment. Va ser tancat per un període de gairebé onze anys (1952-1962).
Depèn del Ministeri d'Educació i Cultura de l'Uruguai. Compta amb més de 6.000 obres, principalment d'autors uruguaians. Compta amb diverses sales, sala de conferències i biblioteca.

## Direcció

| Nom | Període |
| Domingo Laporte | (1911-1928) |
| Ernesto Laroche | (1928-1940) |
| José Luis Zorrilla de San Martín | (1940-1961) |
| Muñoz del Campo | (1961-1969) |
| Ángel Kalenberg | (1969-2007) |
| Jacqueline Lacasa | (2007-2009) |
| Mario Sagradini | (2009-2010) |
| Enrique Aguerre | (2010-present) |

## Referències

* ↑ Museu Nacional d'Arts Visuals (MNAV), Uruguai Arxivat 2010-03-28 a Wayback Machine. Consultat el 7 de juliol de 2011
* ↑ Museu Nacional d'Arts Visuals (MNAV), Uruguai Arxivat 2011-08-30 a Wayback Machine. Consultat el 7 de juliol de 2011
# Leavenworth (Washington)

Leavenworth és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 2.074 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Leavenworth tenia 2.074 habitants, 899 habitatges, i 543 famílies. La densitat de població era de 645,8 habitants per km².
Dels 899 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,4% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 39,5% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.692 $ i la renda mediana per família de 48.347 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.165 $ mentre que les dones 23.854 $. La renda per capita de la població era de 18.709 $. Aproximadament el 5,2% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Leavenworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leavenworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# MAF (desambiguació)

«MAF» té aquests significats:
* MAF, mot kurd que vol dir «Dret», Organització Kurda pels Drets Humans
* MAF (motocicleta), marca de motocicletes fabricades a Figueres de 1958 a 1964
# Casa al carrer dels Horts, 20 (Colera)

La Casa al carrer dels Horts, 20 és un edifici del municipi de Colera (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la població de Colera, al bell mig del poble davant la plaça Pi i Maragall (plaça de l'Arbre) i delimitada pels carrers dels Horts i Francesc Ribera.

## Descripció

Edifici cantoner amb xamfrà de planta rectangular, amb la coberta de teula de quatre vessants i distribuït en planta baixa i dos pisos. Les obertures són rectangulars, amb el portal principal reformat per adaptar-lo al nou ús de la planta baixa. Està ubicat al xamfrà i presenta una columna estriada amb basament i capitell. Damunt seu hi ha un balcó exempt amb la llosana semicircular i barana de ferro treballada. El finestral de sortida presenta una motllura decorativa a manera de guardapols, que es repeteix a les obertures situades al primer pis, majoritàriament a les balconades de la façana posterior. Les finestres de la segona planta són senzilles, amb l'emmarcament arrebossat. La construcció està arrebossada i pintada de color rosat.

## Referències

* 1 2 3 «Casa al carrer dels Horts, 20». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Vanellus

Les fredelugues (Vanellus) són un gènere d'ocells limícoles de la família dels caràdrids (Charadriidae), pràcticament cosmopolita. L'única espècie habitual als Països Catalans és la fredeluga (Vanellus vanellus), que dona nom a la resta d'espècies del gènere.

## Llista d'espècies

Aquest gènere ha estat classificat en 24 espècies:
* Vanellus albiceps - Fredeluga de capell blanc.
* Vanellus armatus - Fredeluga armada.
* Vanellus chilensis - Fredeluga de Xile.
* Vanellus cinereus - Fredeluga capgrisa.
* Vanellus coronatus - Fredeluga coronada.
* Vanellus crassirostris - Fredeluga carablanca.
* Vanellus duvaucelii - Fredeluga fluvial.
* Vanellus gregarius - Fredeluga gregària.
* Vanellus indicus - Fredeluga de màscara roja.
* Vanellus leucurus - Fredeluga cuablanca.
* Vanellus lugubris - Fredeluga lúgubre.
* Vanellus macropterus - Fredeluga de Java.
* Vanellus malabaricus - Fredeluga de l'Índia.
* Vanellus melanocephalus - Fredeluga d'Etiòpia.
* Vanellus melanopterus - Fredeluga alanegra.
* Vanellus miles- Fredeluga emmascarada septentrional.
* Vanellus novaehollandiae- Fredeluga emmascarada meridional.
* Vanellus resplendens - Fredeluga andina.
* Vanellus senegallus - Fredeluga del Senegal.
* Vanellus spinosus - Fredeluga d'esperons.
* Vanellus superciliosus - Fredeluga pit-rogenca.
* Vanellus tectus - Fredeluga capnegra.
* Vanellus tricolor - Fredeluga tricolor.
* Vanellus vanellus - Fredeluga europea.

