OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Para Elisa

Para Elisa, és una pel·lícula espanyola dirigida pel director novell Juanra Fernández i produïda per Produccions del Primer Cinquena. La pel·lícula s'estrenà als cinemes el 20 de setembre de 2013.

## Referències

* ↑ Repartiment
# Pocola

Pocola és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 3.994 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pocola tenia 3.994 habitants, 1.508 habitatges, i 1.165 famílies. La densitat de població era de 50,9 habitants per km².
Dels 1.508 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.566 $ i la renda mediana per família de 37.937 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.577 $ mentre que les dones 20.529 $. La renda per capita de la població era de 14.623 $. Entorn del 12,6% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pocola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pocola». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Decimal exacte

Sistema de nombres en matemàtiques :
Un nombre decimal és exacte quan té una sèrie finita de xifres decimals. Tot nombre decimal exacte es pot escriure com un una fracció i, per tant, pertany al conjunt dels nombres racionals. La fracció que representa un nombre decimal (racional) s'anomena fracció generatriu. Un nombre decimal no exacte pot ser un decimal periòdic pur, un decimal periòdic mixt o un decimal irracional.

## Exemples

* 1,25 és un nombre decimal exacte i la seva fracció generatriu és ${\tfrac {5}{4}}$.
* 0,3333... no és exacte i la seva fracció generatriu és ${\tfrac {1}{3}}$.
* el nombre pi, $\pi$, és un nombre decimal no exacte perquè té infinites xifres decimals (és irracional): 3,1415926... A més, com que és irracional, no admet fracció generatriu.

## Fracció generatriu

Per veure els passos per obtenir la fracció generatriu d'un nombre decimal exacte vegeu l'article fracció generatriu.

## Referències

* ↑ Maths, Sangaku. «Tipus de nombres decimals». [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «Números Decimales Exáctos, Periódicos Puros, Periódico Mixto - Números Decimales» (en castellà). [Consulta: 7 febrer 2022].
* ↑ Balaux, Artur. Manual de matemàtiques del professor de primària. Barcelona: Edicions Universitat Barcelona, 2003, p. 29. ISBN 9788483383827.
* ↑ «Fractions into decimals. Exact versus inexact decimals.—A complete course in arithmetic». [Consulta: 15 febrer 2022].
* ↑ Espuig i Bermell, Alicia. «1.3.3 Nombres decimals». A: Matemàtiques per a la prova d'accés a cicles formatius de grau superior. Barcelona: Marcombo, 2011, p. 18-22. ISBN 9788426717627.
* ↑ Montañez Rodríguez, María del Carmen. Competencia Matemática N-3 (en castellà). Vigo: Ideas Propias Editorial, 2014, p. 93. ISBN 9788498395563.

## Vegeu també

* Separador decimal
# Cides

Cides (en llatí Cydas, en grec antic Κύδας) fou un comandant grec cretenc que al front de 500 homes de Gortina (Creta) es va unir a les forces de Tit Quint Flaminí a Tessàlia l'any 197 aC.
Probablement és el mateix Cides fill d'Antítalces que era κόσμος ("cósmos") o magistrat suprem de Gortina quan una ambaixada romana va visitar l'illa el 184 aC per arreglar les diferències entre aquella ciutat i Cnossos, segons diu Polibi.

## Referències

* ↑ 1.Cydas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 910
# Circumscripció electoral de Tarragona

Tarragona és una de les 52 circumscripcions electorals espanyoles utilitzades com a districtes electorals per al Congrés dels Diputats i de les cinquanta-nou circumscripcions utilitzades per al Senat, que són les cambres baixa i alta del Parlament espanyol. Li corresponen 6 diputats i 4 senadors.
També és una de les 4 circumscripcions electorals de Catalunya per a les eleccions autonòmiques, en què tria 18 diputats. Es correspon amb el territori de la província de Tarragona.

## Referències

* ↑ Las claves del sistema electoral en España
# Priego

Priego és un municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella la Manxa, situat al nord de la província a 58 km de Conca. Té una superfície de 80,91 i en el cens de 2007 tenia 1114 habitants. El codi postal és 16800.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 1132 | 1025 | 994 | 1052 | 1114 |

## Economia

El poble té dos macro-granges.

