OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Guillermo Fernández Casino

Guillermo Fernández Casino (Rubí, 18 de juny de 2008), conegut professionalment com a Guille Fernández, és un futbolista professional català que juga com a migcampista al Futbol Club Bacelona Atlètic. És internacional amb les categories inferiors de la selecció espanyola de futbol.
El seu cosí és el també jugador del Barcelona Toni Fernández, els seus respectius pares són germans i les seves mares també són germanes.

## Referències

* ↑ «¿Quién es y cómo juega Guille Fernández? La nueva perla del FC Barcelona que ha roto el récord de debut de Lamine Yamal» (en castellà). [Consulta: 15 setembre 2024].
* ↑ «Toni y Guille Fernández, los primos del Barça en LaLiga Promises» (en castellà). [Consulta: 15 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Guille Fernández a Soccerway
# Robert Trivers

Robert Trivers (Washington DC, Estats Units, 1943) és llicenciat en història i doctorat en biologia per la Universitat Harvard, actualment és professor d'antropologia i ciències biològiques a la Universitat Rutgers, de pediatria a UMDNJ i de psicologia a la Universitat Harvard.
Les seves investigacions se centren en la teoria social basada en la selecció natural (on neix la seva teoria de l'autoengany) i en la biologia dels elements genètics egoistes. Les seves anàlisis sobre l'altruisme recíproc, la inversió parental, la selecció sexual, el conflicte paternofilial, la proporció de sexes i l'engany i l'autoengany, són un referent constant en la literatura científica. Entre els seus llibres destaquen Social evolution (1985); Deceit and self-deception (1991); Natural selection and social theory (2002) i Genes in conflict: The biology of selfish genetic elements (2005).
La revista Time el considera un dels cent pensadors i científics més importants del segle xx. És membre de l'Acadèmia Nord-Americana d'Arts i Ciències.

## Referències

* ↑ «Robert Trivers». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* [www.edge.org/3rd_culture/trivers04/trivers04_index.html]
* [anthro.rutgers.edu/faculty/trivers.shtml]
# L'Albarda Castellana

L'Albarda Castellana o Puntal de l'Albarda és un cim del massís de Montserrat que culmina a 1.178 msnm, sostre comarcal del Baix Llobregat. Es troba a l'extrem nord-occidental de la comarca.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ López Miquel, 2002, p. 11.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].

## Bibliografia

* López Miquel, J. Sostres comarcals de Catalunya. Cossetània Edicions, 2002. ISBN 9788495684943.
# El manual dels dracs

El manual dels dracs (títol original en anglès, Book of Dragons) és un curtmetratge d'animació estatunidenc de DreamWorks Animation del 2011 dirigit per Steve Hickner. Es va estrenar com a producte addicional al DVD de la pel·lícula Com ensinistrar un drac, juntament amb Dracs: el regal de la fúria nocturna, un altre curtmetratge basat en la franquícia. S'ha doblat al català pel canal SX3.

## Referències

* ↑ Smith, Matthew «Dreamworks Dragons Blu-ray». Blu-ray.com, 07-09-2011 [Consulta: 7 setembre 2011].
* ↑ «How to Train Your Dragon Continues On DVD». DreamWorks Animation, 07-09-2011 [Consulta: 7 setembre 2011]. Arxivat 29 de setembre 2011 a Wayback Machine.
* ↑ CCMA. «El manual dels dracs». [Consulta: 8 maig 2023].
# (1909) Alekhin

Alekhin és l'asteroide número 1909. Va ser descobert per l'astrònoma Lyudmila Zhuravlyova des de l'observatori de Nauchnyj, el 4 de setembre de 1972. La seva designació provisional era 1972 RW2.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1909.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
# Joan Queralt i de Quadras

Joan Queralt i de Quadras (Barcelona, 1947), conegut simplement com a Joan Queralt, és un pintor català.

## Biografia

Joan Queralt i de Quadras és fill del pintor Joan Queralt i Oliva i nebot de Jaume Bofill i Mates. Format al taller del seu pare, ha exposat des del 1967. La seva obra forma part de diverses col·leccions com la de la Diputació de Barcelona, la del diari Avui o la de Lluís de Caralt. Ha il·lustrat poemes de Kavafis, García Lorca, Fulquet i Bru de Sala. Des de fa anys té instal·lat el seu taller a Casserres, al Berguedà.

## Referències

* ↑ . Jordi Costa a Bru de Sala (1988)

## Bibliografia

* Bru de Sala, Xavier. En to menor. Barcelona, 1988.

