OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batalla de Numistro

La batalla de Numistro va ser un conflicte militar que va tenir lloc l'any 207 aC en el marc de la Segona Guerra Púnica entre Cartago i la República Romana. Les forces romanes comandades per Marc Claudi Marcel es van enfrontar a Hanníbal en una batalla de resultat indecís als voltants de la ciutat de Numistro.

## Preludi

Després de la Segona Batalla d'Herdonea, un cop Hanníbal va haver derrotat les legions de Gneu Fulvi Centumal i hagués ordenat l'incendi de la ciutat d'Herdonea perquè desconfiava de la seva lleialtat, el gran general cartaginès es desplaçà cap a la ciutat de Numistro i va acampar en un petit turó fàcilment defensable, ja que dominava l'esplanada que el rodejava.
La seva situació havia variat molt en els darrers temps, ja que, malgrat no havia estat mai derrotat per cap exèrcit romà, moltes de les ciutats llatines que en un principi s'havien aliat amb ell, ara havien tornat a canviar de bàndol.
El cònsol romà Marc Claudi Marcel, al capdavant de les legions XXV i XXVI, decidit a venjar la destrucció d'Herdonea, va perseguir al cartaginès i un cop localitzat a Numistro, li va presentar batalla.

## La batalla

Claudi Marcel va situar les seves tropes en una formació estreta, amb una legió rere l'altre, protegits als flancs pel terreny escarpat. Hanníbal va acceptar la batalla i ambdues forces es van enfrontar durant tot el dia, amb resultat indecís i un similar nombre de baixes en els dos exèrcits. Frontí dona una clara victòria als romans.
Hanníbal, conscient que això el perjudicava doncs hi havia altres exèrcits romans a la regió, va ordenar la retirada amb Claudi Marcel seguint-lo de ben a prop.

## Fets posteriors

Claudi Marcel va perseguir implacablement a Hanníbal durant la seva fugida a través de tota la regió, escapant de tots els paranys i emboscades que li parava el cartaginès. Per molts estudiosos, aquesta va ser la campanya més brillant de Marc Claudi Marcel, que malgrat tot, l'any següent seria derrotat per Hanníbal vora de Canusium i només un any després (206 aC) seria mort per un destacament númida durant una emboscada a Bàntia.

## Referències

* 1 2 3 Smith, William (ed.). «Marcellus, Claudius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXVI, 38, 23
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXVII, 2, 8-9
* 1 2 Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXVII, 2, 9-12
* ↑ Frontí. Strategemata, II, 2, 6
# Ban municipal

El ban municipal és un document públic que emana de l'administració local. Es troba a Espanya i a Mèxic.
Els bans municipals espanyols solament han sigut bans emanats de l'alcalde des del segle xix fins que introduí la novetat la Llei 57/2003, de 16 de desembre, sobre mesures per a la modernització del Govern local, permetent que els regidors puguen dictar bans municipals.
Els bans municipals mexicans contemporanis són de policia i bon govern i tenen naturalesa de reglament.

## Referències

* ↑ Farre Tous, 1997, p. 101.
* ↑ Castillo Velasco, José M. del. Colección de leyes, supremas órdenes, bandos, disposiciones de policía y reglamentos municipales de administración del Distrito Federal. Mèxic: Castillo Velasco é Hijos, 1874, p. 3-4.
* ↑ «Bandos Municipales». Legistel. Dirección de Legalización y del Periódico Oficial “Gaceta del Gobierno”. Arxivat de l'original el 20 de febrer 2019. [Consulta: 19 febrer 2019].
* ↑ Alvarado Mendoza, Arturo; Silva Forné, Carlos «Relaciones de autoridad y abuso policial en la Ciudad de México». Revista mexicana de sociología, 73, 3, 2011, pàg. 445-473.
* ↑ Farre Tous, 1997, p. 101, 105.
* ↑ Pérez Simarro, Mª Amparo «Por orden del señor alcalde se hace saber…». Lex nova: La revista, 54, 2008, pàg. 34-35. ISSN: 1139-2037.
* ↑ de la Torre Rodríguez, José Federico. Reforma municipal y capacidad de gestión de los gobiernos municipales en México : un estudio comparado en sies municipios del estado de San Luis Potosí, México (1983-2000) (Tesi) (en castellà). Universitat Complutense de Madrid, 2014, p. 85 [Consulta: 19 febrer 2019]. Arxivat 2019-02-19 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Farre Tous, Santiago «Los bandos del alcalde». Revista de estudios de la administración local y autonómica, 273, 1997, pàg. 101-128. ISSN: 0213-4675.
# Balakhtà

Balakhtà (en rus: Балахта) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que el 2017 tenia 6.490 habitants.

