OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coalició de Forces Democràtiques d'Etiòpia

La Coalició de Forces Democràtiques d'Etiòpia (Coalition of Ethiopian Democratic Forces abreujat COEDF fou un coalició política d'Etiòpia formada pels dos antics rivals MEISON i Partit Revolucionari Popular Etíop (EPRP) a la fase final del règim del Derg. Marsa Yosef (destacar líder del EPRP) fou el president del COEDF.
A la caiguda del derg el maig del 1991, durant el període transitori, el Front Popular d'Alliberament del Tigré i el Front Democràtic Revolucionari Popular Etíop van excloure al COEDF del Consell de Representants (una mena de parlament provisional). El COEDF mancava d'una força militar que li permetés pressionar, i va acabar desapareixent.

## Notes

* ↑ Merera Gudina. Ethiopia: From Autocracy to Revolutionary Democracy, 1960s-2011. Addis Ababa: [s.n.], 2011. pàg. 60
* ↑ Uhlig, Siegbert. Encyclopaedia Aethiopica 2 D- Ha. Wiesbaden: Harrassowitz, 2005. pp. 433
* ↑ Merera Gudina. Ethiopia: From Autocracy to Revolutionary Democracy, 1960s-2011. Addis Ababa: [s.n.], 2011. p. 69
# Kaznatxéievka

Kaznatxéievka - Казначеевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 155 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Aldabulski

Aldabulski (en rus: Алдабульский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 225 habitants, pertany al districte de Dubóvskoie.

## Referències

* ↑ «Архивированная копия». Arxivat de l'original el 2014-12-03. [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ эркн
# Ayumi Oya

Ayumi Oya (大矢 歩, 8 de novembre de 1994) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2017. Va disputar 9 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 8 | 0 |
| 2018 | 1 | 0 |
| Total | 9 | 0 |

## Referències

* ↑ 2017, 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Ayumi Oya, Fitxa a Soccerway
# E772

La ruta europea E772 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Jablanica (Bulgària) i finalitza a Xumen (Bulgària). Té una longitud de 260 km. Té una orientació d'oest a est.
# Estació de Sallagosa

Línia de Cerdanya ("Tren Groc") :
L'Estació de Sallagosa (oficialment en francès Saillagouse) és una estació de ferrocarril de la línia del Tren Groc, situada a la població de Sallagosa, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
Està situada a poca distància de l'extrem occidental del nucli urbà de Sallagosa, a la carretera de Ro.
En aquesta estació, el Tren Groc, procedent de l'Estació d'Er i amb destí a l'Estació de Font-romeu, Odelló i Vià, inicia a 1.301,9 m alt el tram de pujada des de la plana de la Cerdanya cap al Coll de la Perxa, prop del qual, a l'Estació de Bolquera. El recorregut del Tren groc assoleix el seu punt de màxima altitud, a 1.592,78 m alt. Es tracta de la línia de tren europeu sense cremallera més alta.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| : Transport express régional |||||
| Vilafranca de Conflent - Vernet - Fullà | Estavar | Tren Groc | Er | La Tor de Querol - Enveig |

## Referències

* ↑ «El recorregut. Amb 63 km de llargada, el recorregut del Tren Groc s'atura a 21 estacions dels Pirineus Catalans», 22-02-2016. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ «TER Occitanie - Horaires et informations pratiques au départ de la gare de Saillagouse». [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ L'Estació de Sallagosa en els ortofotomapes de l'IGN

### Enllaços externs

* Descripció i fotografies
# El nen de la rutlla

El nen de la rutlla, també conegut com a Nen de l'aro, és una escultura que ha esdevingut el símbol del Guinardó. És obra de l'artista Joaquim Ros i Bofarull (1906-1991).

## Història

L'any 1961 l'alcalde Porcioles va convocar un concurs destinat a dotar d'elements escultòrics les noves places de la ciutat. Es varen seleccionar deu peces, una de les quals és aquesta que es troba a aquesta plaça.
Antigament aquesta plaça es coneixia com a Plaça de Puig i Alfonso, un regidor de l'ajuntament i promotor, junt amb Ramon Albó, d'iniciatives culturals, socials i benèfiques a Barcelona. Des de 1961 està presidida per aquesta escultura d'estil noucentista, obra de Joaquim Ros i Bofarull, el motiu de la qual, un nen amb una rutlla, dona nom al lloc.

