OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Granville Waiters

Granville Waiters (Columbus, 8 de gener de 1961 - Columbus, 23 de març de 2021) va ser un jugador de bàsquet estatunidenc que fou professional durant la dècada de 1990.
Amb 2,11 metres i 102 kg, Waiters va jugar de pivot a l'equip de bàsquet de l'Ohio State University, d'on va ser escollit pel Portland Trail Blazers en la segona ronda del draft de la NBA de 1983. Els Blazers van vendre els seus drets als Indiana Pacers i Waiters va passar les seves primeres dues temporades a Indiana. Després va jugar als Houston Rockets i als Chicago Bulls, fins que el 1988 va deixar la NBA per jugar a Europa el 1988. A la NBA va fer 2,4 punts i 2,2 rebots de mitjana.
Entre el 1988 i el 1990 va jugar a la lliga espanyola, primer al FC Barcelona, amb qui guanyà la lliga 1988-1989 i fou finalista en la Copa del Rei, i posteriorment al Cajabilbao. Fins a la seva mort va estar implicat en ajudar els pobres al seu Ohio natal.

## Referències

* 1 2 J.M. «Mor als 60 anys l'exjugador del Barça Granville Waiters». [Consulta: 23 març 2021].
* 1 2 «Muere Granville Waiters, ex de Barça y Caja Bilbao» (en castellà), 23-03-2021. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ «Granville Waiters Stats» (en anglès). [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2016-01-29. [Consulta: 14 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Web personal (anglès)
# Decibel A

La ponderació A o Decibel A o dB A és la més utilitzada d'una família de corbes definides a l'estàndard internacional IEC 61672:2003 i diverses normes nacionals relacionades amb la mesura del nivell de pressió acústica. La ponderació A s'aplica als nivells de so mesurats amb l'instrument en un esforç per tenir en compte la sonoritat relativa percebuda per l'oïda humana, ja que l'oïda és menys sensible a les freqüències d'àudio baixes. S'utilitza afegint aritmèticament una taula de valors, llistats per bandes d'octava o tercers d'octava, als nivells de pressió sonora mesurats en dB. Les mesures de la banda d'octava resultants se solen afegir (mètode logarítmic) per proporcionar un únic valor ponderat A que descriu el so; les unitats s'escriuen com a dB(A). A continuació es comenten altres conjunts de valors de ponderació (B, C, D i ara Z).
Les corbes es van definir originalment per utilitzar-les a diferents nivells de so mitjans, tot i que originalment només estava pensada per a la mesura de sons de baix nivell (al voltant de 40 fon), ara s'utilitza habitualment per a la mesura del soroll ambiental i el soroll industrial. així com a l'hora d'avaluar possibles danys auditius i altres efectes sobre la salut del soroll a tots els nivells sonors; de fet, l'ús de la ponderació de la freqüència A és ara obligatori per a totes aquestes mesures, perquè dècades d'experiència de camp han demostrat una molt bona correlació amb la sordesa ocupacional en el rang de freqüències de la parla humana. També s'utilitza quan es mesura el soroll de baix nivell en equips d'àudio, especialment als Estats Units. A Gran Bretanya, Europa i moltes altres parts del món, les emissores i els enginyers d'àudio utilitzen més sovint la ponderació del soroll ITU-R 468, que es va desenvolupar a la dècada de 1960 a partir de la investigació de la BBC i altres organitzacions. Aquesta investigació va demostrar que les nostres orelles responen de manera diferent al soroll aleatori, i les corbes d'igualtat de sonoritat en què es basaven les ponderacions A, B i C només són vàlides per a tons únics purs.

