OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# X-Large

X-Large és una marca estatunidenca de roba de carrer i de botigues de roba amb seu a Los Angeles. Va ser fundada per Eli Bonerz i Adam Silverman el 1991, a partir d'una idea del cantant dels Beastie Boys Mike D.
La marca germana X-Girl va ser fundada per Kim Gordon i Daisy von Furth. Els cineastes Sofia Coppola i Spike Jonze van produir la primera desfilada de moda de X-Girl, que es va fer als carrers del SoHo de Manhattan el 1994. L'actriu Chloë Sevigny, que hi va desfilar, es va convertir en anunciant de la marca. El 1998, X-Girl va ser venuda a l'empresa japonesa B's International.

## Referències

* ↑ Grant, Nick. «The Resurgence of Pioneering Streetwear Brand X-Large». Complex, October 6, 2016. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Jones, Rose Apodaca. «FASHION: Four Minds Behind X-Large Are Forever Thinking Bigger». Los Angeles Times, January 19, 1995. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Aronow, Elliott. «A Short and Funky History of Musicians Making Cool Clothes». GQ, September 28, 2015. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Hundreds, Bobby. «Bobby Hundreds' 50 Greatest Streetwear Brands of All Time - 10. X-Large». Complex, June 22, 2011. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Studarus, Laura. «Don't Step Out of This House if That's the Clothes You're Gonna Wear: Eli Bonerz on X-Large Streetwear». Flood Magazine, August 10, 2017. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Healy, Claire Marie. «Remembering Kim Gordon's 90s fashion label». Dazed, April 28, 2015. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ «¿Os acordáis de cuando todas querían ser una X-Girl?» (en castellà), 26-10-2012. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ Lores, Alexandra. «X-Girl: breve historia de la firma de moda más cool de los noventa» (en espanyol europeu), 17-03-2016. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ Johnson, Rebecca. «The X-Girl Factor: How the Cult '90s Label Set the Standard for Skater-Girl Style». Vogue, July 1, 2016. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Nyfeler, Morgane. «Chloë Sevigny has returned as the face of X-girl». Dazed, April 13, 2018. [Consulta: July 12, 2019].
* ↑ Thompson, Elizabeth. «An Oral History of X-Girl». Paper, August 20, 2012. [Consulta: July 12, 2019].
# X-15 Flight 90

El Flight 90 del North American X-15 va ser un vol de proves realitzat per la NASA i la Força Aèria dels Estats Units en 1963. Va ser la primera de dues missions del X-15 que va arribar a l'espai, juntament amb el Flight 91 el mes següent. El X-15 va ser pilotat per Joseph A. Walker, que va volar en ambdós vols espacials del X-15.

## Tripulació

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot | Joseph A. Walker Primer vol espacial | Joseph A. Walker Primer vol espacial |

## Paràmetres de la missió

* Massa: 15.195 kg alimentat; 6.577 kg cremat; 6.260 kg aterrat
* Altitud màxima: 106,01 km
* Abast: 534 km
* Temps d'ignició: 84.6 segons
* Mach: 5.50
* Vehicle de llançament: NB-52B Bomber #008

## Referències

* Goodwin, Robert. X-15: the NASA mission reports, incorporating files from the USAF. Burlington, Ontario: Apogee Books, 2000. ISBN 1-896522-65-3.
* Jenkins, Dennis R. . NASA, 2000. Document ID: 20000068530. «Hypersonics Before the Shuttle: A Concise History of the X-15 Research Airplane»
* Price, A. B.. . NASA, 1968. Document ID: 19680016245. «Thermal protection system X-15A-2 Design Report»
* Stillwell, W. H.. . NASA, 1965. Document ID: 19650010561. «X-15 research results with a selected bibliography»
* Watts, Joe D. . NASA, 1968. Document ID: 19920075739. «Flight experience with shock impingement and interference heating on the X-15-2 research airplane»
# X-Factor

