OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emili Vicente i Vives

Emili Vicente i Vives (la Seu d'Urgell, 2 de gener de 1965 - Sant Julià de Lòria, 25 de maig de 2017) va ser un futbolista i entrenador de futbol català.
Vicente jugà dues temporades a Segona Divisió amb la UE Lleida i la resta de la seva carrera a divisions inferiors amb el CF Balaguer, la UE Tàrrega i el CF Gavà.
Com a entrenador dirigí el Balaguer de 2003 a 2008 i va entrenar la UE Lleida des de 2008 fins al 2011, any de la dissolució del club, i de la fundació del seu "fill", el Lleida Esportiu, on va continuar fins a l'any 2012.
La temporada 2013-14 va ser l'entrenador del CF Reus Deportiu, de Segona B. L'equip roig-i-negre va acabar en 12a posició.
Després de dos anys sense equip, la temporada 2016-2017 es va fer càrrec del FC Andorra, de Primera Catalana. L'equip del Principat va ocupar el liderat del seu grup durant bona part de la temporada. Tres dies abans de l'últim partit de lliga al camp de la UE Sants, on l'Andorra s'hi jugava l'ascens a Tercera, Emili Vicente va patir un accident mortal mentre pujava en bicicleta el Coll de la Gallina, a Sant Julià de Lòria (Andorra)

## Referències

* ↑ «Emili rebutja anar a l'Espanyol». Segre, 29-05-2011. Arxivat de l'original el 2014-01-08. [Consulta: 29 maig 2011].
* ↑ «Entrevista a Emili Vicente: “L'Andorra no és cap pas enrere, és una etapa més”. Futbol Catalunya (05/10/2016)». Arxivat de l'original el 2017-07-11. [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ Diari d'Andorra (25/05/2017)
# Cal Cinto (la Sentiu de Sió)

Cal Cinto és una casa noucentista de la Sentiu de Sió (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tres plantes. La inferior comprèn una casa de planta baixa i el vestíbul d'accés als pisos superiors. El primer pis té un sol balcó corregut mentre que el segon en té tres de semicirculars, tots amb les baranes de metall amb decoracions de garlandes florals. A dalt de la façana hi ha un fris esgrafiat de color granat (garlandes) i més amunt i centrat, un cercle amb la lletra J i la data 1929 inscrites.

## Referències

* ↑ «Cal Cinto». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Deryck Whibley

Deryck Jayson Whibley (21 de març de 1980, Scarborough, Toronto Ontario, Canadà) és el cantant principal, guitarrista i fins i tot pianista del grup de Punk rock Sum 41. També és conegut amb el sobrenom de Bizzy D per ser el vague del grup de música, aquest sobrenom li va ser atorgat per Dave, excomponent del grup. L'any 1996 va conèixer Steve Jocz, bateria del grup. Ells dos van començar la recerca de més membres per formar una banda de música, curiosament Dave i Cone eren de bandes de música rivals. El nom del grup Sum 41, significa la data en la qual van crear finalment per complet la banda, 41 dies després de l'inici de l'estiu.

## Discografia de Sum 41

* Half Hour Of Power (1999/2000).
* All Killer No Filler (2001).
* Motivation EP (2002).
* Does This Look Infected? (2002), Drums on "Reign In Pain" and "WWVII Parts 1 & 2" (En viu)
* Does This Look Infected Too? (2002).
* Chuck (2004), Producer on "Subject To Change".
* Go Chuck Yourself (2005/2006).
* Underclass Hero (2007).
* 8 Years of Blood, Sake, and Tears: The Best of Sum 41 2000-2008 (2008).
* All The Good Shit (2009).
* Screaming Bloody Murder (2011)
* Complicity (2015).

## Enllaços externs

* http://www.sum41.com
# Gens Escribònia

La gens Escribònia (en llatí: gens Scribonia) va ser una gens romana d'origen plebeu que es menciona per primera vegada durant la Segona Guerra Púnica.
El primer membre que va obtenir el consolat va ser Gai Escriboni Curió l'any 76 aC. Els seus cognomens principals van ser Curió i Libó. Durant l'època imperial van portar algun altre cognom. En monedes només es troba el cognom Libó.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 758.
# FK Modriča Maxima

El Fudbalski Klub Modriča Maxima (serbi ciríl·lic: ФK Moдpичa Максима) és un club de futbol bosnià de la ciutat de Modriča, Republika Srpska.