## Referències

* ↑ «A-Weighting - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 6 juliol 2022].
# Olmos de Peñafiel

Olmos de Peñafiel és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 90 | 87 | 85 | 80 |
# Col·legi Els Convents

El Col·legi Els Convents és una obra de Martorell (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'any 1935 Josep Lluís Sert va projectar dos edificis escolars a la ciutat de Martorell; un d'ells era l'escola Els Convents, situada al jardí de l'antic convent dels Caputxins.
El conjunt té forma d'L, de manera que el pati de jocs queda orientat al sud, contra la muntanya. Aquesta forma s'aconsegueix a partir de la unió de tres mòduls. L'edifici té dues plantes i s'adossa a un mur de pedra que serveix de contenció de terres. Sert va defensar l'ús del formigó negant l'aplicació d'elements ornamentals. Consta de grans finestres i s'orienta de manera que aprofita al màxim la llum natural.
Al final de la dècada dels seixanta, la construcció de l'A-7 va malmetre una part important dels espais oberts del conjunt de manera que es van fer algunes modificacions posteriors al vessant sud de l'edifici.

## Història

Aquest edifici es va projectar aprofitant la subvenció que el govern republicà donava a les escoles públiques al 1935. S'encarregà aquesta escola i una altra a la zona de can Carreras a Josep Lluís Sert fundador del grup d'arquitectes i tècnics catalans que tenien una visió progressista i social de l'arquitectura anomenat GATCPAC.
La construcció de l'escola començà l'any 1935 però va quedar interrompuda per la Guerra Civil. L'immoble es va finalitzar el 1940, però el final d'obra no va ser signat per Josep Lluís Sert, que es va exiliar. El projecte inicial va patir algunes transformacions, ja que l'ideari franquista respecte l'escola era diferent de l'època republicana.
L'escola es va inaugurar amb el nom " Grupo Escolar Generalísimo Franco". L'any 1979 quan va morir Franco se li va canviar el nom.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Col·legi Els Convents». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Ammocrypta beanii

Ammocrypta beanii és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes present a Amèrica del Nord. Els mascles poden assolir els 7,2 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units, Prentice-Hall. 2000
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició, John Wiley and Sons. 1994. Nova York, Estats Units
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991, Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Afzèlia africana

Afzelia africana és una espècie d'arbre pertanyent a la família de les lleguminoses. Es troba a Benín, Burkina Faso, Camerun, República Centreafricana, el Txad, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Mali, Níger, Nigèria, Senegal, Sierra Leone, Sudan, Togo i Uganda. El seu nom comercial més usat és Doussie, el nom procedeix de Camerun i abasta diverses Afzelia.

## Descripció i usos

Els arbres madurs creixen entre 6 i 20 m d'alçada. Són apreciats per la seua fusta de qualitat, l'escorça, que té molts usos medicinals, i les fulles riques en nitrogen que enriqueixen el sòl.
La seua fusta s'emprava antigament per a la construcció naval. S'ha trobat un vaixell del segle ix enfonsat enfront de l'illa de Belitung (Indonèsia) el buc del qual era fet de fusta d'Afzelia africana. Té la fibra recta i el gra mitjà, amb dipòsits grocs a les vetes que poden donar lloc a taques. Té un pes específic de 0,750. La seua durabilitat és excel·lent i s'usa per a mobiliari, fusteria d'exterior i interior, ebenisteria, ponts, cubes i productes químics. També és excel·lent per a parquet. El duramen es considera resistent als tèrmits.

## Hàbitat

Es troba entre roques als boscos amb Combretum collinum, Combretum molle i Annona senegalensis, als vessants rocosos, roca nua, prades arbrades, barrancs, grans bancs de riu, bosc de galeria, també a la terra seca; sòls al·luvials; esquerdes i als boscos humits, etc.

## Taxonomia

L'Afzelia africana fou descrita per James Edward Smith el 1798.

### Sinonímia

* Intsia africana (Sm. ExPers.) Kuntze (1891)
* Pahudia africana (Sm. ExPers.) Prain

## Referències

* ↑ Fusta comercial del món: Àfrica. Luis García Esteba et al. Madrid. 1990. Pàg. 25.
* ↑ «Afzelia africana Pers. [family Leguminosae-Caesalpinioideae» (en anglès). JSTOR, 19-08-2007. [Consulta: 7 desembre 2019].
* ↑ Allen James Fromherz. Gulf in World History: Arabian, Persian and Global Connections. Edinburgh University Press, 31 juliol 2018, p. 314–. ISBN 978-1-4744-3068-5.
* ↑ García Esteban, Luís. Maderas comerciales de Africa (en castellà). Madrid: Aitim, 1990, p. 107. ISBN 9788487381058.
* ↑ Martin Jacobson. Insecticides from Plants, a Review of the Literature, 1954-1971. Agricultural Research Service, United States Department of Agriculture, 1975, p. 42–.
* ↑ Smith, James Edward Transactions of the Linnean Society of London, IV, 1798, pàg. 221.
* ↑ «Afzelia africana». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 juliol 2014].
* ↑ «Afzelia africana». Conservatorio y Jardín Botánico de Ginebra: Flora africana. [Consulta: 21 juny 2010].

