OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca l'Arnau (Sant Julià de Ramis)

Ca l'Arnau és una masia del municipi de Sant Julià de Ramis (Gironès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia de planta complexa pels afegits de diferents èpoques. Cos central de planta rectangular amb teulat a dues vessants i carener paral·lel a façana. S'accedeix per una porta dovellada a sopluig d'un porxo. Aquest cos és de planta baixa, pis i golfes. Davant hi ha una ala paral·lela a la façana, del segle xix, que emmarca en un pati l'entrada (són pallisses i un habitatge nou de dos pisos amb façana a solana). Aquest cos té teulat pla.
La part est del cos central té una altra ala en forma de "L" adossada al cos originari. És a una vessant i gira entorn d'una terrassa plana. La cara nord és ocupada per la pallissa i l'era. Les obertures són de llinda plana excepte les del segle xix en què n'hi ha d'arc rebaixat i de punt rodó.

### Pallissa

Adossada al conjunt de la masia, tancant l'era, per la part nord i limitada per la muntanya. És un cos de planta baixa, amb dos arcs semirebaixats que arrenquen en dos impostes senzilles, una a l'entrada i l'altra al mig de la nau i paral·lela a la de l'entrada, i badius a la cara nord i oest per obertures rectangulars dividides per un pilar rectangular. L'accés als badius és exterior. El teulat és a doble vessant i de teula àrab, amb cairats de fusta. Està realitzat amb maçoneria arrebossada, carreus de calcària als arcs, rajola per als badius. Hi ha també una era enllosada de pedra davant l'arc i de rajol cru la resta.
Hi ha diverses dates a llindes: "MIGUEL ARNAU 1884", "JOSEPH JULIA FE FESIT 1841" i "MIGUEL ARNAU 1887".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Ca l'Arnau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 novembre 2015].
# La Cauneta

La Cauneta (en francès La Caunette) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# HMMER

HMMER és un paquet de programari lliure utilitzat per a l'anàlisi de seqüències creat per Sean Eddy. El seu ús general és la identificació de seqüències homòlogues de proteïnes o nucleòtids. La cerca es basa en la comparació de perfils HMM contra una seqüència o base de dades de seqüències. Els perfils HMM es construeixen a partir d'un alineament múltiple de seqüències mitjançant el programa hmmbuild dins el paquet HMMER. La implementació del perfil HMM utilitzada a HMMER es basa en el treball de Krogh i coautors. HMMER és compatible amb els principals sistemes operatius, incloent diferents versions de Linux, Windows i Mac OS. HMMER és l'eina principal en què es basen bases de dades com Pfam i InterPro.

## Referències

* ↑ Durbin, Richard; Sean R. Eddy, Anders Krogh, Graeme Mitchison. Biological Sequence Analysis: Probabilistic Models of Proteins and Nucleic Acids. Cambridge University Press, 1998. ISBN 0-521-62971-3.
* ↑ Krogh A, Brown M, Mian IS, Sjölander K, Haussler D «Hidden Markov models in computational biology. Applications to protein modeling». J. Mol. Biol., 235, 5, 01-02-1994, pàg. 1501–31. DOI: 10.1006/jmbi.1994.1104. PMID: 8107089.

## Enllaços externs

* HMMER - Lloc web oficial
* Presentació HMMER3 Arxivat 2014-09-11 a Wayback Machine.
* Marca registrada, copyright, patents i llicència de HMMER Arxivat 2015-02-27 a Wayback Machine.
# Llibreria Totem

La llibreria Totem va ser un establiment de Lleida (El Segrià) que va entrar en funcionament l'any 1987, arran del tancament de la seva predecessora, la llibreria l'Ereta. El seu fundador i antic propietari era Jaume Aluja, qui havia estat també promotor del restabliment de tradicions populars lleidatanes com els diables de l'Ereta (com recorden les màscares que decoren aquest local) així com la festa de Moros i Cristians. L'establiment opera principalment com a llibreria de vell i botiga de còmics. Es troba al número 22 del carrer Cavallers, al cor del Nucli Antic de la ciutat de Lleida, en un local que havia ocupat l'antic col·legi Santiago Apóstol. El seu emplaçament és l'anomenada Casa Albiñana, propietat de la família Farré-Aluja i que data del segle xiii, amb remodelacions a les plantes superiors dels segles xvii i xviii. En aquest edifici va tenir lloc la fundació del Liceu Escolar de Lleida a càrrec del pedagog local Frederic Godàs.