## Enllaços externs

* Artprice: Joan Queralt
# Cargolet de l'illa de Clarión

El cargolet de l'illa de Clarión (Troglodytes tanneri) és una espècie d'ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae) que habita les garrigues i boscos de l'illa Clarión, a les Revillagigedo.

## Referències

* ↑ «Cargolet de l'illa de Clarión». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Rikako Aikawa

Rikako Aikawa (愛河 里花子 Aikawa Rikako, nom real: Nahomi Iwata (岩田 菜穂美, Iwata Nahomi), nascuda el 7 d'octubre de 1967) és una seiyuu que va nàixer en la Prefectura de Kanagawa, Japó. Està casada amb el seiyuu Mitsuo Iwata.

## Papers interpretats

Rikako Aikawa ha donat veu als següents personatges:
* Barron, de A Tree of Palm.
* Butterfree, Caterpie, Golduck i altres, de Pokémon.
* Fifi, de Metrópolis.
* Fina S. Shinozaki i Nicks Shaiprapat, de Infinite Ryvius.
* Hare, Jungle Wa Itsumo Hare Nochi Guu.
* Megumi Kurogane, Gate Keepers.
* Nezumi, de Mirmo!.
* Oxnard i Brandy, de Hamtaro.
# L'Scooby-Doo! La llegenda del Fantosaure

L'Scooby-Doo! La llegenda del Fantosaure (títol original en anglès, Scooby-Doo! Legend of the Phantosaur) és una pel·lícula distribuïda directament a vídeo del 2011 basada en Scooby-Doo. La pel·lícula es va estrenar el 6 de setembre de 2011. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ «Scooby-Doo! Legend of the Phantosaur Movie Review». Common Sense Media. Arxivat de l'original el 22 May 2022. [Consulta: 4 juliol 2022].
* ↑ «Amazon.com: Scooby-Doo! Legend of the Phantosaur». amazon.com, 06-09-2011. Arxivat de l'original el 9 March 2021. [Consulta: 4 abril 2018].
* ↑ «L'Scooby-Doo! La llegenda del Fantosaure». ésAdir. [Consulta: 9 juliol 2024].
# El manantial

El manantial és una sèrie dramàtica mexicana de televisió emesa per Televisa entre l'1 d'octubre del 2001 i el 8 de febrer del 2002. Protagonitzada per Adela Noriega i Mauricio Islas. Produïda per Carla Estrada.

## Elenc

| Personatge | Intèrpret |
| Alfonsina Valdés Rivero | Adela Noriega |
| Alejandro Ramírez Insunza | Mauricio Islas |
| Justo Ramírez | Alejandro Tommasi |
| Margarita Insunza de Ramírez | Daniela Romo |
| Gertrudis Rivero | Olivia Bucio |
| Salvador Valdés | Manuel Ojeda |
| Dr. Álvaro Luna | Raymundo Capetillo |
| Pilar Luna | Silvia Pasquel |
| Bárbara Luna | Karyme Lozano |
| Héctor Luna-Ramírez Rivero | Jorge Poza |
| Melesio Osuna | Justo Martínez |
| Altagracia Osuna | Angelina Peláez |
| María Magdalena Osuna | Patricia Navidad |
| Eloísa Castañeda Martha Castañeda | Nuria Bages |
| Joel Morales | Gilberto de Anda |
| Norma Morales | Socorro Bonilla |
| María Eugenia Morales | Lorena Enríquez |
| Gilberto Morales | Rafael Mercadente |
| Fermín Aguirre | Sergio Reynoso |
| Mirna Barraza de Aguirre | Leonor Bonilla |
| Hugo Portillo | Alejandro Aragón |
| Carlos Portillo | Luis Couturier |
| Cipriano Peña | David Galindo |
| Javiér Jiménez | Salim Rubiales |
| Catalina Sosa | Socorro Avelar |
| Tisztelendő | Marga López |
| Mercedes | Marisol del Olmo |
| Francisca Rivero de Valdés | Azela Robinson |
| Rigoberto Valdés | César Évora |
| Juan Rosario | Julio Monterde |

## Referències

* ↑ Terra.com «El Manantial» (en castellà). [Consulta: 7 maig 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine. (castellà)
# (1918) Aiguillon