## Bibliografia

* African Regional Workshop (Conservation & Sustainable Management of Trees, Zimbabwe) 1998. Afzelia africana. 2006 IUCN Llista Vermella d'Espècies Amenaçades. 20 d'agost de 2007.

## Vegeu també

* Lleguminoses
# Cultural y Deportiva Leonesa

La Cultural y Deportiva Leonesa, més coneguda simplement com a Cultural Leonesa, és un club de futbol de la ciutat de Lleó. Actualment juga a la Primera Divisió RFEF.

## Història

La Cultural y Deportiva Leonesa fou fundada el 5 d'agost de 1923 per Miguel Gutiérrez Díez-Canseco, com a resultat de la fusió de dos equips de la ciutat, La Victoria i La Gimnástica.
El 1926 es proclamà campió del Campionat Regional. Dos anys més tard assolí l'ascens a Segona Divisió (1927-28), tornant a Tercera l'any següent. La Cultural deixà de competir entre 1931 i 1939. Durant aquests anys apareixen a la ciutat diversos clubs: Unión Deportivo Leonés (1931-1934), León F.C., (1934-1935) i Sociedad Cultural Leonesa (1935-1936).
L'any 1939 la Cultural y Deportiva Leonesa torna a l'activitat a partir del S.E.U. de Lleó. El club ascendeix a Segona Divisió les temporades 1941-42 i 1953-54. El seu major èxit fou l'ascens a primera divisió la temporada 1954-55, però descendí de nou la temporada següent.
La temporada 2016-17, després de proclamar-se campió del grup 1 de la Segona Divisió B, va disputar el Play-off d'ascens a Segona Divisió A davant del Futbol Club Barcelona B. El resultat global de l'eliminatòria fou de 4-1 i, en conseqüència, el club va tornar, 42 anys després, a la Segona Divisió A.

## Estadi

La Cultural Leonesa disputa els seus partits a l'Estadio Municipal Reino de León, nom amb què es coneix, des des del 2008, el Nuevo Estadio Antonio Amilivia, que fou construït el 2001 amb una capacitat per a 13.451 espectadors i unes dimensions de 105x68 metres. Anteriorment havia jugat a La Corredera, al camp de El Ejido, o a l'antic estadi Antonio Amilivia, conegut com La Puentecilla.

## Dades del club

* Temporades a 1a: 1
* Temporades a 2ª: 15
* Temporades a 2a B: 24
* Temporades a 3a: 28
* Millor classificació a la lliga: 15è (1955-56)
* Pitjor classificació a la lliga: 15è (1955-56)

## Palmarès

Sense títols destacats

## Referències

* ↑ http://www.mundoforo.com/archivo/mensajes/230/arefe/cultural-leonesa.html

## Enllaços externs

* Cultural y Deportiva Leonesa - Lloc web oficial
# Olmsted Falls

Olmsted Falls és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 7.962 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Olmsted Falls tenia 7.962 habitants, 3.121 habitatges, i 2.228 famílies. La densitat de població era de 744,3 habitants/km².
Dels 3.121 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.826 $ i la renda mediana per família de 66.196 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.996 $ mentre que les dones 35.110 $. La renda per capita de la població era de 25.716 $. Aproximadament l'1,2% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Olmsted Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Olmsted Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Còsna

Còsna (en francès i oficialment: Cosne-d'Allier) és un municipi francès situat al departament de l'Alier i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Claassenia tincta