## Història

Els orígens del club es remunten a l'any 1921, quan l'estudiant Đoka Petrović portà des de Praga la nova activitat. El primer club de futbol fou fundat el 1922. Originàriament s'anomenà Rogulj, adoptant poc després el nom Zora. L'any 1927 desaparegué en ser prohibit per les autoritats. Un nou club fou creat sota el nom Olimpija, esdevenint l'any 1938 FK Dobor, deixant d'existir durant la II Guerra Mundial. L'agost de 1945, un nou club nasqué amb el nom Sloga, anomenat més tard Napredak i finalment el nom FK Modriča.
El seu primer gran èxit arribà la temporada 1968-69, en la qual fou campió amateur de Bòsnia i Hercegovina, i fou segon al campionat amateur de Iugoslàvia. La temporada 2003-04 participà per primer cop a la Primera Divisió de Bòsnia i Hercegovina. A més, guanyà la Copa del país el 26 de maig de 2004. Aquest triomf el va dur a participar la temporada següent a la Copa de la UEFA, on vencé el FC Santa Coloma d'Andorra i fou eliminat pel PFC Levski Sofia búlgar. La temporada 2007-08 es proclamà campió de la lliga nacional.

## Estadi

L'estadi del club fou construït i inaugurat el 1962. El seu nom, Dr. Milan Jelić, fa referència al president de la República de Srpska mort el 30 de setembre de 2007.

## Palmarès

* Lliga bosniana de futbol:
** 2007-08
* Copa bosniana de futbol:
** 2003-04
* Lliga de la República de Srpska:
** 2002-03
* Copa de la República de Srpska:
** 2007

## Participació a Europa

| Temporada | Competició | Ronda | Club | Casa | Fora |
| 2004-05 | Copa de la UEFA | 1QR | FC Santa Coloma | 3-0 | 1-0 |
| | | 2QR | Levski Sofia | 0-3 | 0-5 |
| 2008-09 | Lliga de Campions de la UEFA | 1QR | Dinamo Tirana | 2-1 | 2-0 |
| | | 2QR | Aalborg BK | 1-2 | 0-5 |

## Referències

* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2003/04» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Bosnia-Hercegovina 2007/08» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].

## Enllaços externs

* FK Modriča Maxima - Lloc web oficial
* FK Modriča a EUFO.DE
* FK Modriča a Weltfussball.de
* FK Modriča a Football-Lineups.com
# Monument de Sant Bernat

El Monument de Sant Bernat és un conjunt escultòric al terme municipal de l'Espluga de Francolí restaurat als anys 1950 per commemorar la tornada dels monjos al monestir de Poblet, però originari del Segle XVIII.
El monument està format per un pàl·lida fusta en forma d'en forma d'encavallat de fusta cobert amb teules a quatre vessants. Les pilastres en degradació, arrenquen d'un basament centrat per dos esglaons de planta circular en el que se situa la base d'escultures de la Verge i Benet de Núrsia, amb Sant Bernat al seu costat. Les tres imatges s'eleven sobre una base amb perfil de cornisa. La verge, més elevada, vesteix túnica i porta el cap velat. A la seva dreta la figura del fundador de l'orde benedictí, orde del proper monestir de Poblet. A l'esquerra i més petita, la imatge del reformador de l'orde, Bernat d'Abbeville.

## Referències

* ↑ «Monument de Sant Bernat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Sport Bild

Sport Bild és una revista alemanya de publicació setmanal (cada dimecres) fundada el 1988. Segons el seu editor, és la revista d'esports més llegida d'Europa amb un tiratge de gairebé mig milió de còpies. Amb Kicker formen les dues revistes líders d'Alemanya, on tot i es diuen generalistes, nogensmenys prepondera el futbol.

## Referències

* ↑ Pedersen, Paul M. «Printed Sport Media in Germany». A: Routledge Handbook of Sport Communication (en anglès). Routledge, 2017. ISBN 9781351550444.