(1918) Aiguillon és l'asteroide número 1918. Va ser descobert per l'astrònom G. Soulie des de l'observatori de Bordeus (França), el 19 d'octubre de 1968. La seva designació provisional era "1968 ua". Va rebre el nom en record de la població francesa d'Agulhon
Orbita al voltant del Sol, dins la llacuna de Kirkwood, a una distància de 2,8-3,6 ua una vegada cada 5 anys i 9 mesos (2.085 dies). La seva òrbita té una excentricitat de 0,13 i una inclinació de 9° respecte el pla de l'eclíptica. Un primer predescobriment es va obtenir a l'Observatori Palomar el 1954, catorze anys abans del seu descobriment oficial.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 31 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1918.
* 1 2 «1918 Aiguillon (1968 ua)». Minor Planet Center. [Consulta: 10 desembre 2016].
* ↑ Schmadel, Lutz D. «(1918) Aiguillon». A: Dictionary of Minor Planet Names – (1918) Aiguillon. Springer Berlin Heidelberg, 2007, p. 154. DOI 10.1007/978-3-540-29925-7_1919. ISBN 978-3-540-00238-3.
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser: 1918 Aiguillon (1968 ua)». Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 1r juliol 2017].
# Aguilafuente

Aguilafuente és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Nicolas Olmos Miguelañez y Angel Santos Barrio | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Maria Jesus Garrido Merino | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Aguilafuente Arxivat 2011-12-10 a Wayback Machine.
# Joan Pusalgues

Joan Pusalgues (Gombreny, 1690 - Sant Joan de les Abadesses, 1770) fou mestre de capella, compositor i organista català.
Va exercir els magisteri de la capella de la col·legiata de Sant Joan de les Abadesses entre 1714 i 1760 i també l'organistia, entre 1760 i 1770. La seva presència fou requerida per participar en diversos tribunals d'oposicions. El 27 de juny de 1759, juntament amb Josep Carcoler i Ignasi Subies (organista de la Seu de Vic), formà part del tribunal que adjudicà l'organistia de Sant Esteve d'Olot a Josep Castelló.
Es conserven obres seves a la Biblioteca Nacional de Catalunya i als fons musicals CMar (Fons de l'església parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar) i SEO (Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot).

## Referències

* ↑ Civil i Castellví, Francesc. El fet musical a les comarques gironines en el lapse de temps 1800-1936. Girona: Caja de Pensiones para la Vejez y de Ahorros de Cataluña y Baleares, 1970.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria «Mestres de capella i organistes de la col·legiata de Sant Joan de les Abadesses al segle XVIII: Documents per a la seva història». Estudi General, I (1981), pàg. 161-171.
* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria - Monells i Laqué, Carme. Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 6: Fons de l'església parroquail de Sant Esteve d'Olot i Fons Teodoro Echegoyen de l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2012.
* ↑ «Obres de Joan Pusalgues a CMar».
* ↑ «Obres de Joan Pusalgus a SEO».
# Carlos González Cabrera

Carlos González Cabrera (12 d'abril de 1935) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ «1958 FIFA World Cup Sweden». Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ Carlos González Cabrera Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Henry Mayer

Henry Mayer (Hannover, 16 de gener de 1878 - Hildesheim, 3 de maig de 1953) fou un ciclista alemany, professional des del 1899 fins al 1927. Es va especialitzar en el ciclisme en pista on va obtenir tres medalles als Campionats del Món de Velocitat.

## Palmarès en pista

* 1904
** 1r al Gran Premi de París de velocitat
* 1905
** 1r al Gran Premi de l'UVF

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Retià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Juràssic | Inferior | Hettangià | més recent |
| Triàsic | Superior | Retià | ~ 208,5 |
| Triàsic | Superior | Norià | ~ 227 |
| Triàsic | Superior | Carnià | ~ 237 |
| Triàsic | Mitjà | Ladinià | ~ 242 |
| Triàsic | Mitjà | Anisià | 247,2 |
| Triàsic | Inferior | Oleniokià | 251,2 |
| Triàsic | Inferior | Indià | 251,902 ± 0,024 |
| Permià | Lopingià | Changxingià | més antic |
| Subdivisió del sistema Triàsic segons IUGS, el 2019. ||||
El Retià és un estatge faunístic del Triàsic superior. Comprèn el període entre fa ~208,5 Ma i fa 201,3 ± 0,2 Ma.

## Fauna

* Agnosphitys
* Lepagia
* Megazostrodon
* Thalassiodracon

## Referències

* ↑ «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2013/01» (PDF). Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 21 abril 2014].
# El comerciant

El comerciant (títol original en llatí: Mercator) és una obra de teatre de Plaute.

