OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Certamen Terra i Cultura - Premi Miquel Martí i Pol

El Certamen Terra i Cultura - Premi Miquel Martí i Pol és un premi músic-literari convocat anualment pel Celler Vall Llach des de l'any 2008 i està dotat amb 5.000 euros i una obra de l'escultor Josep Bofill. S'atorga a la millor composició musical original basada en un poema en llengua catalana. Les cançons que s'hi presenten han d'haver estat publicades entre l'11 de setembre de l'any anterior i el mateix dia de l'any present. El 2022 es va instaurar també el premi Accèssit Ramon Muntaner.

## Premiats

* 2008: Clara Andrés per «Personatges» de Josep Pedrals
* 2009: Sílvia Pérez Cruz per «Covava l'ou de la mort blanca» de Maria-Mercè Marçal
* 2010: Òscar Briz per «Sense futur» de Salvador Espriu, i Joan Manuel Galeas per «Em declaro vençut» de Miquel Martí i Pol
* 2011: Tomàs de los Santos per «Homenatge anònim XV» de Vicent Andrés Estellés
* 2012: Roger Mas per «Si el mar tingués baranes» de Maria-Mercè Marçal
* 2013: Toni Xuclà per «Aquesta pau és meva» de Salvador Espriu
* 2014: Judit Neddermann per «El fugitiu» de Miquel Martí i Pol
* 2015: Bertomeu per «Els amants» de Vicent Andrés Estellés
* 2016: Mireia Vives i Borja Penalba per «Si no fores (no amb mi)» de Roc Casagran
* 2017: David Carabén per «Tot són preguntes» de Joan Vinyoli
* 2018: Sommeliers per «La llibertat» de Joan Margarit
* 2019: Clàudia Cabero per «Dona-dindi» de Rosa Maria Arrazola
* 2020: Juan Valderrama per «Podries» de Joana Raspall
* 2021: The Tyets per «El ratolí» d'Enric Larreula
* 2022: Carles Dénia per «Oda apatxe a València» de Ramon Ramon

### Accèssit Ramon Muntaner

* 2020: Marala per «Cançó» de Miquel Martí i Pol
* 2021: Clara Poch i Marçal Calvet per «Ací em pariren i ací estic» de Vicent Andrés Estellés
* 2022: Anna Andreu per «Quietud» de Maria Antònia Salvà

## Referències

* 1 2 3 «El cantant Carles Dénia guanya el XV Premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada per ‘Oda apatxe a València’». Vilaweb, 15-11-2022. [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ «Vivim a la perifèria d'una gran capital, Barcelona». Enderrock, 12-11-2015. [Consulta: 16 novembre 2019].
* ↑ «Sommeliers guanya el premi Miquel Martí i Pol 2018 per la musicació de Joan Margarit». Nació Digital, 14-11-2018. [Consulta: 16 novembre 2019].
* ↑ «Clàudia Cabero guanya el XII premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada». diari Ara, 13-11-2019. [Consulta: 16 novembre 2019].
* 1 2 «Juan Valderrama guanya amb «Podries» el XIII Premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada». Enderrock.cat, 10-11-2020. [Consulta: 29 octubre 2021].
* 1 2 «The Tyets guanya el XIV Premi Miquel Martí i Pol a la millor poesia musicada amb 'El ratolí'». Vilaweb, 15-11-2021. [Consulta: 21 novembre 2022].
# Comunitat Mundial de Budistes

La Comunitat Mundial de Budistes és l'organització budista més gran del món i aglutina la major part d'associacions budistes tant theravada com mahayana i vajrayana (tibetà). Es va fundar a Colombo, Sri Lanka, el 1950 per representants de 27 països, incloent l'expresident de la Societat Teosòfica, el coronel Henry Steel Olcott. No obstant això els budistes theravada tenen molta influència en l'organització i gairebé tots els presidents han estat de països on aquest corrent és majoritari. La seu de l'organització està situada a Bangkok, Tailàndia: administra la Universitat Mundial Budista i està vinculada al Consell Mundial de la Sangha Budista.