Claassenia tincta és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Wu, C.F., 1934. Ann. ent. Soc. Amer. 27:256.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navàs, 1923. Rev. Acad. Cienc. Exactas Fis. Quim. Nat. Zaragoza 1 7:36.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:330.
* Wu, C.F., 1938. Plecopterum sinensium, a monograph of the stoneflies of China (Order Plecoptera) 1-225.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
# Col·legi Clemfor

El Col·legi Clemfor és un edifici de Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta rectangular que consta de planta baixa, pis i golfes. La teulada és a dues vessants, amb el carener paral·lel a la línia de carrer. La façana d'accés, amb un petit davanter, té obertures rectangulars a la planta i al pis, amb emmarcament de motllures simples. A la planta baixa hi ha dues portes d'accés flanquejades per finestres i, al primer pis hi ha balcons. Les golfes presenten obertures quadrades. L'edifici està coronat amb una cornisa i una barana simulada. La decoració del conjunt és simple, amb algun element clàssic com són les mènsules, cornises, palmetes de les baranes, etc. La façana posterior és molt senzilla i té un pati.

## Història

L'edifici fou construït l'any 1869.

## Referències

* 1 2 «Col·legi Clemfor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 abril 2019].
# Abilio Barbero de Aguilera

Abilio Barbero de Aguilera (Sant Sebastià, 10 de juliol de 1931 - Madrid, 4 de juliol de 1990) va ser un historiador espanyol.
Es va traslladar de molt jove a Madrid, on va estudiar el Batxillerat i les carreres de Dret i Filosofia i Lletres a la Universitat de Madrid, on es va llicenciar amb una memòria anomenada El priscilianismo: ¿herejía o movimiento social?, que va ser publicada en els Cuadernos de Historia de España de Claudio Sánchez-Albornoz el 1963. Va ser professor ajudant adscrit a la càtedra d'Història Medieval de la mateixa universitat, i rebria una beca per continuar els seus estudis al Regne Unit amb l'historiador Philip Grierson. Es doctora el 1968 amb una tesi sobre les influències visigodes a la França carolíngia. Posteriorment treballaria amb Marcelo Vigil, amb qui escriuria dues obres fonamentals per a la historiografia de l'Espanya Medieval: Sobre los orígenes sociales de la Reconquista (1974) i La formación del feudalismo en la Península Ibèrica (1978). Va arribar al càrrec de catedràtic el 1983. Va continuar la seva labor investigadora fins a la seva mort, publicant nombroses obres entre les quals destaquen Los síntomas españoles y la política religiosa de Carlomagno (1984), Configuración del feudalismo en la Península Ibérica (1989) i El reino visigodo y la transición al mundo medieval (1988) en col·laboració amb la seva esposa María Isabel Loring.

## Referències

* ↑ Abilio Barbero de Aguilera, historiador - El País, 5 de juliol de 1990.
* ↑ Estepa Díez, Carlos «In Memoriam Abilio Barbero de Aguilera». En la España medieval, 1991, pàg. 11–18.
* ↑ MCBiografías - Barbero de Aguilera, Abilio (1931-1990).
# Ammocrypta meridiana

Ammocrypta meridiana és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes, present a Alabama i Mississipi (Amèrica del Nord). Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units, Prentice-Hall. 2000
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres, Macdonald. 1985
# Radio Suisse Romande

La Radio Suisse Romande (RSR) va ser una empresa pública responsable de la producció i transmissió de programes de ràdio en francès per a la Romandia. La seu era situada a Lausana. Radio Suisse Romande i la Télévision suisse romande es van fusionar en 2010 per a crear Radio Télévision Suisse, que al seu torn depenen de l'empresa de radiodifusió pública nacional SRG SSR. L'últim va canviar en la identitat visual de la ràdio va ocórrer en 2012.
Forma part de les Ràdios públiques francòfones.

## Seu

Radio Télévision Suisse té previst traslladar la seva seu de radi en Lausana a un nou edifici al campus de la Universitat de Lausana en 2019-2020.