## Argument

El vell avar Demifó envia el seu fill Carín a Rodes perquè duu una vida poc recomanable. Allà, el jove s'enamora d'una prostituta, Pasicompsa, i torna a Atenes. El seu pare s'enamora d'ella i, quan el jove se n'adona, li diu que és una esclava que ha comprat per a la seva mare. Demifó l'amaga a casa del seu veí, Lisímac, aprofitant que la seva dona és al camp. De sobte, la dona del veí, Doripa, hi torna i l'acusa d'infidelitat. Al final, tota la trama es descobreix i la dona fa les paus amb el seu marit, però abans els dos vells són burlats.
# (1117) Reginita

(1117) Reginita és un asteroide descobert el 24 de maig de 1927 per Josep Comas i Solà a Barcelona. La designació provisional que va rebre era 1927 KA. Seguint la moda del moment de donar noms femenins als asteroides, el descobridor el va dedicar a la seva neboda Regina C. de Tiridor.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1117.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (1117) Reginita (anglès)
# Aguelmous

Aguelmous (en àrab اكلموس, Agalmūs; en amazic ⴰⴳⵍⵎⵓⵙ) és una comuna rural de la província de Khénifra, a la regió de Béni Mellal-Khénifra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 35.626 persones. Es troba a 32 kilòmetres de Khenifra i la majoria de la població pertany a la tribu zayanes.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Joan Pérez i Castiel

Joan Pérez i Castiel (Cascante , Terol 1635? - Cascante 1717) és un arquitecte barroc que treballà en moltes esglésies valencianes.
De molt jove emigrà a la ciutat de València i entrà a treballar al taller de Pere Artigues. Fou mestre major del capítol de la Seu entre 1672 i 1707 i veedor del mostassaf. Hi ha notícia que el 1667 realitzà el claustre del monestir de santa Maria del Puig, juntament amb el genovés Francesco Verde.
El seu estil és barroc amb molta ornamentació, com ara al presbiteri de la Seu de València (1674-1682), part del qual ha estat desmuntat el 2006 per deixar veure les pintures renaixentistes anteriors de Paolo de San Leocadio.
Va treballar a nombroses esglésies parroquials, com ara la de sant Valeri (1676) de València i la de santa Caterina d'Alzira (1681) amb potents columnes salomòniques, que són el model per a altres obres posteriors com la de sant Esteve (1679-1682), sant Andreu (1684-86), capella de Santa Bàrbara de sant Joan de l'Hospital (1684-1689) i sant Nicolau (1690-93) de la ciutat de València.
També treballà a l'Església de Nostra Senyora dels Àngels de Xelva (1676-1702), la de Torrent (1697), Toixa (1677-92) i Biar (1686-1694). Reformà els campanars de sant Agustí i sant Bartomeu a València i el palau del Duc de Toscana a Florència. A més, planejà l'edificació del Col·legi de Sant Pius V, actualment Museu de Belles Arts de València, el 1683, tot i que la realització fou a càrrec del seu fill Baptista Pérez Artigues i nebot Josep Mínguez.
* Aspecte actual de la Capella Major de la Seu de València, amb els àngels músics de Paolo de San Leocadio i Francesco Pagano
* Capella de Santa Bàrbara a sant Joan de l'Hospital
* Cúpula de la Capella de Santa Bàrbara a sant Joan de l'Hospital

## Referències

* ↑ González Tornel, Pablo. «La formació de José Minguez y el taller de Juan Pérez Castiel». A: José Mínguez. Un arquitecto barroco en la Valencia del siglo XVIII (en castellà). Universitat Jaume I, 2014-02-11, p. 27. ISBN 978-84-8021-998-3.

## Bibliografia

* Aldana Fernández, Salvador. El Arquitecto barroco Juan Pérez Castiel (en castellà). Castelló de la Plana: Sociedad Castellonense de Cultura, 1968.
# Cantó de Meaux

El cantó de Meaux és una divisió administrativa francesa del departament de Sena i Marne, situat al districte de Meaux. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Meaux

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-186 du 18 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de Seine-et-Marne
# Hans Rottenhammer

Hans Rottenhammer o Johann Rottenhammer (1564 - 1625) va ser un pintor alemany. Va néixer a Múnic, on va estudiar fins al 1588, sent el seu professor Hans Donauer el Vell. El 1593-4 (i pot ser que una mica abans d'aquesta data), va marxar a Roma. Més tard es va establir a Venècia, entre 1595 o 1596 i 1606, any en el qual va tornar de nou a Alemanya i es va establir a Augsburg, treballant també a Múnic. Va morir a Augsburg, pel que sembla en un cert grau de pobresa i, segons algunes font, sent alcohòlic.