## Principis de l'organització

* Promoure l'estricte seguiment dels ensenyaments de Buda.
* Promoure la solidaritat, germanor i unitat entre budistes.
* Propagar la doctrina de Buda.
* Organitzar i realitzar activitats en el camp del desenvolupament social, cultural i educatiu.
* Col·laborar amb altres organitzacions per a fomentar la pau, l'harmonia i la felicitat a la Terra.

## Vegeu també

* Fòrum Mundial Budista
* Consell Mundial de la Sangha Budista
* Parlament de les Religions del Món

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Universitat Mundial Budista Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine.
# Bose (cràter)

* No s'ha de confondre amb Bode (cràter).
Bose és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna, a l'hemisferi sud. Es troba just al nord-oest del cràter més petit Bhabha, i al sud-est d'Alder.
* Localització de Bose (centre esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Vista obliqua des de la missió Lunar Orbiter 5 amb Bose (a dalt dreta) i Bhabha (baix esquerra)
La vora exterior de Bose s'ha desgastat i ha estat arrodonida per successius impactes, tot i que encara està ben conservada la forma de la paret. El pis interior presenta un mínim pic central lleugerament desplaçat cap al sud-est del punt mig. Hi ha diversos petits cràters que marquen l'interior, incloent tres a l'est de el pic central.
El petit cràter satèl·lit Bose D està situat a través del contorn est-nord-est, i un cràter més petit apareix a la paret interior del sud-est.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Bose.
| Bose | Coordenades | Diàmetre |
| A | 49° 18′ S, 166° 30′ O﻿ / ﻿49.3°S,166.5°O﻿ / -49.3; -166.5﻿ (Bose A) | 28 km |
| D | 52° 42′ S, 166° 06′ O﻿ / ﻿52.7°S,166.1°O﻿ / -52.7; -166.1﻿ (Bose D) | 20 km |
| U | 52° 48′ S, 174° 36′ O﻿ / ﻿52.8°S,174.6°O﻿ / -52.8; -174.6﻿ (Bose U) | 38 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Campionat del Món de ciclisme en ruta femení sub-23

El Campionat del món de ciclisme en ruta femení sub-23 és una de les curses ciclistes que formen part dels Campionats del món de ciclisme en ruta. La cursa s'acostuma a desenvolupar-se al final de la temporada ciclista ordinària.
La primera edició es va córrer al 2022 i és una cursa reservada a ciclistes menors de 23 anys. A partir de 2025 està previst que es disputin de forma separada; de moment es competeix dins de la mateixa cursa del Campionat del Món de ciclisme en ruta femení
És una competició organitzada per la Unió Ciclista Internacional i es disputa anualment en un país diferent. La prova es realitza en un circuit, i excepcionalment, per l'equip nacional (els ciclistes durant la resta de l'any participen sota el seu equip de marca).

## Campionat del Món en línia

| Any | Ciutat | Or | Plata | Bronze |
| 2022 | Wollongong, AUS | Niamh Fisher-Black (NZL) | Pfeiffer Georgi (GBR) | Ricarda Bauernfeind (GER) |
| 2023 | Glasgow, SCO | Blanka Vas (HUN) | Shirin van Anrooij (NED) | Anna Shackley (GBR) |
| 2024 | Zúric, SUI | Puck Pieterse (NED) | Neve Bradbury (AUS) | Antonia Niedermaier (GER) |

## Classificació per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Nova Zelanda | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2 | Hongria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Alemanya | 0 | 0 | 2 | 2 |

## Referències

* ↑ «U23 women to race for their own world title from 2022». cyclingtips.com, 12-02-2022. [Consulta: 1r juliol 2022].
* Palmarès del Campionat del món de ciclisme en ruta femení sub-23 a sitiodeciclismo.net (castellà)
# Casa Vicenç Mestres