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Corriol oriental

El corriol oriental (Anarhynchus veredus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita llacs i rius de Sibèria meridional, Mongòlia i Manxúria en estiu, i en hivern del nord i centre d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Corriol oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Baile na nGall

Baile na nGall ("ciutat dels forasters" en anglès Ballynagall o Ballydavid és una vila d'Irlanda, al comtat de Kerry, a la província de Munster. Es troba a la regió Gaeltacht d'Ard na Caithne a la península de Dingle.
A la vila hi ha el castell de Gallarus, una torre del segle xv construïda pel cavaller de Kerry durant la dinastia dels Fitzgerald. Actualment és patrimoni històric irlandès i es troba a un kilòmetre del menys significatiu oratori de Gallarus.
RTÉ Raidió na Gaeltachta té uns estudis a Ballynagall. La torre de la ràdio també retransmet per a RTÉ Network Limited.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
# Ifconfig

L'ordre UNIX ifconfig (de interface configurator, configurador d'interfícies) serveix per configurar i controlar interfícies de xarxa TCP/IP des de la línia d'ordres. L'ifconfig va aparèixer originalment el 4.2BSD com a part de la suite TCP/IP de BSD — així que formava part de les eines originals d'internet.
Els usos habituals de l'ifconfig inclouen configurar l'adreça IP d'una interfície i la seva màscara de xarxa, i deshabilitar o habilitar una certa interfície. A l'arrencada, moltes distribucions tipus UNIX inicialitzen les seves interfícies de xarxa amb «shell-scripts» que criden l'ifconfig.

## Exemple de sortida de l'ifconfig

El següent diàleg mostra el resultat de demanar l'estat actual d'una interfície activa en dues màquines, eth0 en un sistema basat en Linux i ural0 en una OpenBSD.

## Estat actual

Els sistemes operatius lliures tipus UNIX de Berkeley Software Distribution (NetBSD, OpenBSD, i FreeBSD) continuen desenvolupant activament l'ifconfig i estenent les seves funcionalitats per cobrir la configuració d'interfícies de xarxes sense fils, entre d'altres.
En distribucions de Linux basades en els nuclis 2.2.x, l'ifconfig, ipchains, i l'ordre route operaven juntes per connectar un ordinador a una xarxa, per definir rutes entre xarxes, i per configurar firewalls. L'ifconfig es guarda a vegades al directori /sbin. Les distribucions basades en nuclis més moderns han desaprovat l'ús de l'ifconfig, route, i ipchains, substituint-los per iptables i iproute2. L'iproute2 inclou suport per tot el que feien l'ifconfig(8) i route(8), així com control del tràfic. L'ifconfig per a Linux forma part del paquet net-tools.

## Eines relacionades

Versions de Microsoft Windows des de Windows 95 a Windows Me feien servir winipcfg per a mostrar gràficament l'estat actual de la informació IP. L'ipconfig, una ordre similar a l'ifconfig, s'utilitza en els sistemes operatius de Microsoft basats en el nucli Windows NT. L'ipconfig també controla el client DHCP del Windows.
En el Mac OS X, l'ifconfig funciona com un embolcall per a l'«IPConfiguration agent», i pot controlar els clients BootP i DHCP des de la línia d'ordres. L'ús de l'ifconfig per a modificar les opcions de la xarxa en el Mac OS X està desaconsellat, perquè aquest opera per sota del nivell dels frameworks del sistema que ajuden a controlar la configuració de la xarxa. Per canviar les opcions de xarxa en el Mac OS X des de la línia d'ordres, es fa servir /usr/sbin/ipconfig o /usr/sbin/networksetup.
L'iwconfig, que va prendre el no de l'ifconfig, interfícies de xarxa inalàmbiques fora de l'abast original de l'ifconfig de Linux. L'iwconfig configura opcions específiques com l'SSID de la xarxa i les claus de xifratge WEP, i funciona conjuntament amb l'iwlist. Linux també inclou iwspy, per llegir el senyal, soroll i qualitat d'una connexió sense fils.
Altres eines relacionades per configurar adaptadors Ethernet són: ethtool, mii-tool, i mii-diag per a Linux; i show-link per a Solaris.
# Museu Nacional d'Escultura (Espanya)

El Museu Nacional d'Escultura, conegut també com a Museu Nacional Col·legi de Sant Gregori, és un museu de Valladolid, dedicat principalment a l'escultura. Va ser fundat l'octubre de 1842 com a Museu Provincial de Belles Arts i allotjat al Palau de Santa Creu, amb obres d'art procedents dels convents desamortitzats.