## Enllaços externs

* Sport Bild - Lloc web oficial
# Edward Aveling

Edward Bibbins Aveling (Londres, 29 de novembre de 1849 - Battersea, 2 d'agost de 1898) va ser un dramaturg, actor i darwinista anglès, difusor de les idees de l'anatomia comparada, l'evolució, l'ateisme i el socialisme.
Aveling va ser l'autor de nombrosos llibres científics i pamflets polítics, va traduir Ernst Haeckel, el primer volum d'El capital de Karl Marx, i Socialism. Utopian and scientific de Friedrich Engels. Va ser elegit vicepresident de la National Secular Society el 1880, membre del consell executiu de la Federació Socialista Democràtica i membre fundador de la Lliga Socialista i del Partit Laborista Independent. Juntament amb William Morris va ser el sots-editor del periòdic The Commonweal.
Va ser un agitador del moviment de masses dels treballadors no qualificats i els desocupats des de finals de la dècada del 1880 fins a principis de la dècada del 1890 i un delegat al Congrés Internacional de Treballadors Socialistes de 1889. Durant catorze anys va ser parella d'Eleanor Marx, la filla petita de Karl Marx, amb qui va coescriure diverses obres.

## Referències

* ↑ «Edward Aveling, científico, ateo y socialista» (en castellà), 14-06-2017. [Consulta: 24 desembre 2022].
* ↑ Montagut, Eduardo. «Edward Aveling» (en espanyol europeu), 25-10-2018. Arxivat de l'original el 2022-12-24. [Consulta: 24 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Edward Aveling (anglès) a Marxists Internet Archive (MIA).
* Eleanor Marx i Edward Aveling (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# Hendrik Conscience

Hendrik Conscience (Antwerpen, 3 de desembre del 1812 – Elsene el 10 de setembre del 1883) va ser un escriptor belga d'expressió neerlandesa. Va debutar amb unes obres en francès, però el seu amic i col·lega escriptor Jan Jacob de Laet (1815-1891) el va convèncer d'escriure en neerlandès.
La publicació del seu llibre De Leeuw van Vlaanderen (‘El lleó de Flandes', 1838), va servir de base a la reivindicació romàntica del neerlandès.

## Referències

* ↑ «Hendrik Conscience». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jan Alfried de Laet» (en neerlandès). Anet. Universitat d'Anvers. Arxivat de l'original el 2023-08-19. [Consulta: 19 agost 2023].
# Cal Cisco Carreter

Cal Cisco Carreter és una obra de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres d'una crugia. Consta de celler, planta baixa, entresòl i un pis sota coberta de teula àrab a dues vessant. Té sortida posterior amb hort. L'estructura de la construcció repon a la seva adaptació a la funció agrícola. La seva particularització no té cap altre valor que el d'exemple. Aquesta tipologia de casa de comparet és també usual en altres carrers de Gelida
aquestes cases generalment es construïren en grups.

## Història

Les cases de comparet, sorgides a conseqüència de l'auge agrari del segle passat, es troben generalment situades en zones d'eixample del XIX.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Cisco Carreter». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Glòria (nom)

Glòria és un nom propi femení d'origen llatí en la seva variant en català. Prové del llatí gloria,-ae, que vol dir «glòria, fama».

## Santoral

* 26 de juliol: Santa Gloria.

## Referències

* ↑ «Significado del nombre Gloria» (en castellà). parabebes.com. [Consulta: 15 octubre 2023].
Viccionari
# FK Mogren Budva

El FK Mogren Budva fou un club de futbol montenegrí de la ciutat de Budva.
L'any 2015, a causa d'una fallida per deutes, el FK Mogren fou descendit a la categoria més baixa del futbol de Montenegro. El març de 2017, el FK Mogren fou expulsat de la regió sud de la tercera divisió. El mateix any acabà desapareixent. Un nou club amb el nom FK Budva fou fundat en el seu lloc.

## Palmarès

* Lliga montenegrina de futbol:
** 2008–09, 2010–11
* Copa montenegrina de futbol:
** 2007–08
* Segona divisió iugoslava de futbol:
** 1997–98, 2001–02
* Lliga de Montenegro (Iugoslàvia):
** 1980–81
* Copa de Montenegro (Iugoslàvia):
** 1980–81

## Referències

* ↑ «Mogren izbačen iz lige!». mondo.me. Arxivat de l'original el 2016-10-02. [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ «Nekadašnji šampion Crne Gore izbačen iz lige – CDM». Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 2 octubre 2016].
* ↑ «Ko ostane posljednji, neka ugasi svjetlo: Mogren isključen iz Južne regije». vijesti.me. Arxivat de l'original el 16 June 2018. [Consulta: 3 December 2017].
* ↑ «Loptanja nema pod imenom Mogren». vijesti.me, 13-10-2017. Arxivat de l'original el 3 December 2018. [Consulta: 3 December 2017].
* ↑ «Montenegro - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 13 juliol 2012].
* ↑ «Montenegro - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 19 setembre 2011].