## Vegeu també

* Llibreria l'Ereta
* Llibreria Urriza

## Referències

* ↑ Família de llibreters al blog del Senyor I
* ↑ Carrers de Lleida amb nom d'oficis al blog del Senyor I
* ↑ Pàgina web de La Paeria
# Memli Krasniqi

Memli Krasniqi (Pristina, 25 de gener de 1980) és un polític i periodista kosovar que ha estat Ministre d'Agricultura, Boscos i Desenvolupament Rural des de desembre de 2014 i vicepresident del Partit Democràtic de Kosovo (PDK) des de febrer de 2013. Krasniqi anteriorment havia sigut Ministre de Cultura, Joventut i Esports entre 2011 i 2014.

## Orígens i educació

Memli Krasniqi va néixer a Pristina estudiant a l'escola primària Hassan Pristina i a l'institut Xhevdet Doda. Es va graduar de ciències polítiques i administració pública per la Facultat de Filosofia de la Universitat de Pristina i va obtenir un màster en relacions internacionals per la London School of Economics.
Entre 1999 i 2000 va treballar com a periodista per a l'agència de notícies Associated Press i el 2002 va ser director de relacions públiques del Centre de Telemedicina de Kosovo.
Durant molts anys va ser actiu en la indústria de la música i va treballar en diferents projectes musicals, sobretot com a compositor i com a membre del grup de hip-hop Ritmi i Rrugës.

## Carrera política

Krasniqi participa activament en la política amb el PDK des de 2004, inicialment dirigint el Centre d'Estudis Polítics dins del gabinet del president del partit, Hashim Thaçi.
Després de l'establiment del gabinet del PDK per al bon govern, Krasniqi va ser designat per dirigir el Departament de Joventut i a l'octubre de 2006 va ser elegit president de la Joventut Democràtica de Kosovo, les joventuts del partit. Des d'aquest càrrec, també era membre de la Presidència del PDK. El febrer de 2013 Krasniqi va ser elegit vicepresident del PDK en matèria d'organització i joventut.
En les eleccions parlamentàries de 2007, Krasniqi va ser elegit membre de l'Assemblea de Kosovo i va ser membre de la Comissió d'Educació, Ciència, Cultura, Joventut i Esports. L'octubre de 2008 va ser nomenat assessor polític del primer ministre i portaveu del Govern.
Krasniqi va ser reelegit membre de l'Assemblea de Kosovo en les eleccions parlamentàries de 2010 i va ser nomenat ministre de Cultura, Joventut i Esports el febrer de 2011. Va ser reelegit de nou en les eleccions parlamentàries de 2014 i va ser nomenat Ministre d'Agricultura, Boscos i Desenvolupament Rural el desembre de 2014.

## Vida personal

Memli Krasniqi viu a Pristina amb la seva muller Meliza i els seus fills Bora, Mal i Vera.

## Enllaços externs

* Memli Krasniqi al web del ministeri d'Agricultura, Boscos i Desenvolupament Rural (anglès)
# Torrent de les Abeurades

El Torrent de les Abeurades és un torrent de la capçalera del Riu de Torrentsenta que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gòsol, al Berguedà i que en confluir amb el Torrent del Prat dels Llitzes, dona lloc al naixement del Torrent Forcat.

## Xarxa hidrogràfica

la seva xarxa hidrogràfica, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, està constituïda per dos cursos fluvials: el mateix torrent i un afluent tributari per l'esquerra de 423 m de longitud. Per tant, la totalitat de la xarxa té una longitud de 977 metres.