X-Factor (Factor-X) és una publicació periòdica de Marvel Comics i un grup de super-herois mutants relacionats amb els X-Men. El 1986 va sorgir el grup original com un equip de mutants que treballaven com a agents governamentals. Durant el tercer volum de la col·lecció, el la publicació va ser protagonitzada per un nou grup que era una agència de detectius mutants que estava liderada per Jamie Madrox. La sèria ha estat rellançada diverses vegades amb diferents equips i la més recent les All-New X-Factor.
El primer equip dels X-Factor estava compost pels cinc membres originals dels X-Men. Quan aquests superherois van estar reincorporats a la sèrie regular dels X-Men el 1991, la sèrie d'X-Factor va ser rellançada com un equip governamental dels Estats Units que incorporaven molts personatges secundaris mutants. Aquesta sèrie fou cancel·lada el 1998 en el número 149, substituïda per una nova sèrie protagonitzada pel que era líder de l'equip a la darrera època, Havok en una terra alternativa, titulada Mutant-X.
Abans del segon volum, al 2002, hi va haver una sèrie limitada amb el mateix títol de quatre números.
El 2005 es va crear la nova sèrie de còmics d'X-Factor. Ara estaria protagonitzada per un equip que conformava l'agència de detectius X-Factor Investigations i estava escrita per Peter David. Aquesta sèrie es va acabar el 2013 després de 114 números, amb un 262 com número de portada després que els 149 números inicials es sumessin a la numeració a partir del número 200 (51 de la nova etapa). El número restant era el 224.1, publicat amb data de portada de novembre 2011. Els ".1" eren números que marcaven un punt especialment indicat per incorporar nous lectors.
Posteriorment, es va publicar la sèrie All-New X-Factor escrita per Peter David i dibuixada per Carmine Di Giandomenico, que fou cancel·lada al número 20.

## Història de les edicions
### Equip original (1986-1991)

El 1886 es va llançar la col·lecció de còmics X-Factor que estava protagonitzada pels 5 Homes X originals que havien debutat al número 1 de la sèrie X-Men el 1963: Warren Worthington III (Angel), un multimilionari que tenia dues ales que el permetien volar; Beast, un científic brillant que tenia força i agilitat millorada; Ciclop, l'antic líder dels X-Men que té el poder d'emetre rajos òptics dels seus ulls; Jean Grey (Marvel Girl), la parella de Ciclop, amb poders telecinèsics i Iceman, un jove amb poders criocinètics (domini del gel).

## Referències

* ↑ McMillan, Graeme. «Op/Ed: So What Was the Point of Marvel's POINT ONE Comics?» (en anglès). Newsarama, 13-04-2011. [Consulta: 20 juny 2019].

## Enllaços externs

* Brady, Matt. «X-ploring the X-Factor with Peter David». Newsarama, 22-08-2005.
* The Unofficial Handbook of Marvel Comics Creators Arxivat 2017-10-26 a Wayback Machine. (manual no oficial dels creadors de Marvel)
* Capítols de X-Factor a Marvel.com
* X-Factor Arxivat 2011-10-26 a Wayback Machine., X-Factor vol. 2 Arxivat 2011-08-18 a Wayback Machine., i X-Factor vol. 3 Arxivat 2009-10-13 a Wayback Machine. a the Comic Book DB
* X-Factor, X-Factor vol. 2, iX-Factor vol. 3 a Grand Comics Database
# Jakuta Alikavazovic

Jakuta Alikavazovic (París, 6 d'octubre de 1979) és una escriptora francesa. La seva primera novel·la Corps volatils, publicada per Éditions de l'Olivier el 2007, va guanyar el prestigiós Premi Goncourt a la primera novel·la.

## Biografia

Va estudiar a l'École normale supérieure Paris-Saclay, on va obtenir un grau en lletres. El 2010, la seva segona novel·la Le Londres-Louxor va rebre una benvinguda molt entusiasta de la premsa i va acabar entre les seleccionades del Premi du Livre Inter. El 2012, va publicar La Blonde et le Búnquer, amb el que va guanyar una menció especial del jurat del Premi Wepler.
També ha escrit tres llibres de literatura infantil publicats per l'editorial L'École des loisirs, i ha traduït diversos llibres de l'anglès al francès, L'enchanteur Nabokov et le bonheur ("The Enchanter: Nabokov and Happiness") de Lila Azam Zanganeh i Au départ d'Atocha de Ben Lerner.

## Obres
### Novel·les

* 2007: Corps volatils, Éditions de l'Olivier
* 2010: Le Londres-Louxor, Éditions de l'Olivier
* 2012: La Blonde et le Bunker, Éditions de l'Olivier

### Històries curtes

* 2006: Histoires contre nature, Éditions de l'Olivier
* 2008: Romeo y Julieta (un cratère), Éditions de l'atelier In 8°

### Revistes i obres col·lectives

* 2013: "La mémoire des visages", Assises du Roman, Christian Bourgois/Villa Gillet/Le Monde
* 2013: "Nocturne", Nouvelle Revue Française n° 606, Gallimard
* 2014: "Risques et périls", Devenirs du Roman (vol.2), Éditions Inculte

### Llibres per nens

* 2004: Holmes et moi, L'École des loisirs
* 2004: Leçon d'équilibrisme n°1, L'École des loisirs
* 2012: Irina vs Irina, L'École des loisirs