## Personatges il·lustres

* Luis Ocaña, ciclista

## Referències

* ↑ CMM Castilla-La Mancha Media (25-4-2018) Priego no quiere macrogranjas Ancha es CLM
# Pasqual Bailón

Pasqual Baylón Yubero (Torrehermosa, província de Saragossa, 16 de maig de 1540 - Vila-real, 17 de maig de 1592) va ser un frare franciscà descalç, germà llec. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Va néixer a Torrehermosa el dia de Pasqua de Pentecosta, per la qual cosa fou batejat amb el nom de Pasqual. Fins als vint anys romangué a la casa dels pares, on portava les ovelles a pasturar, mentre aprenia a llegir i a escriure amb devocionaris.
Als vint anys abandonà la casa paterna i ingressà al convent franciscà de Nostra Senyora de Loreto (a Orito, Montfort, Vinalopó Mitjà) famós per la senzillesa dels religiosos que l'habitaven. Vestí els hàbits a la ciutat d'Elx i professà a l'Orito el 2 de febrer de 1565. Amb una personalitat ascètica i mística, desenvolupà la seua fe en l'Eucaristia a través de la caritat fraterna.
Després d'una vida durant la que cultivà el seu esperit amb l'oració, l'escriptura i realitzant els més modests treballs de llec en diversos convents valencians, morí al Convent del Roser de Vila-real el 17 de maig de 1592, també Pasqua de Pentecosta.
* Retaule del s. XIX a l'Asunción de Lekeitio.
* Estàtua a l'antiga Scuola di Pasquale Baylon (s XVII), a Venècia.
* Aparició de l'Eucaristia a St. Pasqual per Bernardo López (1811) (València, Museu de Belles Arts)
* Nou sepulcre d'argent del sant a Vila-real, per Vicent Lloréns Poy.

## Patronatge

Fou beatificat pel papa Pau V el 19 d'octubre de 1618 i canonitzat per Alexandre VIII el 16 d'octubre de 1690. Patró de totes les associacions i congressos eucarístics pel papa Lleó XIII el 28 de novembre de 1897. Fou declarat Patró de la Diòcesi de Sogorb-Castelló pel papa Joan XXIII el 12 de maig de 1961. Patró de Vila-real, Torrehermosa i la pedania d'Orito, a Montfort (Vinalopó Mitjà), entre altres localitats. Sant titular de molts temples, parròquies i monestirs pel món, com ara el que hi ha al carrer del Doctor Moliner de la ciutat de València i al Trastevere de Roma.
El rei Carles II establí el Reial Patronatge sobre la Capella de Vila-real on reposaven les seues restes el 1681. La basílica de Sant Pasqual de Vila-real, joia del barroc valencià, fou cremada el 1936. Després se'n feu una de nova. El 17 de maig de 1992, 4t centenari de la seua mort, Joan Carles I reinaugurà la Reial Capella i presidí el trasllat de les restes del sant al seu nou sepulcre, obra de l'escultor Vicent Llorens Poy.
* Ermita de l'Aparició, a Orito
* Cel·la del sant al santuari de Vila-real
* Basílica de Sant Pasqual a Vila-real
* Pouet del Sant (1589), al santuari de Vila-real

## Bibliografia

* Guim Castro, Ladislao. San Pascual Baylón : celestial patrono de los congresos eucarísticos (en castellà). Vich ; Barcelona: Barcelona : Seráfica, 1952. OCLC 865258788.
# Pocket PC 2000

Pocket PC 2000, originalment amb nom en clau "Rapier", va ser llançat el 19 abril del 2000, i es va basar en Windows CE 3.0. Va ser el debut del que més tard va ser conegut com el sistema operatiu Windows Mobile, i destinat a ser el successor del sistema operatiu a bord de Pocket PC. La compatibilitat amb versions anteriors es va mantenir amb aquest tipus d'aplicacions Pocket PC. Pocket PC 2000 va ser pensat principalment per dispositius Pocket PC, no obstant això diversos dispositius Pocket PC tenien la capacitat d'actualitzar també. A més, diversos telèfons Pocket PC 2000 van ser posats en llibertat, però la plataforma de maquinari de Microsoft "telèfon intel·ligent" encara no s'ha creat. L'única resolució admesa per aquest llançament va ser de 240 x 320 (QVGA). Els formats de les targetes d'emmagatzematge extraïbles que van rebre suport van ser CompactFlash i MultiMediaCard. En aquest temps els dispositius Pocket PC no havien estat estandarditzats amb una arquitectura específica de la CPU. Com a resultat, Pocket PC 2000 va ser llançat en múltiples arquitectures de CPU; SH-3, MIPS, i ARM.
El sistema operatiu Pocket PC original tenia aparença similar als sistemes operatius Windows 98, Windows Me, i Windows 2000. Pocket PC 2000 no es va suportar a partir del 10 de setembre de 2007.
Aquesta versió inicial tenia múltiples aplicacions integrades, molts d'ells amb la marca de manera similar perquè coincideixi amb les seves contraparts d'escriptori; tal com Microsoft Reader, Microsoft Money, Pocket Internet Explorer and Windows Media Player. La versió de Microsoft Office és anomenada Pocket Office També s'agrupen i s'inclouen Pocket Word, Pocket Excel i Pocket Outlook. Notes, una aplicació per prendre notes va veure el seu primer llançament i serien recolzades per la majoria de les versions posteriors de Windows Mobile. Suport per al reconeixement intel·ligent de caràcters permetent a Notes distingir estils d'escriptura a mà per ser apreses pel sistema operatiu durant el procés de millorar els nivells de precisió i reconeixement.