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Ca l'Espanyol

Ca l'Espanyol és una casa de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular allargada i teulat a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. Els murs són de pedres irregulars però arrenglades. La façana principal està regularment ordenada amb una porta adovellada al centre, dos grans finestrals a banda i banda, un primer pis amb tres finestres rectangulars i un pis de golfes amb finestres quadrades. Totes les finestres tenen llinda, ampit i muntants de pedra ben tallada. La finestra central del primer pis porta la inscripció "MAGI THOMAS", i la dovella central de la porta té inscrita la data 1682.

## Història

És una de les cases senyorials de Perafita. Tot i que la llinda de la porta tingui la data de 1682, la població de Perafita fou refeta després de la Guerra de Successió. Pertanyia a la demarcació del castell de Lluçà.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Espanyol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Louisville (Tennessee)

Louisville és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 2.001 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Louisville tenia 2.001 habitants, 808 habitatges, i 581 famílies. La densitat de població era de 66,7 habitants/km².
Dels 808 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,4% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.950 $ i la renda mediana per família de 53.558 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.688 $ mentre que les dones 26.010 $. La renda per capita de la població era de 22.086 $. Entorn del 8,2% de les famílies i el 12,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Louisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Louisville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# La Horgne

La Horgne és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 182 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Horgne era de 182 persones. Hi havia 62 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 19 parelles sense fills i 31 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 64 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 65 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 64 habitatges principals, 47 estaven ocupats pels seus propietaris, 16 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 13 en tenien quatre i 50 en tenien cinc o més. 49 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 41 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Horgne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 12 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 121 persones, 100 eren actives i 21 eren inactives. De les 100 persones actives 95 estaven ocupades (49 homes i 46 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 21 persones inactives 7 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a La Horgne hi havia 65 unitats fiscals que integraven 186 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.873 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a La Horgne hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Horgne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Horgne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lèstids

Els lèstids (Lestidae) són una petita família d'odonats zigòpters. Comprenen dues subfamílies: Lestinae i Sympecmatinae. Els Lestinae es paren amb les seves ales en part obertes; els Sympecmatinae es paren amb les seves ales plegades. La taxonomia d'aquesta família està en disputa; algunes autoritats hi inclouen dotze gèneres i altres només vuit.

## Característiques

Mentre la majoria dels zigòpters es paren amb les seves ales plegades, la majoria dels membres d'aquesta família les aguanten separades dels seus cossos. El pterostigma (una taca fosca en la punta de cada ala) és sensiblement allargat. El cos té una brillantor verdosa, metàl·lica. Els apèndixs anals superiors (parts del cos dels mascles per fermar la femella durant la còpula) són llargs i fortament corbats.
La cria es realitza en àrees amb moviment lent de l'aigua en els recessos de rierols, pantans, maresmes i llacunes temporals. Les nimfes tenen un llarg abdomen.

## Espècies presents a Catalunya

* Alaestès fi (Lestes sponsa)
* Alaestès robust (Lestes dryas)
* Alaestès verd (Lestes barbarus)
* Alaestès petit (Lestes virens)
* Vimetaire occidental (Lestes viridis = Chalcolestes viridis)
* Cavallet d'hivern comú (Sympecma fusca)

## Galeria

* Lestes barbarus
* Lestes dryas
* Lestes sponsa
* Lestes viridis
* Lestes virens
* Sympecma fusca

## Referències

* ↑ Davies, D.A.L. (1981).
* ↑ Bridges, C.A. (1994).
* ↑ John L. Capinera. Encyclopedia of Entomology. Springer Science & Business Media, 2008, p. 1244. ISBN 978-1-4020-6242-1.
# Mers El Kheir

Mers El Kheir (en àrab مرس الخير, Mars al-Ḫayr; en amazic ⵄⵉⵏ ⵄⵜⵉⵇ) és una comuna rural de la prefectura de Skhirate-Témara, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 20.617 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Trematosaure

El trematosaure (Trematosaurus) és un gènere d'amfibi temnospòndil que va viure al període Triàsic. Les seves restes fòssils s'han trobat a Alemanya i Rússia. Va ser anomenat per Hermann Burmeister l'any 1849 i l'espècie tipus és Trematosaurus brauni.