## Premis i reconeixements

* 2007 - Guanyadora d'una "Bourse du Talent écrivain" de la fundació Jean-Luc Lagardère
* 2008 - Premi Goncourt a la primera novel·la per Corps
* 2012 - Menció especial del jurat del Premi Weple per La Blonde et le Bunker
* 2013 i 2014- Residència a la Villa Médicis de Roma
* 2017- Residència a la Residència Faber d'Olot.
* 2021 - Premi Médicis d'assaig 2021 per "Comme un ciel en nous"

## Referències

* ↑ Signatures. «Jakuta Alikavazovic : Des obsessions, des rituels (Écrire aujourd'hui)». DIACRITIK, 13-04-2016. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Ina.fr, Institut National de l'Audiovisuel –. «Jakuta Alikavazovic : Leçon d'équilibrisme n°1» (en francès). Ina.fr, 03-11-2004. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ «Jakuta Alikavazovic - Babelio». www.babelio.com. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Ahl, Nils C. «"Le Londres-Louxor", de Jakuta Alikavazovic» (en francès). Le Monde.fr, 07-01-2010. ISSN: 1950-6244.

## Enllaços externs

* Jakuta Alikavazovic a La Cause littéraire
# Zaouiat Saiss

Zaouiat Saiss (en àrab زاوية سايس, Zāwiyat Sāys; en amazic ⵣⴰⵡⵉⵜ ⵏ ⵙⴰⵢⵙ) és una comuna rural de la província d'El Jadida, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.160 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Zaouiat Sidi Hamza

Zaouiat Sidi Hamza (àrab زاوية سيدي حمزة) és una comuna rural de la província de Midelt de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.454 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Rubén Lobato Elvira

Rubén Lobato Elvira (Salamanca, 1 de setembre de 1978) va ser un ciclista espanyol, professional del 2002 al 2008.
L'any 2009, quan no tenia equip, l'UCI va anunciar que hi havia resultats anòmals al seu passaport biològic. L'any següent, la Federació Espanyola, el va sancionar amb dos anys, malgrat ja estar retirat.

## Palmarès

* 2000
** 1r a la Clàssica Ciutat de Torredonjimeno

### Resultats al Tour de França

* 2006. 46è de la classificació general
* 2007. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 16è de la classificació general
* 2005. 43è de la classificació general
* 2006. 87è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2002. 123è de la classificació general
* 2007. 38è de la classificació general

## Referències

* ↑ «El pasaporte biológico delata a tres españoles». elmundo.es, 18-06-2009 [Consulta: 22 abril 2017].
* ↑ «Rubén Lobato sancionado dos años por dopaje». marca.com, 27-07-2010 [Consulta: 22 abril 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Rutilus rubilio

Rutilus rubilio és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Albània, Croàcia, Itàlia, Eslovènia, Bòsnia i Hercegovina i Grècia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Daoulas, C., 1981. Contribution to the biology of Rutilus rubilio (Bonaparte 1837) (Pisces, Cyprinidae) in Lake Trichonis (Greece). University of Thessaloniki, Tessalònica, Grècia. 143 p. Ph.D. dissertation. (en grec, amb resum en anglès)

## Bibliografia

* Bianco, P.G., 1995. Mediterranean endemic freshwater fishes of Italy. Biol. Conserv. 72:159-170.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Federico Macheda

Federico "Kiko" Macheda (Roma, Itàlia, 22 d'agost del 1991), és un jugador de futbol italià. Actualment juga al Panathinaikos FC grec com a davanter amb el dorsal 9. Macheda va debutar amb els red devils el 5 d'abril del 2009 a l'edat dels 17 anys i va aconseguir marcar el gol de la victòria en un partit contra l'Aston Villa clau per a la resolució final de la Premier League 2008-09.

## Estadístiques de carrera

| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Copa de la Lliga | Copa de la Lliga | Europa | Europa | Altres | Altres | Total | Total |
| Club | Temporada | PJ | Gols | PJ | Gols | PJ | Gols | PJ | Gols | PJ | Gols | PJ | Gols |
| Manchester United FC | 2008-09 | 4 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 2 |

## Palmarès
### Manchester United

* 1 FA Premier League (2010-11)
* 2 Community Shield (2010, 2011)

## Enllaços externs

* Perfil a la Pàgina Oficial del Manchester United
# Sycandra utriculus

Sycandra utriculus és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja és l'única espècie del gènere Sycandra, de la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1869 per Oscar Schmidt.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Sycandra utriculus (Schmidt, 1869). Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=132242 on 2021-04-06
# El Campillo (Valladolid)

El Campillo és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó. El 2023 tenia 202 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Sant Andreu de Serinyà

Sant Andreu de Serinyà és una església romànica del municipi de Serinyà, a la comarca del Pla de l'Estany. És l'església parroquial i es troba al mig del nucli de Serinyà, al mig d'una àmplia plaça. És l'església parroquial de Serinyà, dedicada a Sant Andreu, es troba esmentada en documents del segle xii (1182). El 1364 va ser venuda per la reina Elionor a Ponç de Canadal, abat de Banyoles. L'any 1795 va ser saquejada pels francesos. Al seu interior es conserva una interessant creu processional.