La Casa Vicenç Mestres és un edifici del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local. L'habitatge està situat a la zona d'eixample formada als costats de la carretera de Sant Martí de Sarroca, BV-2121, inaugurada el 1881. És una zona interessant pel que fa a l'arquitectura eclèctica i modernista.
És un edifici entre mitgeres, de quatre crugies. Està format per planta baixa i un pis, amb coberta de teula àrab, a dues vessants. Hi ha una galeria posterior i pati. Les portes presenten arc trilobats. Hi ha balustres de morter armat i utilització de maó. El llenguatge arquitectònic respon a les característiques del modernisme (emprat d'una manera austera).

## Referències

* 1 2 3 «Casa Vicenç Mestres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].

## Enllaços externs

* Casa Vicenç Mestres, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Tars (parpella)

El tars (plaques tarsals) són dos plaques comparativament gruixudes, allargades de teixit connectiu dens, sobre 2,5 cm de longitud; un es troba en cada parpella, i contribueix a la seva forma i suport. Ells directament limiten les vores de les parpelles. El tars té una part inferior i superior que integren la parpella.

## Superior

El tars superior (placa tarsal superior), el més gran, és d'una formasemilunar, sobre els 10 mm d'ample en el centre, i estrenyent gradualment cap als seus extremitats. S'està limitada pel múscul tarsal superior
Per a la superfície anterior d'aquesta placa de l'aponeurosis del múscul elevador de la parpella superior s'adjunta.

## Inferior

El tars inferior (placa tarsal inferior) és més petit, és prim, és de forma el·líptica, i té un diàmetre vertical d'uns 5 mm. Els marges lliures o ciliars d'aquestes plaques són gruixudes i rectes.

## Relacions

Els marges d'adjunts o orbitals estan connectats a la circumferència de l'òrbita per l'envà orbital.
Els angles laterals estan units a l'os zigomàtic per la lateral palpebral raphé.
Els angles medials de les dues plaques acaben en el sac lacrimal, i s'uneixen al procés frontal del maxil·lar superior per la lligament palpebral medial).
Els subtarsalis sulcus és una ranura a la superfície interior de cada parpella.
Al llarg del marge intern del tars es modifiquen les glàndules sebàcies coneguts com a glàndules tarsals (o glàndules Meibonian), alineats verticalment dins dels tarsos: 30 a 40 glàndules en la parpella superior, i 20 a 30 en la parpella inferior, que secreten uns lípids rics de productes que ajuda a mantenir les secrecions lacrimals o que les llàgrimes s'evaporin massa ràpid, el que manté l'ull humit.

## Imatges addicionals

* Orbicular de l'ull esquerre, vist des del darrere
* Tall sagital de la cavitat orbitària dreta
* Múscul ocular extrínseca. Nervis de orbita. Dissecció profunda.

## Referències

* ↑ "eye, human". Encyclopædia Britannica. 2008. Encyclopædia Britannica 2006 Ultimate Reference Suite DVD 2008
* ↑ Martini, 2006
Viccionari
# Kashmar

Kashmar (persa: كاشمر, Kāshmar o Khashmar), antiga Sultanabad, Turshiz, Turshīz o Torshīz, és una ciutat de l'Iran, capital del comtat de Kashmar, província de Razavi Khorasan. Kashmar està situada a la vora del riu Sish Taraz a la part occidental de la província, a 217 kilòmetres al sud de Mashad. Ocupa el lloc de l'antiga Turshiz. Al cens del 2006 la població era de 81.527 habitants.

## Referències

Wikipèdia en anglès.
# Acanthocepola krusensternii

Acanthocepola krusensternii és una espècie de peix de la família dels cepòlids i de l'ordre dels perciformes.
Es troba des del sud del Japó fins al Mar de la Xina, Indonèsia i el nord-oest d'Austràlia. Viu a aigües poc pregones i pot atènyer a l'edat adult fins a 40 cm.