## Referències

* 1 2 «New data on trematosauroid labyrinthodonts of Eastern Europe: 2. Trematosaurus galae sp. nov.: Cranial morphology». Paleontological Journal, 44, 4, 2010, pàg. 457-467. DOI: 10.1134/S003103011004012X.
* Trematosaurus a Palaeos Arxivat 2009-03-28 a Wayback Machine.
# Ca l'Escolà (Sant Bartomeu del Grau)

Ca l'Escolà és un edifici de Sant Bartomeu del Grau (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta rectangular construït amb murs de pedres irregulars volgudament arrenglerades i poc morter. La construcció tenia originàriament tres pisos, comptant les golfes, de les que sols en resta la referència d'una de les finestres de la façana mig enrunada.
La teulada, que era a doble vessant, ha desaparegut igual que part de la façana principal.

## Història

Pertanyia a l'antiga parròquia de Sant Jaume d'Alboquers (abans de Sant Cugat), que actualment és sufragània de Sant Bartomeu del Grau.

## Referències

* 1 2 3 «Ca l'Escolà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 març 2019].
# Loulan

Loulan (xinès tradicional: 樓蘭, xinès simplificat: 楼兰, pinyin: Lóulán) és una antiga ciutat fundada al segle ii aC al nord-est del desert de Takla Makan. Loulan, també coneguda com a Kroran o Krorayina, fou un regne antic al llarg de la ruta de la Seda de la Xina a Xinjiang. A partir de l'any 77 fou coneguda com a Shanshan, encara que la ciutat a la part nord-occidental del llac Lop Nur retenia el nom de Loulan. Les ruïnes de ciutat de Loulan es troben a la riba occidental del Lop Nur, al comtat de Ruoqiang de la regió autònoma mongol de Bayin'gholin, ara completament submergida pel desert.
Dins de la ruta de la Seda, formava part d'un camí intermedi entre la ruta del nord i la del sud per esquivar el Takla Makan.

## Història

Una mòmia d'una dona de fa aproximadament 3.600 anys fou descoberta a Loulan el 1980, fet que indica que la regió fou habitada molt antigament.
La primera menció històrica de Loulan fou en una carta des de Chanyu dels xiongnu a l'emperador xinès el 126, en la qual es presumia d'haver conquerit els yuezhi, els wusun, Loulan i Hujie, "i tambe els vint-i-sis estats del costat". El 126, l'enviat xinès Zhang Qian descrivia Loulan com una ciutat enfortida prop del Lop Nur.
A causa de la seva posició estratègica en la ruta principal des de la Xina fins a l'oest, durant la dinastia Han, el seu control es disputava regularment entre el xinesos i el xiongnu fins al segle ii. Al segle iii fou un regne dependent de Shanshan.
Una colònia militar de 1.000 soldats s'hi establí el 260, comandats pel general xinès So Man. L'abandonaren el 330 a causa de la manca d'aigua del riu Tarim. La guarnició militar es desplaçà 50 km al sud, a Haitou. El fort de Yingpan, al nord-oest, romangué sota control xinès fins a la dinastia Tang.
# Consell de Govern de la Regió de Múrcia

El Consell de Govern de la Regió de Múrcia és l'òrgan col·legiat amb poder executiu per a dirigir la política regional murciana. Està format pel president, el vicepresident i els consellers. Exerceix la funció executiva i la potestat reglamentària en competències no reservades per l'Estatut d'autonomia de la Regió de Múrcia. Respon davant l'Assemblea Regional de Múrcia de manera solidària i el president és elegit per l'Assemblea entre els seus membres.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 580. ISBN 84-930048-0-4.
# Trenta Tirans (Imperi Romà)