## Descripció

L'edifici és de planta rectangular i coberta de teula àrab a dues vessants ha estat poc modificada. A l'interior s'estructura en una sola nau, coberta amb una volta apuntada, reforçada per un gran arc toral que precedeix l'absis semicircular amb volta de quart d'esfera. Està construïda amb carreus escairats. Mostra algunes capelles obertes al gruix del mur de factura posterior. Destaca la senzillesa de la seva decoració. La façana principal presenta, sobre la portalada amb arquivoltes en gradació i una finestra similar, una cornisa de pedra motllurada que descansa sobre cartel·les de pedra. La cornisa de pedra segueix a mitjana alçada al llarg de les façanes laterals, degut a una ampliació en alçada posterior. L'absis presenta, a la part superior, arcuacions llombardes i un fris en serra sota la cornisa motllurada. La torre-campanar, de construcció posterior, s'alça sobre la façana principal i és de planta quadrada amb coberta a quatre vessants.
Es conserva una pica beneitera de pedra grisa, composta per una semiesfera buidada i un peu, la base del qual sembla un capitell. El fust té dues motllures amb tor i cos acanalat. Al vas hi ha una ornamentació incisa molt primària, que recorda motius de pètals i fulles. Fa 103 centímetres d'alçada i 41 cm de diàmetre.
La porta presenta el forrellat de ferro forjat de 71 x 26 centímetres. La part més llarga acaba en un cap de serp. Les tres argolles són llises excepte la central, que té un dibuix incís de ratlles i ones. L'element que tanca dins el pany és d'una altra peça reforçada. Picaporta de forja de 16 cm de diàmetre. Consta d'una anella amb tres boles ovalades que als extrems tenen una motllura de mitja canya. Una de les boles està subjecta a la porta per una altra anella parellera a la del forrellat, que té una ornamentació de quatre ratlles incises. Al voltant un cercle amb forats trepats i vorejat amb semicercles.
* Portalada
* Absis

## Referències

* 1 2 3 4 Romànic Obert. «Sant Andreu de Serinyà». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 7 febrer 2014].
* ↑ «Sant Andreu de Serinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Lukhànino

Lukhànino - Луханино (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 338 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# MVB

MVB té els següents significats:
* Makassar Voetbal Bond, nom antic del club de futbol Persatuan Sepakbola Makassar d'Indonèsia
* Müllverwertung Borsigstraße, planta incineradora de deixalles d'Hamburg (Alemanya)
* mvb també és el codi ISO 639-3 del mattole, llengua atapascana extingida de Califòrnia (Estats Units)
# MVR

MVR té els següents significats:
* Moviment Cinquena República: Partit polític veneçolà fundat el 1997 per iniciativa d'Hugo Chávez.
* Museu de la Vida Rural: Museu de l'Espluga de Francolí que tracta el món rural.
Viccionari
# Obús

«Obús» té aquests significats:
* Canó obús, tipus d'arma d'artilleria
* Obús (projectil), projectil per a peces d'artilleria
* Obús (grup de música), grup espanyol de heavy metal
# Obwalden

Obwalden és un cantó de Suïssa, una de les quatre Waldstätte, que compta amb set municipis, regat pel Sarner Aa i els tributaris. No hi ha cap més subdivisió en districtes. El municipi d'Engelberg, antic domini del monestir del mateix nom és un exclavat als cantons de Nidwalden i Berna, s'hi va afegir el 1815. Sarnen n'és la capital. Conté el llac de Sarnen (7,36 km²) i és limítrof al nord amb el Llac dels Quatre Cantons (2,54 km²).