## Referències

* ↑ «Чистопольский сельсовет на официальном портале Красноярского края». Arxivat de l'original el 2012-05-24. [Consulta: 26 març 2020].
# Banský Studenec

Banský Studenec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1266.
# Batxillerat Internacional

El Batxillerat Internacional, conegut comunament amb el nom d'IB o BI, és una organització sense ànim de lucre fundada el 1968 que ofereix uns programes educatius que es cursen a col·legis de tot el món. Amb aquest sistema s'imparteixen les classes bé en castellà, en anglès o en francès, per la qual cosa els noms oficials de l'organització són en aquestes tres llengües. L'organització de la BI ofereix 3 programes: un per a educació primària, el Primary Years Programme (PYP); un altre per a educació secundària, el Middle Years Programme (MYP); i el més conegut, el d'educació preuniversitària equivalent al batxillerat, l'IB Diploma Programme (IBDP).
A Catalunya es pot obtenir la doble titulació de batxillerat i batxillerat internacional en alguns centres públics i en diversos centres privats.

## Requeriments de l'IB Diploma Programme

A l'IB es cursen 6 assignatures, a més de complir els requisits del nucli del programa: el TdC, la Monografia i les activitats de CAS. De les sis assignatures 3 s'han de cursar en nivell mitjà (NM) i 3 en nivell superior (NS) implicant una major càrrega de treball i una major exigència. Cadascuna de les assignatures es puntua amb una nota sobre 7, i els requeriments del nucli poden afegir fins a 3 punts addicionals a la puntuació total sobre 45. D'aquestes sis assignatures cadascuna déu ser d'un dels grups com es detalla avall:
* Grup 1: Llengua A1- S'estudia la literatura de la llengua materna de l'estudiant. Se n'ofereixen moltes, inclòs el català.
* Grup 2: Segona llengua- S'estudia una segona llengua que es pot cursar en diferents nivells depenent dels coneixements previs de la llengua per part del candidat. Aquestos nivells són l'A2 (no confondre amb els nivells del Marc Europeu de Referència de llengües) per a parlants quasi-nadius; el B per a aquells que tenen uns coneixements previs mitjans de l'idioma; i el ab initio per a aquells que comencen de zero.
* Grup 3: Individus i societats- Entre altres assignatures es troben la història (en diverses variants regionals com ara bé d'estudis islàmics), la geografia, la psicologia, l'economia, gestió i administració d'empreses, filosofia...
* Grup 4: Ciències experimentals- Química, física, biologia o tecnologia del disseny
* Grup 5: Matemàtiques i ciència dels ordinadors- Una de les opcions de matemàtiques que ofereix el programa o bé informàtica
* Grup 6: Arts- Música, teatre, cine, arts visuals. Alternativament, es pot substituir una d'aquestes assignatures per qualsevol altra del grups 2 al 5.

## Referències

* ↑ «Overview of the International Baccalaureate Organization» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-11-22. [Consulta: 7 desembre 2006].
* ↑ Institut Jaume Vicens Vives, de Girona; Institut Gabriel Ferrater i Soler, de Reus; Institut Josep Lladonosa, de Lleida; Institut Moisès Broggi, de Barcelona, a l'Institut Dertosa de Tortosa, a l'Institut Forat del Vent de Cerdanyola del Vallès i a l'Institut l'Alzina de Barcelona (aquest últim, a partir del curs 2021-2022).