El Trenta Tirans són una sèrie de trenta personatges enumerats a la Història Augusta per Trebel·li Pol·lió com a usurpadors del tron imperial romà.
Després de la derrota i la captivitat de Valerià I emperador romà dels anys 253-260 per rei persa Sapor, les legions de les diferents províncies van creure oportú no donar suport a Gal·liè, el successor, al que consideraven feble en les seves decisions. No hi va haver acord possible per a nomenar un successor únic, i cada exèrcit va nomenat «august» al seu millor general o al que preferien. En el breu espai de vuit anys van sorgir no menys de 19 usurpadors en les diferents províncies romanes. Les biografies d'aquests aventurers, la majoria dels quals eren d'origen humil, les va compilar Trebel·li Pol·lió, amb el títol de «Trenta Tirans», buscant un paral·lelisme impossible amb els Trenta Tirans grecs que volien acabar amb les llibertats d'Atenes. Ni tan sols correspon la quantitat, car Pol·lió es va veure en la necessitat d'incloure en aquesta llista a esposes i fills, alguns d'ells d'existència molt dubtosa, per a arribar a trenta. Dels dinou personatges que sens dubte van existir, només Odenat va ser reconegut com a col·lega per Gal·liè. Cap dels personatges descrits va tenir una mort natural.
| Capítol a l' Historia Augusta | Nom | Notes |
| 2 | Ciriades | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 3 | Pòstum I | |
| 4 | Pòstum II el Jove | associat |
| 5 | Lelià | |
| 6 | Victorí | contemporani de Claudi II el Gòtic i Aurelià i no de Gal·liè |
| 7 | Victorí el Jove | associat a Victorí |
| 8 | Mari | |
| 9 | Ingenu | |
| 10 | Regalià | |
| 11 | Aureol | |
| 12 | Macrià Major | |
| 13 | Macrià Menor | |
| 14 | Gai Fulvi Quiet | |
| 15 | Odenat | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 16 | Herodes | jove, no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 17 | Meoni | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 18 | Balista | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 19 | Valent Tessalònic | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 20 | Valent | contemporani de Deci i no de Valerià I |
| 21 | Pisó Tessàlic | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 22 | Emilià | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 23 | Saturní I | podria ser imaginari |
| 24 | Tètric I | contemporani no de Gal·liè sinó de Claudi II el Gòtic i Aurelià |
| 25 | Tètric II | associat a Tètric I |
| 26 | Trebel·lià | potser imaginari |
| 27 | Herennià | suposat fill d'Odenat, no consta que reclamés la dignitat imperial i podria ser imaginari |
| 28 | Timolau | suposat fill d'Odenat, no consta que reclamés la dignitat imperial i podria ser imaginari |
| 29 | Cels | probablement imaginari |
| 30 | Zenòbia | |
| 31 | Victorina (o Vitruvia) | no consta que reclamés la dignitat imperial |
| 32 | Titus | no fou contemporani de Gal·liè sinó de Maximí el Traci |
| 33 | Censorí. | contemporani no de Gal·liè sinó de Claudi II el Gòtic |

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 443.
# Lumarzo

Lumarzo (en ligur Lumarsu o Lûmarso) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 1.601 habitants. L'ajuntament es troba a la frazione de Ferriere.

## Geografia

Es troba en la petita vall de Fontanabuona, a l'est de Gènova. Té una superfície de 25,51 km² i les frazioni de Boasi, Campi, Carega, Case Soprane, Castello, Cerese, Chiappato, Cornega, Costa della Ca', Craviasco, Crovara, Ferriere, Forca, Gattorne, Lagomarsino, Lainà, Pannesi, Piancerese, Piane, Recroso, Rossi, Sanguinara, Santuario di Nostra Signora del Bosco, Scagliola, Scagnelli, Tasso, Tassorello, Tolara i Vallebuona. Limita amb les comunes de Bargagli, Davagna, Neirone, Sori, Torriglia i Uscio.

## Referències

* ↑ DD.AA.. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Milà: Garzanti, 1996, p. 364.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 19 juliol 2015].