## Municipis

| Nom | N° OFS | Població (2007) | Superfície km² | Densitat hab./km² |
| Alpnach | 1401 | 5210 | 53,76 | 96,91 |
| Engelberg | 1402 | 3613 | 74,85 | 48,27 |
| Giswil | 1403 | 3438 | 85,96 | 40,00 |
| Kerns | 1404 | 5387 | 92,59 | 58,18 |
| Lungern | 1405 | 1995 | 46,51 | 42,89 |
| Sachseln | 1406 | 4530 | 53,91 | 84,03 |
| Sarnen | 1407 | 9582 | 73,11 | 131,06 |
| Total | | 33755 | 491 | 68,80 |

## Referències

* ↑ «Obwalden». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Garovi, Angelo. «Obwalden». A: Historisches Lexikon der Schweiz (en alemany, francès italià), 06.03.2007 [Consulta: 7 gener 2024].
* ↑ «PX-Web - Datenbank wählen». [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ statistique, Office fédéral de la «Données communales» (en francès). .
# Norderstedt

Norderstedt (en baix-alemany Noordersteed) és la ciutat més meridional de l'estat de Slesvig-Holstein a Alemanya, a la fi de 2013 tenia 75.394 habitants, una augmentació de 5% en quatre anys (2009 = 71.799 habitants, 2019 =79.159 habitants). Sociologicament, pertany a l'àrea metropolitana d'Hamburg i a l'aglomeració d'Hamburg.

## Història

La ciutat s'ha creat a l'1 de gener de 1970 en fusionar dos municipis rurals del districte de Pinneberg: Garstedt i Friedrichsgabe i dos del districte de Stormarn Harksheide i Glashütte. La nova ciutat va passar al districte de Segeberg, quan els antics districtes no van poder trobar un acord.

## Geografia i economia

Originalment, és una regió poc poblada de landes, de torberes altes i d'aiguamolls poc fèrtils. Norderstedt es troba a la divisòria d'aigües de la conca de l'Alster: Tarpenbek-West, Tarpenbek-Ost, Tarpenbek, Ossenmoorgraben i de la conca del Pinnau: Moorbek, Gronau, Rugenwedelsau, Garstedter Graben i Scharpenmoorgraben.
Tret de Garstedt, amb un terra més fèrtil, no va haver-hi veritables nuclis o pobles i només uns masos dispersos. Una ruta comercial important, l'ossenpadd, traversa el lloc, però sense repercussions econòmiques, tret d'una mica d'activitat de contraban a la frontera d'Ochsenzoll. Fins a la fi del segle xix, no hi havia molta activitat econòmica: una mica d'agricultura, d'extracció de la torba, de fabricació de vidre (Glashütte) (1740-1774).
La part septentrional va començar a desenvolupar-se després de l'obertura el 1921 de l'estació de metropolitana d'Hamburg de la línia (U1) a Ochsenzoll, quan va arribar un flux de població de la ciutat d'Hamburg, i després de la Segona Guerra Mundial una fluència de displaced people de parla alemanya que provingueren d'antigues terres alemanyes a l'est de la Línia Oder-Neisse.
L'obertura de les estacions de Garstedt (1969) i de Norderstedt-Mitte el 1996 van atreure treballadors de l'aglomeració hamburguesa, seduïts pels preus immobiliaris més baixos i pel quadre verd. Norderstedt-Mitte, al centre geogràfic de la ciutat, va esdevenir una ciutat nova i a poc a poc es transforma a un veritable centre urbà amb ajuntament, estació, centre comercial, teatre…
Es van obrir vàris polígons industrials als quals, uns grans grups alemanys o mundials van establir-s'hi Blume 2000 (comerç de flors), Nordex (aerogeneradors), el centre europeu del grup japonès Casio, Ethicon i Schülke & Mayr (farmacèutica), Jungheinrich (toros mecànics), Herza (xocolata). A la frontera amb l'aeroport d'Hamburg es desenvolupa un centre de logística Nordport.

## Llocs d'interès

* Aguamolls de Wittmoor
* Museu dels bombers
* Placa major i ajuntament a Norderstedt-Mitte
* El parc del Moorbek
* Museu dels bombers de Slesvig-Holstein
* Moorbekpark
* Stadtpark inaugurat el 2011
* Reserva natural del Wittmoor

## Fills predilectes

* Ernst Bader (1914-1999): actor, compositor
* Uwe Seeler (1936): futbolista
* Ditmar Jakobs (1953): futbolista
* Thomas Gravesen (1976): futbolista

## Referències

* ↑ Statistik Nord
# Oratori (edifici)

Un oratori és un edifici religiós destinat a la pregària i a la celebració de la missa, que no reuneix els requisits d'una església parroquial. El seu origen es troba en les capelles erigides en les tombes dels màrtirs i en els llocs de culte rural dependents de les primeres seus episcopals. Generalment són de petites dimensions. En català, tot sovint són denominades ermites, encara que tècnicament aquest terme s'hauria de reservar als oratoris servits per ermitans.

## Fonts

* Oratori en l'Enciclopèdia Catòlica (anglès)
Viccionari