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ «Nen de la rutlla». Art Públic Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ El nen de la Rutlla
# Coalició d'Organitzacions Progressistes de Formentera

La Coalició d'Organitzacions Progressistes de Formentera és la unió de totes les forces nacionalistes, progressistes i d'esquerres de l'illa de Formentera. A nivell municipal (l'illa és un únic municipi) és el principal partit de Formentera.
Les primeres eleccions a les quals es va presentar la COP van ser les municipals i autonòmiques de 1999. En aquests comicis, la COP aconseguí la majoria absoluta a l'Ajuntament de Formentera, amb el 54,97% dels vots vàlids i 8 dels 13 regidors que formen el consistori. La COP també fou la candidatura més votada en les autonòmiques aconseguint l'únic diputat de la circumscripció de Formentera, que fou Santiago Ferrer i Costa. Aquest diputat fou decisiu per al canvi de majoria en el Consell Insular d'Eivissa i Formentera, car a l'illa d'Eivissa tant el Partit Popular com el Pacte de Progrés havien aconseguit 6 escons.
La Coalició d'Organitzacions Progressistes de Formentera tornà a presentar-se a les eleccions municipals i autonòmiques de 2003. En aquesta ocasió, la COP tot i ser la força més votada a les municipals, amb el 41,31% dels vots vàlids, es va quedar a un regidor de la majoria absoluta i va perdre la batllia de l'illa, que va passar a mans del Partit Popular. Posteriorment, el 2005, la COP ha recuperat l'alcaldia de Formentera, sent-ne elegit batlle Isidor Torres Cardona, el qual ja havia ocupat aquest càrrec entre 1999 i 2003.
Quant a les eleccions autonòmiques de 2003, la COP va perdre l'escó obtingut el 1999, escó que passà a mans de la conservadora Agrupació Independent Popular de Formentera.

## Resultats electorals

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Candidat | Govern |
| 1999 | 1.536 | 54,97 | 8 / 13 | Nou | Isidor Torres Cardona | Majoria |
| 2003 | 1.333 | 41,31 | 6 / 13 | 2 | Isidor Torres Cardona | Coalició |

## Referències

* ↑ Font : Ministeri de l'Interior Arxivat 2008-03-07 a Wayback Machine.
* ↑ «COSTA, Pilar. "Baleares y la unidad de la izquierda". Iniciativa Socialista. Núm. 54 (tardor 1999)». Arxivat de l'original el 2007-06-01. [Consulta: 23 desembre 2006].
* ↑ Resultats de les eleccions municipals a Formentera - FormenteraWeb
# Kazlų Rūda

Kazlų Rūda ( escoltar (?·pàg.)) és una ciutat del municipi de Kazlų Rūda al comtat de Marijampolė (Lituània), situada a 27 km al nord de Marijampolė. La ciutat està envoltada per boscos, però una línia de tren travessa la ciutat i la divideix en dos trossos pràcticament iguals. Una base de l'Exèrcit de l'Aire Soviètic, la base aèria de Kazlų Rūda es troba 5 km al nord-est de la ciutat.

## Ciutadans coneguts

* Violeta Urmana (* 1961), cantant d'òpera
* Mantas Varaška (* 1979), advocat i polític lituà, membre del Seimas.
# Aldair Nascimento dos Santos

Aldair Nascimento dos Santos, conegut com a Aldair, (30 de novembre de 1965) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1990.

## Referències

* ↑ Aldair Nascimento dos Santos a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «A.S. Roma Hall of Fame». A.S. Roma. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2018. [Consulta: 16 juliol 2017].
* ↑ Perfil a sambafoot
* ↑ «Todos os brasileiros - 1990» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Aldair Nascimento dos Santos Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Hisanori Shirasawa

Hisanori Shirasawa (japonès: 白澤久則) (Kōbe, 13 de desembre de 1964), és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès a la Copa d'Àsia de 1988.

## Referències

* ↑ worldfootball.net
# Sant Martí de Llauró

Sant Martí de Llauró és l'església parroquial del poble de Llauró, a la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada al bell mig de la cellera originària del poble vell de Llauró.