## Referències

* ↑ Temminck, C. J.; Schlegel, H. «Pisces». A: Fauna Japonica. Parts 7-9, 1845, p. 113-172, Pls. 1-143 + A.
* ↑ Froese, Rainer; Luna, Susan M. «Acanthocepola krusensternii (Temminck & Schlegel, 1845) Red-spotted bandfish» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Hanel, L.; Plíštil, J.; Novák, J. České názvy živočichů V. Ryby a rybovití obratlovci (Pisces). Paprskoploutví (Actinopterygii) Kostnatí (Neopterygii) (Ropušnicotvaří (Scorpaeniformes) — ostnoploutví (Perciformes) — Percoidei). Praga: 7. Národní muzeum (zoologické oddělení), 2011, p. 152.
# Cases al carrer Ample, 3-7 (Canet de Mar)

Les Cases al carrer Ample, 3-7 és una obra de Canet de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de tres cases de planta baixa i dos pisos, Una de neoclàssica, amb falses columnes corínties i relleus en terra cuita, i les altres dues amb un llenguatge historicista, on dominen també les mènsules, els balcons amb barana de ferro i l'acabament amb barana de pedra una i l'altre amb pedra sense treballar.

## Referències

* ↑ «Cases al carrer Ample, 3-7». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Pleurosicya coerulea

Pleurosicya coerulea és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba des de Kiribati fins a les Illes Ryukyu, l'est de l'Índic i el nord de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* ↑ Weber M. 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped. . i-xii + 1-710.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F. 1999. Micronesian reef fishes. A comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 216 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Calau galtagrís

El calau galtagrís o calau de galtes grises (Bycanistes subcylindricus) és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae) que habita sabanes i boscos poc densos de Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, sud del Camerun, Guinea Equatorial, el Gabon, República Centreafricana, nord i est de la República Democràtica del Congo, el Sudan del Sud, Uganda, oest de Kenya, Ruanda, Burundi, nord-oest de Tanzània i nord-est d'Angola.

## Referències

* ↑ «Calau galtagrís». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 08/03/2013 (català)
# Tarrés (desambiguació)

«Tarrés» té aquests significats:
* Tarrés municipi de la comarca de les Garrigues
* Anna Tarrés i Campa (Barcelona, 1967) esportista i entrenadora de natació sincronitzada
* Enric Tarrés Roselló, conegut com a Tarrés (Eivissa, 1990), futbolista
* Enriqueta Tarrés (Barcelona, 1934), soprano
* Jordi Tarrés i Sánchez (Rellinars, 1966), pilot català de trial
* Marc López i Tarrés (Barcelona, 1982), tennista
* Octavi Tarrés i Garcia (Barcelona, 1977), jugador d'hoquei patins
* Pere Tarrés i Claret (Manresa, 1905 - Barcelona, 1950), metge i capellà, venerat com a beat
* Pol Tarrés, diversos personatges
* Xico Tarrés (Eivissa, 1958), polític del PSIB -PSOE, alcalde d'Eivissa (1999-2007)
* Francesc Tarrés i Marí (Eivissa, 1958), polític eivissenc del PSIB -PSOE batlle d'Eivissa (1999-2007)
# Kotešová

Kotešová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2023 tenia 2.298 habitants. És documentat per primera vegada el 1234.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 22 juny 2024].
* ↑ «História obce Kotešová» (en eslovac). Ajuntament de Kotešová. [Consulta: 22 juny 2024].
# Acanthocepola limbata

Acanthocepola limbata és una espècie de peix de la família dels cepòlids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Honshu (el Japó) fins a Taiwan i l'oest del Pacífic central.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pleurosicya carolinensis

Pleurosicya carolinensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Palau.