## Edificis

La seu principal està situada al Col·legi de Sant Gregori, edifici d'estil gòtic construït a finals del segle xv.
El Palau de Villena (segle xvi) acull el Pessebre napolità del segle xviii i les exposicions temporals.
El Palau del Comte de Gondomar i l'església de San Benito el Viejo —residència i capella funerària— també del segle xvi, acull la col·lecció del Museu Nacional de Reproduccions Artístiques.

## Col·leccions

El museu mostra les seves col·leccions de forma cronològica. Alberga escultures des de la baixa edat mitjana fins a inicis del segle xix. Entre els artistes representats destaquen els Mestres de l'escola castellana: Alonso Berruguete, Rodrigo Alemán, Juan de Juni, Gregorio Fernández… juntament amb escultures d'altres escoles espanyoles. Així es poden veure obres d'Alonso Cano, Pedro de Mena, Juan Martínez Montañés…
Per la seva banda, la col·lecció del Museu Nacional de Reproduccions Artístiques conté rèpliques d'escultures de l'Antiguitat clàssica, i europea medieval, renaixentista, barroca i neoclàssica.

## Enllaços externs

* Pàgina Museu Nacional al Col·legi de Sant Gregori
* El Museu en Google Art Project.
# MAD Studio

MAD, també conegut com a MAD Studio o MAD Architects, és un estudi d'arquitectura que dissenya arquitectura futurista basant-se en una interpretació contemporània de l'esperit oriental de la naturalesa.
Amb oficines a Pequín, Xina i a Tòquio, Japó, MAD tingué ressò internacional el 2006, quan se'ls hi encarregà el disseny de dues torres residencials a Mississauga, Canadà.

## Projectes residencials

* Absolute Towers, 2006-2011 - Mississauga, Canadà
* Fake Hills (projecte 2008) - Beihai, Xina
* Urban Forest' (projecte 2009) - Chongqing, Xina

## Projectes culturals

* City & Art Museum, 2005-2011 - Ordos (Ciutat), Xina
* China Wood Sculpture Museum, 2009-2012 - Harbin, Xina

## Projectes de restauració

* Hutong Bubble 32 (projecte 2009) - Pequín, Xina

## Obres d'art

* Fish Tank, 2002
* Superstar, A mobile China Town, 2008

## Exposicions

* 2011 Chinese Architectural Landscape, MAXXI, Roma
* 2011 Living, Louisiana Museum of Modern Art, Copenhagen
* 2010 Rising East, New Chinese Architecture, Vitra Design Museum, Weil am Rhein, Alemanya
* 2010 Feelings Are Facts, Olafur Eliasson+Ma Yansong, Ullens Center for Contemporary Art (UCCA), Pequín
* 2009 State Fair Guggenheim, Contemplating the Void: Intervencions en el Guggenheim Museum, Nova York
* 2008 Super Star, A Mobile China Town, Uneternal City, 11a Biennal d'Arquitectura de Venècia
* 2008 China Design Now, Victoria and Albert Museum, Londres
* 2007 MAD IN CHINA, Danish Architecture Center (DAC), Copenhagen
* 2006 MAD IN CHINA, Museo Diocesi, Venècia
* 2006 Biennal d'Art de Shanghai
* 2004 Primera Biennal d'Arquitectura de Pequín, Museu Nacional d'Art de la Xina

## Vegeu també

* Yansong Ma

## Enllaços externs

* MAD Studio - Lloc web oficial
# Leavenworth (Kansas)

Leavenworth és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens de 2010 tenia 35.251 habitants. Segons el cens del 2000, Leavenworth tenia 35.420 habitants, 12.035 habitatges, i 8.219 famílies. La densitat de població era de 581,7 habitants/km².