## Història

Tot i que el poble de Llauró ja és documentat des del 814, l'església de Sant Martí apareix en documents de delimitació de termes de l'església de Sant Miquel de Montoriol d'Amunt, el 1011.

## L'edifici

És una església d'una sola nau coberta amb volta apuntada. Ha sofert nombroses modificacions, al llarg dels segles. L'altar fou portat a l'extrem de ponent de la nau al segle xviii, alhora que es construïa una capella al costat nord. La porta d'entrada, originalment a migdia, fou tapada, i se n'obrí una de nova, a llevant, a l'antiga capçalera. La nau fou aleshores sobrealçada, i hi foren incorporats retaules barrocs. Recentment s'ha trobat la finestra meridional de l'absis romànic, d'esqueixada doble. L'aparell de l'església és de còdols, i tot el conservat fa pensar en una obra del segle xi.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Llauró». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 126. Sant Martí de Llauró». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Badia i Homs, Joan. «Llauró: Sant Martí de Llauró». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «L'església de Sant Martí, al centre de l'ortofotomapa de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-02-03. [Consulta: 24 gener 2016].
# Editorial Laia

Editorial Laia fou una empresa editorial fundada a Barcelona el 1972 com a continuadora de l'Editorial Estela, fundada el 1958 i tancada per les autoritats franquistes el 1971.
Malgrat la dificultat de provenir d'una editorial clausurada, va poder continuar l'orientació d'esquerres que havia marcat la darrera etapa d'Editorial Estela, i va adoptar el mateix equip directiu, integrat per Alfons Carles Comín i Josep Verdura. Fou una de les editorials més destacades de la resistència antifranquista i durant la transició democràtica. Sota la influència de Josep Maria Vilaseca i Marcet s'arrenglerà entre les empreses culturals més renovelladores en el nou marc polític de l'Estat espanyol, tot incorporant al seu catàleg editorial no sols obres de caràcter polític, sinó també narrativa, psicopedagogia, psicologia i altres matèries, destacant entre elles la col·lecció Textos filosòfics, que recull el pensament universal de totes les èpoques i tendències.
Publicà en català i en castellà per parts iguals, destacant la publicació el 1978 de La España del siglo XIX i La España del siglo XX, de Manuel Tuñón de Lara, que des del 1973 circulaven clandestinament.
Les dificultats econòmiques provocaren la desaparició de l'editorial el 1989, i el 1990 la major part del seu fons editorial passà a mans d'Edicions 62.

## Enllaços externs

* «Editorial Laia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Antonio Soriano, una apuesta por la cultura y la democracia: La Librairie Espagnole de París d'Ana Martínez Rus
# Pedreña

Pedreña és una localitat del municipi de Marina de Cudeyo (Cantàbria, Espanya).
L'any 2010 tenia 1454 habitants. La localitat es troba a 38 metres d'altitud sobre el nivell del mar, i a 3 km de la capital municipal, Rubayo.
Els barris que componen la localitat són: Evaristo Lavín, Campo La Sierra, Consolación, Corino, Cuatro Caminos, Avenida Severiano Ballesteros, Onso, Ventura Hontañón Castanedo, La Junquera, El Cristo, El Monte, El Muelle, El Rostro, La Barquería, La Iglesia, La Portilla, La Rotiza, La Valle, Provincias, San Roque, Venecia, i Vía.
Destaca del lloc, el seu emblemàtic camp de golf, inaugurat en 1928, el seu port esportiu, amb magnífiques vistes de la badia de Santander i el seu centenari equip de rem.
Cal destacar igualment el «tesorillo de Ambojo», un conjunt de monedes medievals trobades als voltants del cementiri, declarat Bé d'Interès Cultural l'any 2002.

## Personatges cèlebres

* Severiano Ballesteros (1957-2011), golfista.
* Ramón Sota (1938-2012), golfista.
* David Doblas (1981), jugador de bàsquet.