## Enllaços externs

* FK Mogren al web de la federació Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine.
* Web oficial
# Monument de Lisícrates

La llanterna de Lisícrates, també coneguda com a monument de Lisícrates (en grec: Μνημείο του Λυσικράτη) fou erigida a Atenes, prop de l'Acròpoli, pel coreg Lisícrates el 335-334 aC, sota l'arcont d'Evanet, per commemorar el primer premi que havia guanyat aquell any al teatre de Dionís amb un cor d'homes.
El coreg, a l'antiga Grècia finançava i supervisaba el treball del cor. El lloc triat fou el carrer dels trípodes, abundantment proveïda amb aquest tipus de monuments commemoratius.

## Descripció

Sobre un pedestal quadrat fou aixecat un monument cilíndric d'una desena de metres d'alçada, amb l'aspecte d'un petit temple corinti pseudomonòpter. Sobre el sostre de marbre inicialment hi hagué un trípode de bronze, premi guanyat per Lisícrates.
El recurs a diverses pedres diferents, per raons òptiques, era típic d'aquella època, essent una de les primeres vegades que s'emprà l'orde corinti per a elements exteriors. Els capitells encara estan lluny del que havien de ser els capitells corintis dels grans monuments ulteriors.

## Referències

* ↑ Localització: Pausànies, Descripció de Grècia I.20.1
* ↑ Datació: IG II² 3042

## Vegeu també

* Monument de Tràsil
# Sport-Club Tasmania von 1900 Berlin

L'Sport-Club Tasmania von 1900 Berlin fou un club de futbol alemany de la ciutat de Berlín, al districte de Neukölln.

## Història

El club va ser fundat com a Rixdorfer TuFC Tasmania1900 el 2 de juny de 1900 per immigrants australians. L'any 1973 es va dissoldre. Evolució del nom:
* 1900: Rixdorfer TuFC Tasmania 1900
* 1912: Neuköllner SC Tasmania
* 1946: SG Neukölln-Mitte
* 1949: SC Tasmania 1900 Berlin

## Referències

* ↑ forgotten teams bundesligafanatic.com
# Epiniac

Epiniac (en bretó Sperneg, en gal·ló Espeinyac) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.163 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.004 | 1.126 | 1.064 | 1.104 | 1.105 | 1.078 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-2001 | René Houitte de la Chesnais |
| 2001-2008 | Joëlle Trufflet |
| 2008- | Xavier Guillier |
# Hiroshi Hirano

Hiroshi Hirano (japonès: 平野浩志) (Japó, 1956) és un dirigent esportiu japonès amb un llarg currículum federatiu dins l'esport del biketrial. D'ençà de 1995 ocupa el càrrec de president de la BIU (després d'haver-ne estat vicepresident des de 1992) i durant tots aquests anys ha promocionat i expandit internacionalment l'esport del biketrial tot propiciant la seva introducció en altres continents, especialment a l'Àsia-Pacífic. Una de les seves fites ha estat promoure i organitzar la prova japonesa puntuable per al Campionat del Món -una de les més reeixides del campionat-, celebrada ininterrompudament a Itadori (Gifu) entre 1992 i 2007.

## Trajectòria esportiva

Antic pilot de trial en motocicleta (el 1980 en fou campió del Japó en categories menors), un cop acabada la seva carrera al món de la moto es passà amb èxit al trialsín. La seva carrera internacional en aquest esport començà el 1988, a l'edat de 31 anys, quan formà part de la selecció japonesa que es desplaçà a Avià, Berguedà, per a participar en la prova inaugural del Campionat del Món d'aquell any. Hirano pilotava una Technic-One belga i competí al costat de Kenichi Kuroyama (Poussin), Yoshihiro Tanaka (Benjami) i Shinya Izaki (Júnior), tots ells dirigits pel delegat japonès Ichiro Kuroyama (pare de Kenichi).
Des d'aleshores, Hirano participà en una quantitat important de proves de biketrial com a pilot, fins que en passar a ocupar càrrecs federatius va deixar la competició. Actualment, la seva filla Yuna també competeix en aquest esport.