## Senyals

* La Première: Programació generalista. És hereva de la primera ràdio suïssa, que va començar a emetre al setembre de 1922.
* Espace 2: Emissora cultural. Va entrar a l'aire en 1956.
* Couleur 3: Ràdio musical juvenil. Va entrar a l'aire en 1982.
* Option Musique: Ràdio musical especialitzada en artistes francòfons i suïssos. Va entrar a l'aire en 1994.
Aquests canals s'emeten en FM, així com a través de la transmissió digital d'àudio en satèl·lit (DVB-S). Fins al 5 de desembre de 2010, Option Musique també estava disponible en AM en 765 kHz.

## Vegeu també

* Télévision suisse romande

## Referències

* ↑ Les chaînes de la RTS se parent d'une nouvelle identité visuelle Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.. Pressemitteilung der RTS. 28. Februar 2012.
* ↑ Nicolas Dufour, "La RTS a des vues sur le campus lausannois", Le Temps, Saturday 15 June 2013 (page visited on 29 June 2013).
* ↑ "Vers un transfert des activités de la RTS à Lausanne sur le site de l'EPFL", www.rts.ch, 17 December 2013 (page visited on 17 December 2013).

## Enllaços externs

* Web oficial
* auditeurs.ch
* Història de l' Agence télégraphique suisseArxivat 2008-10-10 a Wayback Machine.
* Història de la RSR
# Canal Seca

La Canal Seca és un barranc que discorre dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
És afluent per l'esquerra del Barranc del Montanyó. Té el naixement a 2.610 a la Collada del Bony Blanc. Discorra per la Solana de Llacs cap al nord-est.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Canal Seca. [Consulta: 01/03/2012]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Canal Seca (naixement). [Consulta: 10/11/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Cuernavaca

Cuernavaca és una ciutat mexicana, capital de l'estat de Morelos, situada a 85 km al sud de la ciutat de Mèxic. Té una població de 340.000 habitants. La ciutat, coneguda a Mèxic com la "ciutat de l'eterna primavera", originalment es deia Cuahunahuac que en nàhuatl vol dir "lloc entre arbres".
Al llarg de la història Cuernavaca ha estat un lloc de destinació de vacances, per als residents de Tenochtitlan i els reis asteques, per a la noblesa de la Nova Espanya i avui dia per als residents de la ciutat de Mèxic. Està localitzada en una vall molt fèrtil envoltada per muntanyes i volcans (a l'oest del Popocatépetl). La seva baixa altitud (en comparació amb les ciutats de Mèxic i Puebla), la seva temperatura constant al llarg de l'any, de 27 °C, i la verdor dels seus parcs, prats i jardins, així com les construccions colonials antigues, l'han convertida en una importat destinació turística.

## Fills Il·lustres

* Alfonso Nápoles Gándara (1897-1992), matemàtic

## Enllaços externs

* Ajuntament de Cuernavaca (castellà)
# Col·legi Cor de Maria (Lleida)

Col·legi Cor de Maria és un edifici de Lleida protegit com a bé cultural d'interès local i seu de la Casa Mare de la congregació religiosa de les Missioneres Esclaves de l'Immaculat Cor de Maria.

## Descripció

Edifici públic, en cantonera, inclòs al front urbà límit de la trama del nucli antic i eixample. Edifici remodelat que conserva part de la façana històrica, envoltant un gran pati d'accés amb alçades variables de planta baixa a quatre pisos. Repertori neoclàssic de columnes, capitells, rosetó. Paredat, obra de maó, pedra, arrebossats, rajola de Vendrell i teula àrab.

## Història

Està construït a sobre de les restes de la muralla i convent medieval dels antonians (segle XIV). Restaurat per "Regions Devastades" amb pèrdua de cúpula de remat i superposició d'una nova planta pis.

## Referències

* 1 2 «Col·legi Cor de Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Gai Octavi (cavaller)

Gai Octavi (llatí: Gaius Octavius) va ser un cavaller romà del segle iii aC. Era fill del qüestor de l'any 230 aC Gneu Octavi Rufus i germà de Gneu Octavi, pretor l'any 205 aC. Formava part de la gens Octàvia i va ser rebesavi de l'emperador August.
Va ser sempre un simple cavaller que mai va voler tenir cap càrrec destacat dins les magistratures de l'estat romà, però probablement va ocupar algunes magistratures de caràcter local. Era el pare de Gai Octavi, tribú militar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 9.