## Patrimoni

* Església parroquial de San Pedro
* Casa de los Padres Jesuitas o del Conde Portillo

## Referències

* ↑ INE, 2010

## Vegeu també

* Sociedad Deportiva de Remo Pedreña
* Real Golf de Pedreña (castellà)
# Kruglopodpólnoie

Kruglopodpólnoie (en rus: Круглоподпольное) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 440 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Marc Juni Rufí Sabinià

Marc Juni Rufí Sabinià (llatí: Marcus Junius Rufinus Sabinianus) va ser un magistrat romà del segle ii. Era germà d'Aulus Juni Rufí, que va ser cònsol l'any 153.
Marc Juni va ser cònsol de Roma l'any 155 junt amb Gai Juli Sever.

## Referències

* ↑ Fasti.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Luci Aureli Ver i Tit Sexti Laterà | cònsol 155 amb Gai Juli Sever | Succeït per: Marc Ceioni Silvà i Seri Augurí |
# Hemixos

Hemixos és un dels gèneres d'ocells, de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae).

## Llistat d'espècies

Segons el Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 4 espècies:
* Hemixos leucogrammicus - bulbul ratllat.
* Hemixos flavala - bulbul cendrós.
* Hemixos cinereus - bulbul cineri.
* Hemixos castanonotus - bulbul castany.
Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), compten que Alophoixus té cinc espècies, car consideren que una subespècie del bulbul cineri (A. cinereus connectens) ha de ser considerat una espècie separada:
* Hemixos connectens - bulbul alaverd.

## Referències

* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List v13.2. Congrés Ornitològic Internacional, 2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 617. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Sant Martí de Lladorre

Sant Martí de Lladorre és l'església parroquial del poble de Lladorre, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situada dins del nucli de població al bell mig dels dos veïnats que configuren aquest poble.
Església d'una sola nau, dividida en tres trams, amb capelles laterals i capçalera rectangular al nord. En la façana situada sota el pinyó de la coberta, a migdia, s'obre la porta d'arc de mig punt adovellada, i per damunt d'aquesta un òcul. Als extrems hi ha estretes espitlleres. A l'oest de la façana s'aixeca la torre campanar amb un primer cos quadret, que en la part superior es transforma en octogonal rematada per un airós xapitell. En la base del campanar, en un petit bloc encastat a la paret, es llegeix una data, el 1587.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Lladorre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Lladorre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Martí de Lladorre en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Escílax de Carianda

Escílax de Carianda (Scylax, Σκύλαξ) fou un viatger de Carianda a Cària, a qui Darios I el Gran va enviar en viatge de descobriment a l'Indus. Va sortir de Caspatiros cap a l'est fins a arribar a l'Indus i després a la mar, seguint el seu curs; després va passar cap a l'oceà Índic i cap a la mar Roja rodejant la península Aràbiga, des d'on es va dirigir altre cop a Cària. El seu viatge va durar trenta mesos.
Estrabó diu que Escílax era un antic escriptor i fa menció d'alguns textos seus. Se li atribueixen un Període de la Terra i un Periple de les costes més enllà de les Columnes d'Hèrcules del que se'n conserven alguns fragments. Una obra anomenada Periple de Pseudo-Escílax (o Περίπλους τῆς θαλάσσης οἰκουμένης Εὐρώπης καὶ Ἀσίας καὶ Λιβύης), escrita cap al segle iv aC que descriu diversos països d'Europa, Àsia i Àfrica porta el seu nom sembla que per homenatge o bé perquè l'autor va aprofitar algunes notes d'Escílax.

## Referències

* ↑ Heròdot. Històries. IV, 44
* ↑ Estrabó. Geografia XII.4.8; XIII.1.4 i XIV.2.20.
* ↑ Peretti, Aurelio. Il periplo di Scilace: studio sul primo portolano del Mediterraneo. Pisa: Giardini, 1979.
# Eduard Oscar Schmidt

Eduard Oscar Schmidt (Torgau, Saxònia, 21 de febrer de 1823 – Kappelrodeck, Baden-Württemberg, 17 de gener de 1886) fou un zoòleg, espongiòleg, fitòleg i explorador prussià.
Schmidt estudià matemàtiques i ciències a la Universitat de Halle, i continua a Berlín, on va estar sota la influència de Christian Gottfried Ehrenberg i de Johannes Peter Müller. El 1847, va rebre la seva habilitació docent per la Universitat de Jena, convertint-se en professor associat l'any següent. El 1855 va ser nomenat professor de zoologia a la Universitat de Cracòvia. Més tard va impartir classes a la Universitat de Graz (des de 1857) i a la Universitat d'Estrasburg (des de 1872). Va ser pioner en ensenyar el pensament evolucionista darwinià i és recordat pels seus estudis de esponges, particularment espècies de la mar Adriàtica. El 1862, va demostrar que "retallar" esponges, feia que les esponges s'adherissin i creixessin, una idea que va ser seguida pels experiments del científic croat Grgur Bučić a l'illa de Hvar, de 1863 a 1872.
Oscar Schmidt va descriure i nomenar 277 taxons, com ara, Leucopsila stylifera (Schmidt, 1870).