## Obra

Va guanyar certa reputació a Venècia per una sèrie de miniatures de gran acabat realitzades en coure, i sobre temes religiosos i mitològics, en els quals combinava elements estilistes alemanys i italians. En particular, combinava la tradició paisatgista del nord amb l'estil composicional i figuratiu de Tintoretto i Paolo Veronese. Va ser el primer artista alemany a especialitzar-se en aquest tipus de quadres. A Roma va conèixer els primers membres del moviment Bamboccianti, un cercle d'artistes provinents del nord, i va mantenir un contacte regular amb Paul Brill, pintor flamenc que vivia a Roma, a qui enviava plaques amb imatges creades per a ell per utilitzar com a paisatges, segons una carta d'un comerciant de 1617. També va col·laborar amb Jan Brueghel el Vell de forma similar. El 1600 va rebre l'encàrrec de pintar un Festí dels Déus per a l'emperador Rodolf II d'Habsburg, obra que actualment es troba al Museu de l'Hermitage.
De tornada a Alemanya, va treballar en obres de major grandària per a altars i quadres decoratius per a palaus. Es creu que Adam Elsheimer va treballar com a assistent seu entre 1598 i 1599, i no existeix dubte que va ser Rottenhammer la persona que li va presentar a Paul Brill. Dos dibuixos de Rottenhammer que avui es troben a Copenhaguen van pertànyer a Elsheimer, i tenen una inscripció en la qual apareix que eren d'un regal de Rottenhammer. Les obres d'Elsheimer en la seva època de maduresa són totes petites i en coure, i va continuar desenvolupant la síntesi de Rottenhammer dels estils alemany i italià, així com l'ús dels paisatges.
Es poden trobar obres de Hans Rottenhammer en les principals galeries d'art de Londres, Múnic, Berlín, Cambridge, Sant Petersburg, Ámsterdam, Schwerin, Milà i Los Angeles. Moltes de les seves obres decoratives i per a altars es poden encara contemplar en els llocs pels quals les va dibuixar.

## Referències

* Klessmann, Rüdiger (2006). Adam Elsheimer, 1578-1610. Edinburgh: National Galleries of Scotland, In association with Paul Holberton Publishing. ISBN 1-903278-78-3.
* Steingräber, Erich (1985). The Alte Pinakothek, Munich. London: Scala/Philip Wilson,. ISBN 0-85667-222-X.
* Baker, Christopher; Henry, Tom (2001). The National Gallery complete illustrated catalogue. London: National Gallery Co. ISBN 0-300-08829-9.
# Roger Guimerà

Roger Guimerà (Barcelona, 1976) és un físic català. Es va llicenciar en Física per la Universitat de Barcelona el 1998, i es va doctorar en Enginyeria química per la Universitat Rovira i Virgili el 2003. Aquell mateix any es traslladà a la Northwestern University, als Estats Units, on va treballar durant set anys com a investigador postdoctoral, investigador Fulbright i professor de recerca. Des de l'any 2010 és professor de Recerca ICREA al Departament d'Enginyeria Química de la Universitat Rovira i Virgili, on codirigeix el grup de recerca SEES:lab La seva feina gira entorn de l'estudi dels sistemes i les xarxes complexes, i li ha valgut el Premi Nacional de Recerca al Talent Jove de la Generalitat de Catalunya (2010), l'Erdos-Renyi Prize in Network Science de la Network Science Society (2012) i el premi Young Scientist Award for Socio- and Econophysics de la Societat Alemanya de Física (2014).

## Referències

* ↑ «Roger Guimerà». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# LHCb

L'experiment LHCb (LHC beauty, «bellesa a l'LHC», on "bellesa" es refereix al quark "fons" o "bellesa") és un dels experiments de física de partícules en operació a l'accelerador de partícules LHC (Large Hadron Collider) del laboratori internacional del CERN a Ginebra.
L'experiment està dissenyat per a estudiar en detall el mecanisme de violació CP (càrrega-paritat) del model estàndard de física de partícules, mesurant els paràmetres de les interaccions dels mesons B produïts en col·lisions entre protons a energies al centre de massa de fins a 14 TeV, i cercant desintegracions de partícules molt rares dins el model estàndard. L'objectiu últim de l'experiment és explicar l'asimetria entre matèria i antimatèria observada a l'Univers.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial pública de l'experiment LHCb al CERN