## Referències

* ↑ «BIU International Technical Rules» (PDF) (en anglès). eurobiketrial.com. EBU, 01-01-2012. [Consulta: 28 agost 2012].
* 1 2 3 4 Pi, Pere. «205. Hiroshi Hirano». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 274-275. ISBN 9788461590353.
* ↑ Pi, Ot. «El Japó, el reconeixement». A: Ot Pi: L'empremta d'un pioner. Barcelona: Editorial Comanegra S.L., 2011, p. 76. ISBN 8415097204.
# Ca l'Escorial

Ca l'Escorial és un edifici d'Arenys de Munt (Maresme) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge cantoner de planta rectangular. Té planta baixa, pis i golfes, amb la coberta a una vessant. Totes les obertures són de pedra, encara que algunes estan reformades. És interessant la resta que queda d'un matacà a la cantonada de la part esquerra. L'edifici està rematat per un petit ràfec fet de maó i teula. Actualment es troba en un estat deplorable, tot i que al seu temps devia ser una gran casa.

## Referències

* ↑ «Ca l'Escorial». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Ferran Tallada i Comella

Ferran Tallada i Comella (Barcelona, 14 de novembre de 1881 - 9 de gener de 1937) fou un enginyer i científic català.

## Biografia

Es va llicenciar en ciències i és graduà en enginyeria industrial a la Universitat de Barcelona el 1902. El 1907 fou catedràtic de Càlcul i Mecànica Racional a l'Escola d'Enginyers Industrials de Barcelona. També fou professor de l'Escola del Treball.
El 1903 fou vicesecretari i el 1920 vicepresident de l'Associació d'Enginyers Industrials, el 1911 president de l'Associació Astronòmica de Barcelona i el 1914 ingressà a la Reial Acadèmia de Ciències i Arts. Va escriure a la Revista Tecnológico Industrial i a La Vanguardia divulgant la teoria de la relativitat i defensant el treball de Max Planck. El 1924 fou regidor de l'ajuntament de Barcelona i durant la Segona República Espanyola fou becat del govern republicà per ampliar estudis a París.
En 1955 la Càtedra d'Energia Nuclear de la Universitat de Barcelona va rebre el seu nom. I l'Institut d'ensenyament secundari de la Font d'en Fargues també porta el seu nom.

## Obres

* Consideraciones acerca del espacio (1914)
* Resolución analítica de las ecuaciones algébricas (1929)
* Distribución de las asíntotas de las curvas algébricas (1929)
* Ecuaciones diferenciales lineales (1930)
* Integrales irregulares de las ecuaciones diferenciales lineales (1931)
* El método axiomático en las ciencias físicas (1931)
* Representació de funcions (1936)

## Referències

* ↑ Ferran Tallada al web de la RACAB
* ↑ Ferran Tallada i Comella al web de l'IES Ferran Tallada
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p.274. ISBN 978-84-9850-461-3.
# Emirat de Muri

L'emirat de Muri fou un estat històric i avui dia emirat tradicional de Nigèria, a l'estat de Taraba.