## Vegeu també

* Batxillerat Europeu
# Batya (cràter)

Batya és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,3 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hebreu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Batya». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Batyr Khan

Batyr Khan fou kan de l'Horda Petita Kazakh vers 1748 a 1785, en oposició a Nurali Khan.
Era fill de Kaip Khan que del 1715 al 1718 havia disputat l'hegemonia amb Abu l-Khayr Khan. Fou proclamat kan per una part dels notables de la Petita Horda dominant cap al sud del territori (mentre Nurali Khan governava cap al nord). El seu fill Kaip o Ghaip Khan havia estat proclamat kan a Khiva.
Batyr va enviar delegats a Orenburg i va demanar als russos ser autoritzat a escortar les caravanes de Khivà i Bukharà, proposta reforçada pel suport del kan de Khivà. Rússia va refusar amb l'excusa que això crearia un conflicte amb Nurali Khan, amb el que se li ordenava viure en termes amistosos. Però les caravanes de Khivà creuaven pel seu territori evitant el de Nurali, al que privaven dels drets de pas que pagaven.
La divisió del kanat va durar fins al 1785.

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II division II. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Batxillerat Unificat Polivalent

* Per a altres significats, vegeu «BUP (desambiguació)».
Batxillerat Unificat Polivalent (o BUP abreviat) era el nom que rebien els 3 anys d'educació que s'havien de cursar després de l'educació bàsica obligatòrica (EGB) en el sistema educatiu espanyol anterior a l'actual si es desitjava accedir als estudis universitaris.
Fou introduït arran de la Llei General d'Educació de 1970 , oferint-se per primer cop el curs acadèmic 1975-76. s'hi accedia un cop assolit el graduat escolar.
El batxillerat estava estructurat en tres cursos:
* En el primer curs (equivalent a l'actual 3r d'ESO) s'estudiava llengua, matemàtiques, ciències naturals, història, anglès o francès, música, dibuix tècnic, religió o ètica i educació física.
* En el segon curs (equivalent a l'actual 4t d'ESO), les assignatures eren literatura, matemàtiques, física i química, geografia, llatí, anglès o francès, religió o ètica, educació física i EATP (tria d'una assignatura entre les ofertes per cada centre, algunes de les assignatures ofertes eren electricitat, disseny, teatre, informàtica, segon idioma estranger, labors de la llar, fotografia, etc.).
* En tel tercer curs (equivalent a 1r de Batxillerat), les assignatures obligatòries eren història, filosofia, idioma estranger, religió o ètica, educació física i EATP. Els alumnes havien de triar entre l'opció de ciències (descartant una assignatura de les següents quatre: física i química, biologia i geologia, matemàtiques i literatura) o lletres (descartant una de les següents assignatures: literatura, llatí, grec i matemàtiques).
Al finalitzar el BUP s'atorgava el títol de batxiller.
Aquest sistema educatiu va ser derogat i substituït progressivament pel de la LOGSE de 1990, extingint-se definitivament l'any 2000.

## Conceptes relacionats del sistema educatiu

Les altres parts del sistema educatiu espanyol eren:
* EGB (ensenyament obligatori dels 6 als 14 anys)
* 3 BUP i COU era batxillerat (després de l'EGB i abans de la universitat)
* FP (després de l'EGB)

## Referències

* ↑ «BOE-A-1975-8175 Orden de 22 de marzo de 1975 por la que se desarrolla el Decreto 160/1975, de 23 de enero, que aprueba el Plan de Estudios del Bachillerato, y se regula el Curso de Orientación Universitaria.». [Consulta: 19 maig 2024].
* ↑ Pablos, Susana Pérez de «Desaparece el BUP» (en castellà). El País [Madrid], 11-09-2000. ISSN: 1134-6582.
# Bergiaria platana

Bergiaria platana és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà a l'Argentina.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bergianska trädgården

Bergianska trädgården, el Jardí Bergian o Hortus Bergianus, és un jardí botànic situat a Frescati als afores d'Estocolm, prop del Museu Suec d'Història Natural i el principal campus de la Universitat d'Estocolm. El director del jardí botànic es coneix com a Professor Bergianus.
Aquest jardí va ser fundat per una donació feta el 1791 per l'historiador i antiquari Bengt Bergius i el seu germà Peter Jonas Bergius, un metge i científic, per a la Reial Acadèmia Sueca de Ciències, i originàriament estava situat al camí de Karlbergsvägen, a l'actual districte de Vasastaden del centre d'Estocolm. El jardí es va traslladar on és ara l'any 1885.
Actualment, el jardí és administrat de forma conjunta per l'Acadèmia de Ciències i la Universitat d'Estocolm.