## Referències

* ↑ Weber M. 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped. . i-xii + 1-710.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jesús Ávila de Grado

Jesús Àvila de Grau (Madrid, 25 de desembre de 1945) és un biòleg i científic espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals

## Biografia

El 1967 es va llicenciar en Ciències Químiques per la Universitat Complutense de Madrid, doctorant-se el 1971. De 1972 a 1975 va realitzar una estada postdoctoral en els Instituts Nacionals de Salud (NIH) de Maryland estudiant la transformació cel·lular a causa del virus SV40. De tornada s'incorpora com a investigador al Centre de Biologia Molecular Severo Ochoa (CSIC-UAM) de Madrid, del que ha estat el seu Director el 1984-1986 i el 2002-2004. Hi ha estudiat la interacció ADN-proteïna en cèl·lules eucariotes, així com l'estructura dels microtúbuls i la seva interacció amb altres estructures subcel·lulars.
El seu treball se centra en l'estudi dels processos neurodegeneratius el paradigma de la qual pot ser la malaltia d'Alzheimer. N'ha publicat més de 400 articles i és membre del consell editor de les revistes Journal of Alzheimer’s Disease, FEBS Letters, Journal of Biological Chemistry, EMBO Journal o Frontiers in Neuroscience.
Ha estat president de la Societat Espanyola de Bioquímica i Biologia Molecular de 2000 a 2004. És president de la Fundació Atàxia i director científic del Centre de Recerca Biomèdica en Xarxa de Malalties Neurodegeneratives (Ciberned). En 2003 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, i hi ingressà el 2004 amb el discurs Cómo determina el citoesqueleto la forma de una neurona.

## Premis

* 1996 premi de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
* 1997 Medalla de la Universitat de Hèlsinki.
* 1998 Premi de la Fundació Carmen y Severo Ochoa.
* 2000 Medalla de la Comunitat de Madrid.
* 2000 Premi de la CAM a Grups de recerca d'Excel·lència (Biomedicina), en col·laboració amb el Prof. Valdivieso.
* 2002 Premi de recerca biomèdica preclínica Fundació Lilly.
* 2004 Premi Nacional d'Investigació Santiago Ramón y Cajal per morfologia i funcionalitat de les neurones, processos neurovegetatius com la malaltia d'Alzheimer.
* 2010 Premi Eladio Viñuela d'Investigació en Ciències de la Vida

## Referències

* ↑ Departament seu Arxivat 2016-05-09 a Wayback Machine. al web del centre
* ↑ Jesús Ávila de Grado, nuevo director científico del Ciberned al web de la Societat Espanyola de Neurologia
* ↑ Presidente: Dr. D. Jesús Ávila de Grado al web de la Fundació
* ↑ "El mayor riesgo de tener alzhéimer es ser mayor", El País, 6 de gener de 2012
* ↑ Biografia Arxivat 2016-06-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
# Kathleen MacLeod

Kathleen MacLeod (23 d'octubre de 1986) és una jugadora de bàsquet d'Austràlia, que va formar part de la selecció d'aquest país que va aconseguir el bronze als Jocs Olímpics de 2012.

## Dades personals

MacLeod va néixer el 23 d'octubre de 1986 i és de Melbourne. Ella té quatre germans, dos germans i dues germanes. Ella mesura 168 centímetres.

## Bàsquet

MacLeod és una guàrdia. Com a competidora en els Campionats nacionals australians sub-20 de 2005, va guanyar el Premi Bob Staunton. Ella va jugar al bàsquet junior pel Victorian basat en Nunawading Spectres. Ella va jugar al bàsquet a Hongria en 2008/2009 i França en 2009/2010.

## Referències

* ↑ «Kathleen MacLeod Bio, Stats, and Results». Olympics at Sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-12-15. [Consulta: 13 maig 2016].
* 1 2 3 «London 2012 - 2012 Australian Opals squad named». Australian Olympic Committee, 16-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-04-24. [Consulta: 2 maig 2012].
* 1 2 3 4 5 6 «Dandenong Rangers: Kathleen Macleod». Wnbl.com.au. Arxivat de l'original el 2012-04-20. [Consulta: 11 maig 2012].
* ↑ «The Bob Staunton Award». Play Up. Basketball Austràlia, 19-25 February, 2012, pàg. 8.