## Referències

* ↑ «Oscar Schmidt» (en anglès). Nature, 33, 852, 01-02-1886, pàg. 392–392. DOI: 10.1038/033392c0. ISSN: 1476-4687.
* ↑ Aquest article és una obra derivada de l'edició de 1911 de l'Encyclopædia Britannica, disponible sense restriccions conegudes de drets d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències Llicència de Documentació Lliure de GNU i Creative Commons Reconeixement-Compartir-Igual 3.0 No adaptada.
* ↑ «Oscar Schmidt | Wikispecies» (en anglès). [Consulta: 6 març 2021].

## Enllaços externs

* Works by Eduard Oscar Schmidt – Biodiversity Heritage Library
* Works by Eduard Oscar Schmidt – Open Library
# Krtshuni

Els Krtshuní van ser una família de nakharark (nobles) d'Armènia amb feu hereditari al districte del Krtshuniq a la província de Vaspurakan. No figuren entre els nakharark ja existents abans de l'any 300 si bé el seu origen temporal no es pot determinar.

## Referències

* ↑ «-Armenian Princely Families-». Arxivat de l'original el 2020-07-31. [Consulta: 30 novembre 2021].
# Tyvek

Tyvek /taɪˈvɛk/ és una marca de material sintètic compost de fibres de polietilè d'alta densitat unides pel mètode flashspun (o format ràpid a través de pressió sense teixit); és una marca registrada de DuPont. Es fa servir sobretot com a material aïllant i protector durant la construcció d'habitatges. També és comú trobar-lo en sobres de correu que demanden una alta resistència, polseres de concerts i festivals o vestits protectors en laboratoris. És un material molt resistent, difícil d'estripar però que es pot tallar fàcilment amb tisores o navalles. El vapor d'aigua pot passar fàcilment a través del Tyvek, però no l'aigua en estat líquid. Aquestes propietats fan que el Tyvek sigui un material molt útil en diversos tipus d'aplicacions.
# Marc Juni Penne (tribú)

Marc Juni Penne (en llatí Marcus Junius Pennus) va ser un magistrat romà. Era fill de Marc Juni Penne, que va ser pretor urbà l'any 201 aC. Formava part de la gens Júnia, i era de la família dels Penne.
Era tribú de la plebs el 126 aC any en què va proposar una llei per expulsar a tots els estrangers (peregrini) de Roma, llei a la que es va oposar Gai Grac, ja que els peregrini li donaven suport en la seva lluita contra l'aristocràcia. Tot i aquesta oposició, la llei va ser aprovada. Després va ser elegit edil, però va morir sense arribar a cap altre càrrec superior.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 184.
# E (Complexitat)

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat E és el conjunt dels problemes de decisió que poden ser resolts amb una màquina de Turing determinista en temps 2$^{O(n)}$.
És per tant, equivalent a la classe de complexitat DTIME (2$^{O(n)}$).

## Referències

* ↑ «SIAM (Society for Industrial and Applied Mathematics)». DOI: 10.1137/0201019. [Consulta: 13 desembre 2018].
* ↑ «Complexity Zoo:E - Complexity Zoo». Arxivat de l'original el 2016-08-27. [Consulta: 13 desembre 2018].
# Estació de Guadalajara-Yebes

L'estació de Guadalajara-Yebes és una estació d'alta velocitat propietat d'ADIF situada a la ciutat de Guadalajara (Castella - la Manxa). Per aquesta estació hi circulen trens de la LAV Madrid - Saragossa - Barcelona - Frontera Francesa i Madrid-Osca.
L'estació no té correspondència amb l'estació de Guadalajara de Rodalies Madrid.