## Història

Originalment al segle xvii fou part del regne jukun anomenat Kororofa; la regió ara coneguda com a emirat de Muri va ser conquerida el 1804 per la gihad (guerra santa) duta a terme pel poble fulani. Pel 1817 Hamman Ruwa, un germà de l'emir de Gombe, un emirat al nord, havia consolidat el control fulani sobre els pobles no musulmans de la zona i havia col·locat el seu territori sota la jurisdicció de Gombe. Després Ruwa va ser condemnat a mort el 1833 per l'emir de Gombe, Buba Yero, i llavors els fulani de la regió van sol·licitar la seva independència de Gombe que el sultà de Sokoto va concedir. Així fou fundat l'emirat independent el 1833, conegut a vegades com regne o emirat Hammaruwa, pel nom del seu fundador; va ser governada pels descendents de Ruwa i la ciutat de Muri també era sovint anomenada Hammaruwa, almenys fins a 1893. Al llarg d'aquest període, el regne va retre homenatge en esclaus al sultà de Sokoto (la capital de l'imperi Fulani, 747 quilòmetres al nord-oest).
L'emir Muhammadu Nya va signar un tractat en 1885 que permetia a la Royal Niger Company (britànica, 1886) construir un lloc de comerç a Ibi (167 quilòmetres al sud-oest de la ciutat de Muri), però posteriors problemes amb la companyia i amb els pobles jibu no musulmans, va portar a l'emir a demanar el protectorat francès que sou força efímer (1892-93) sota el govern de Louis Alexandre Mizon (+ 1899). L'emir Nya també va traslladar la seu de l'emirat el 1893 cap a Jalingo (64 quilòmetres al sud-est), una base de guerra des de la que podia enviar incursions contra el poble mumuye. Els britànics van establir un ferm control sobre la regió el 1900, i l'emirat de Muri va ser incorporat com una divisió de la província de Lau Muri (1900-1926). Encara que la ciutat de Lau (a 43 quilòmetres a l'est) va servir com a residència de l'emir fins a 1910, i Mutum Biyu (Biu, 68 km al sud) fins al 1917, Jalingo va retornar a ser la seu de l'emir des de 1917. Muri va esdevenir part de la divisió de Muri el 1915; el 1976 va quedar dins a l'estat de Gongola, i el 1991 es va convertir en part de l'estat de Taraba.

## Emirs

* 1817 - 1833 Hamman Ruwa dan `Usman
* 1830 - 1833 Bubs Yero (Regent)
* 1833 Prince Hamman (Regent)
* 1833 - 1836 Ibrahim dan Hamman Ruwa (primera vegada)
* 1836 Hamman dan Hamman Ruwa (primera vegada)
* 1836 - 1848 Ibrahim dan Hamman Ruwa (segona vegada)
* 1848 - 1861 Hamman dan Hamman Ruwa (segona vegada)
* 1861 - 1869 Hamadu dan Bose
* 1869 - 1873 Burba dan Hamman
* 1873 - 1874 Abu Bakar dan Hamman Ruwa
* 1874 - 1897 Muhammadu Nya dan Abi Bakar
* 1897 - 1903 Hasan dan Muhammadu Nya
* 1903 - 1953 Muhammadu Mafindi dan Muhammadu Nya
* 1953 - 1966 Muhamman Tukur dan Muhammadu Nya
* 1966 - 12 Aug 1986 Umaru Abba Tukur
* 1986 - Abbas Njidda Tafida

## Referències

* Enciclopèdia Britànica
# Arnold Jeannesson

Arnold Jeannesson (París, 15 de gener de 1986) és un ciclista francès, professional des del 2008. Actualment corre a l'equip Fortuneo-Vital Concept. Combina el ciclisme en carretera amb el ciclocròs.
El 2008 va debutar com a professional a l'equip Auber 93. Aquell any guanyà una etapa del Tour de la Manche i del Tour de l'Avenir. El 2009 fitxà pel Caisse d'Epargne. El 2011 fitxà pel FDJ i a la finalització de la 12a etapa del Tour de França passà a liderar la classificació dels joves, tot i que sols durant 2 etapes.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa del Tour de la Manche
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de la Manche
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2009. 57è de la classificació general
* 2010. Abandona (19a etapa)
* 2013. Abandona (9a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2011. 14è de la classificació general
* 2013. 29è de la classificació general
* 2014. 30è de la classificació general
* 2016. 87è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 64è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Arnold Jeannession». Arxivat de l'original el 2014-12-24. [Consulta: 17 juliol 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-07-10 a Wayback Machine. (francès)
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Cal Miret (Sant Martí Sarroca)

Cal Miret és una obra de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. No s'ha de confondre amb una altra masia amb el mateix nom situada als afores del mateix municipi on hi ha la capella de Sant Sadurní.

## Descripció

Casa situada en una cantonada, composta de planta baixa, pis i golfes, amb coberta a dues vessants. Portal d'entrada d'arc de mig punt adovellat, finestres amb marcs, ampits i llindes de pedra i galeria lateral d'arcades de mig punt. Petit jardí davanter.

## Referències

* ↑ «Cal Miret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].