## Professor Bergianus

* 1791–1818 Olof Swartz
* 1823–1856 Johan Emanuel Wikström
* 1857–1879 Nils Johan Andersson
* 1879–1914 Veit Brecher Wittrock
* 1915–1944 Robert Fries
* 1944–1965 Carl Rudolf Florin
* 1970–1983 Måns Ryberg
* 1983–2001 Bengt Jonsell
* 2002–current Birgitta Bremer

## Imatges

* Llac japonès
| Llac japonès | Hivernacle Victoria |

## Enllaços externs

* Official English web site
# William David Ross

William David Ross KBE (Thurso, Escòcia, 15 d'abril de 1877 - Oxford, 5 de maig de 1971) va ser un filòsof escocès, conegut pel seu treball en l'ètica. El seu treball més conegut és The Right and the Good (1930), i potser és més conegut per desenvolupar una forma de societat pluralista, deontològica de l'ètica intuïcionista en resposta de l'intuïcionisme de George Edward Moore. Ross també va criticar i va traduir diversos treballs d'Aristòtil i va escriure sobre la filosofia grega antiga. És reconegut per ambdues tasques.

## Obres

* 1908: Aristotle. Nichomachean Ethics, traduït per WD Ross, Oxford: Clarendon Press.1
* 1923: Aristotle
* 1924: Aristotle's Metaphysics
* 1927: The Basis of Objective Judgments in Ethics, International Journal of Ethics, 37: 113-127.
* 1930: The Right and the Good
* 1936: Aristotle's Physics
* 1939: Foundations of Ethics
* 1951: Plato's Theory of Ideas
* 1954: Kant's Ethical Theory

## Referències

* Enciclopèdia Stanford
* Gifford Lectures Arxivat 2011-10-10 a Wayback Machine.
# William Daniel Conybeare

William Daniel Conybeare (Horsham, Regne Unit, 7 de juny de 1787 - Winchester, Regne Unit, 12 d'agost de 1857) va ser un geòleg i paleontòleg britànic.
Conybeare va néixer a Londres i va estudiar en el Christ Church College, de la Universitat d'Oxford. Va entrar en les ordes i va ser vicari de Wardington (prop de Bristol). Durant aquest període, va ser un dels fundadors de la Bristol Philosophical Institution l'any 1822. Va ser rector de Glamorganshire a Sully de 1823 a 1836, i vicari de Axminster de 1836 a 1844. Va ser encarregat de l'ensenyament a partir de 1839, i rector del Bisbat anglicà de Llandaff a partir de 1845.
Es va interessa per la geologia gràcies als cursos de John Kidd (1775-1851). Quan va acabar els seus estudis, va viatjar pel Regne Unit i pel continent, i va ser un dels primers membres de la Geological Society of London.
William Buckland (1784-1856) i Adam Sedgwick (1785-1873) van reconèixer la tasca de Conybeare en l'avanç de la geologia.
L'any 1821, William Conybeare va descriure amb mestratge un esquelet de plesiosaurie descobert per Mary Anning (1799-1847). Els principals elements de l'informe que en aquesta oportunitat va fer, van anar posteriorment confirmats per recerques ulteriors.
També va publicar alguns treballs sobre els estrats de carbó d'Anglaterra en el sud-oest (amb William Buckland el 1824), sobre la vall del Tàmesi, sobre la teoria de la formació de les cadenes de muntanyes de Léonce Élie de Beaumont (1798-1874), i sobre un lliscament de terra prop de Lyme Regis el 1839.
Però la seva principal obra sens dubte és Outlines of the Geology of England and Wales (obra del1822), una segona edició d'un treball de William Phillips (1775-1828) coescrita amb l'autor. Les contribucions de Conybeare formen la part principal d'aquesta edició, on només la primera part descrivia el Carbonífer i els estrats més recents. Aquest escrit va tenir gran influència en certs cercles del Regne Unit.
Conybeare va ser membre de la Royal Society, i membre de número de l'Institut de França. El 1844 va rebre la Medalla Wollaston.