## Personatges cèlebres

* Melissa Etheridge, cantant de rock i compositora

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Leavenworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Leavenworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Can Candell

Can Candell és una casa de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Se situa al marge dret del riu Ridaura, al límit del bosc d'en Candell. L'edifici és al centre d'una parcel·la longitudinal d'eix nord-sud. El terreny entre l'edifici i el Ridaura està actualment cobert per una arbreda continuació del bosc d'en Candell, i que tret d'alguna interrupció puntual, continua al llarg del marge del Ridaura fins al Mas Riembau. En aquest punt de la plana s'ha mantingut part de la trama de camins de terra que connecten les diferent unitats. Alguns d'aquests ja han estat asfaltats, els de més ús; però la majoria conserven el seu traçat i formalització original
L'edifici és compacte, format per un conjunt monolític amb unes cantonades pures, sense volums afegits. La torre de defensa està adossada al volum. Aquesta juntament amb la porta principal i la depressió del terreny a manera de cava, suggereix un petit castell. Tota la casa és projectada per a la seva defensa, amb barbacana inclosa. Actualment consta d'un cos adossat, més baix, amb coberta plana.

## Referències

* 1 2 «Can Candell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 octubre 2017].
# Murder!

Murder! és una pel·lícula britànica de 1930 dirigida per Alfred Hitchcock, basada en la novel·la Enter Sir John de Clemence Dane i Helen Simpson.
És una pel·lícula un poc peculiar, ja que materialitza la frontera entre el cinema mut i el cinema parlat. El cinema sonor encara estava en els seus inicis i no era considerat com una opció amb futur. La productora de la pel·lícula, que no desitjava córrer cap risc, imposà que fos muda. Hitchcock, en canvi, estava convençut de l'interès del cinema sonor, i rodà discretament algunes escenes amb so. La pel·lícula va sortir primer en versió muda i després en versió parcialment sonora, quan el futur del so va ser més evident. Aquesta última versió es cèlebre perquè Hitchcock fa ús per primera vegada de la veu en off per a que l'espectador escoltés el monòleg intern d'un personatge.
Els drets de la pel·lícula van ser obtinguts per la companyia francesa Canal+ el 2005, i dos anys més tard en va sortir al mercat una edició restaurada en DVD.

## Argument

Una actriu és descoberta sobre el cos assassinat d'una col·lega de la seva troupe, amb qui se sabia que havien estat enemigues, i no recorda què va passar.
Al seu judici, el jurat decideix que o bé és culpable o té esquizofrènia i s'hauria de penjar per tal que no ho torni a fer. Un membre del jurat, Sir John Menier, un conegut mànager d'actors, no n'està convençut i, utilitzant tècniques que ha après al teatre, investiga les circumstàncies del cas. Recluta Ted Markham i la seva dona perquè l'ajudin, i reexaminen l'escena del crim.
Sir John descobreix qui és l'assassí, i intenta aconseguir-ne una confessió. L'acció arriba a un clímax emocionant en el circ.

## Repartiment

* Herbert Marshall: Sir John Menier
* Norah Baring: Diana Baring
* Phyllis Konstam: Doucie Markham
* Edward Chapman: Ted Markham
* Miles Mander: Gordon Druce
* Esme Percy: Handel Fane
* Donald Calthrop: Ion Stewart
* Amy Brandon Thomas: Defending Counsel
* S.J. Warmington: Bennett
* Una O'Connor: Sra. Grogram

## Enllaços externs

* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
# Manducàlia

Manducàlia (xinès simplificat: 吃货宇宙, pinyin: Chīhuò yǔzhòu, literalment 'Univers gastronòmic') és una pel·lícula d'animació xinesa del 2018, dirigida per Chen Liaoyu. Té doblatge al català oriental i està disponible a la plataforma Filmin.

## Referències

* ↑ «Foodiverse (2018)» (en anglès). [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «New Chinese animated film tries to win audiences through their stomachs» (en anglès). CGTN. [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ 常宁. «《吃货宇宙》端午上映 角色灵感取自中国面食-新华网». [Consulta: 26 desembre 2023].
* ↑ «Pel·lícules infantils en català a Netflix, Disney + i FILMINCAT». [Consulta: 26 desembre 2023].
# Carrer del Racó (la Pera)

El Carrer del Racó és un carrer amb elements gòtics de la Pera (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'interior de l'antic recinte emmurallat de Púbol, és un carrer curt i tancat. Rep el seu nom pel fet de no tenir sortida per la banda de tramuntana, que es clou amb un casal recolzat sobre la muralla. Al costat de migdia, a l'inici del carrer, hi ha una plaça. Les cases que formen el carrer són de pedra, de planta baixa i un pis, amb coberta de teula. Constitueix un conjunt arquitectònic interessant, per la seva homogeneïtat i pels elements conservats (portals, finestres, etc.)

## Història

Les cases que formen el carrer daten, en general, dels segles xvi i xvii.

## Referències

* 1 2 «Carrer del Racó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].