## Referències

* ↑ «William Daniel Conybeare biography» (en anglès).
* ↑ «Conybeare, William Daniel» (en anglès). Encyclopedia.com, 18-05-2018. [Consulta: 31 gener 2023].
* ↑ «Biography of F.C. Conybeare (1856-1924), British theologian» (en anglès).
* ↑ D. F. Branagan, T. G. Vallance. «Biography of Samuel Stutchbury (1798–1859)» (en anglès).
* ↑ «History of Sully in the Vale of Glamorgan» (en anglès).
* ↑ «John Kidd» (en castellà).
* ↑ «The Geological Society» (en anglès). Arxivat de l'original el 30 d'agost de 2007.
* ↑ «Very Rev William Daniel Conybeare» (en anglès).
* ↑ «Charles Wollaston Award 2011» (en anglès). Arxivat de l'original el 24 de gener de 2012.
# Westdeutsche Allgemeine Zeitung

El Westdeutsche Allgemeine Zeitung (WAZ) és un diari comercial publicat a Essen, Alemanya, propietat de Funke Mediengruppe.
Westdeutsche Allgemeine Zeitung va ser fundat per Erich Brost i publicat per primera vegada el 3 d'abril de 1948. El diari té la readacció a Essen. Durant el tercer trimestre de 1992 Westdeutsche Allgemeine Zeitung va tenir una tirada de 626.000 còpies.

## Referències

* ↑ David Ward. «A Mapping Study of Media Concentration and Ownership in Ten European Countries». Dutch Media Authority. [Consulta: 3 abril 2014].
* ↑ «Biography of Erich Brost». Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 15 maig 2023].
* 1 2 Georg Hellack. «Press, Radio and Television in the Federal Republic of Germany» (Report). Inter Nationes, 1992. [Consulta: 3 abril 2015].
# Xalet a l'avinguda de França, 27-29 (Calafell)

El Xalet a l'avinguda de França, 27-29 és una obra de les darreres tendències de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta general reculada i distribuït a diferents nivells (més baix a la part que toca al carrer i es fa més alt cap al fons de la parcel·la) per adaptació al pendent del terreny. L'accés a les plantes es fa a partir d'una escala central lineal que es desenvolupa en trams de pocs graons.
Consta de tres mòduls principals de forma aproximadament quadrada que s'uneixen entre si a través d'uns passos estrets. En aquests punts el jardí s'endinsa cap a l'eix de l'edifici conformant diferents patis. El mòdul més proper al carrer es destina a l'aparcament, format per un cos simètric amb dues places; el central a la zona de dia i serveis; i el del fons a la zona de nit. El cos dels dormitoris té una forma compacta amb les finestres que trenquen la simetria.
La coberta és plana en tot el conjunt de mòduls i les façanes són de murs majoritàriament cecs, només oberts en algunes cantonades i en punts específics per aprofitar les visuals al jardí i als patis.
El sistema constructiu de l'edifici és de parets de càrrega i forjats ceràmics amb elements de formigó armat. Els murs estan arrebossats amb morter de calç i pintats de color bordeus a l'exterior, en contrast amb l'interior, pintat de blanc. La varietat de materials és molt significativa: finestres cobertes amb fusteria i persianes de llibret blanques i dues classes de rajoles. La vidrada de la Bisbal s'emprava als ampits de la finestra i la del Vendrell per a paviments, sòcols i minvells.
La integració de la casa al seu entorn, carrer i parcel·les circumdants és perfecta i harmoniosa. Tots els voltants estan construïts, de manera que és un entorn artificial del que hi ha pocs records de la natura.

## Història

Els arquitectes varen projectar aquest edifici als inicis de la seva carrera. Tot i això, es tracta d'una obra madura fruit d'una sèrie de referències molt ben païdes. Es tracta també d'una mostra d'arquitectura culta, ja que es relaciona amb l'entorn però sense massa tics vernacles.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Xalet a l'avinguda de França, 27-29». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Bergholz (Ohio)

Bergholz és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 769 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bergholz tenia 769 habitants, 293 habitatges, i 201 famílies. La densitat de població era de 530,2 habitants/km².
Dels 293 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.438 $ i la renda mediana per família de 43.542 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.938 $ mentre que les dones 17.708 $. La renda per capita de la població era de 14.986 $. Aproximadament el 9,5% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bergholz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bergholz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].