## Referències

* ↑ De Herrera, Chris. Windows CE/Windows Mobile Versions. pocketpcfaq.com. Retrieved September 6, 2007.
* ↑ De Herrera, Chris. More Than a PDA! Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.. Pocket PC Magazine. Retrieved September 14, 2007.
# Datxne (Sudak)

* Per a altres significats, vegeu «Datxne».
Datxne (en (ucraïnès): Дачне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.628 habitants. Pertany al districte de Sudak. Fins al 1945 la vila es deia Taraktaix.

## Referències

* ↑ «Крым, город Судак, Богатовка». КЛАДР РФ. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «Расписание маршрутки Судак — Солнечная Долина —Прибрежное». GoOnBus.ru. [Consulta: 27 març 2018].
# Cidaroides

Els cidaroides (Cidaroida) són un ordre d'equinoderms equinoïdeus, l'únic ordre actualment viu dins la subclasse Perischoechinoidea. Tots els altres ordres d'aquesta subclasse es van extingir durant el període Mesozoic.

## Descripció

Les radioles principals estan molt més separades que en els altres eriçons de mar i no tenen brànquies.

## Taxonomia

Segons World Register of Marine Species, el nom correcte de la subclasse Perischoechinoidea és Cidaroidea i conté 466 espècies (157 actuals) segons el següent esquema classificatori:
   * Família Anisocidaridae Vadet, 1999 †
   * Família Diplocidaridae Gregory, 1900 †
   * Família Heterocidaridae Mortensen, 1934 †
   * Família Miocidaridae Durham & Melville, 1957 †
   * Família Polycidaridae Vadet, 1988 †
   * Família Rhabdocidaridae Lambert, 1900 †
   * Família Serpianotiaridae Hagdorn, 1995 †
   * Família Streptocidaridae Lambert, 1900 †
   * Família Triadocidaridae Smith, 1994 †
* Superfamília Cidaroidea Gray, 1825
** Família Cidaridae Gray, 1825
** Família Ctenocidaridae Mortensen, 1928
** Família Paurocidaridae Vadet, 1999 †
* Superfamília Histocidaroidea Lambert, 1900
** Família Histocidaridae Lambert, 1900
** Família Psychocidaridae Ikeda, 1936
* Eucidaris tribuloides.
* Phyllacanthus imperialis.
* Prionocidaris hawaiiensis.
* Stylocidaris affinis
* Balanocidaris marginata (espècie fòssil).
* Radioles de diferents de Cidaroida fòssila (MNHN).

## Referències

* ↑ Kroh, A.; Hansson, H. «Cidaroida». A: World Register of Marine Species, 2013.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species». [Consulta: 10 juny 2020].
* Barnes, Robert D.. Invertebrate Zoology. Philadelphia, PA: Holt-Saunders International, 1982, p. 980. ISBN 0-03-056747-5.
* National History Museum. «Cidaroida». [Consulta: 20 Dec 2009].
# Puig Oliver (Bescanó)

El Puig Oliver és una muntanya de 239 metres del municipi de Bescanó, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ignasi Vidal

Ignasi Vidal va ser organista titular i mestre de capella interí de la capella de Santa Maria del Mar de Barcelona entre els anys 1696 i 1697.
Era un dels músics que ocuparen la plaça de mestre de capella de Santa Maria del Mar de Barcelona. Es dona algun coincidència temporal entre mestres, ja que un mestre jubilat retenia la titularitat de la plaça fins a la seva mort, coexistint així amb un suplent interí, que normalment el succeiria.
En el cas de Vidal, va fer d'interí de Francesc Valls i Galan entre el 13 de desembre de 1696 i el 14 de novembre de 1697, havent renunciat a la plaça, el va substituir Francesc Espelt (que hi tornava després d'haver-ho estat entre els anys 1690 i 1696). Vidal s'hi quedarà com a organista.
Vidal va treballar-hi en un moment de conflicte, on la capella es trobava en una situació inestable, que constà en acte:
"se resolgué no cridar mes musichs ÿ cantors de altres Iglesias ni de la seu".
La dependència dels músics fora de la capella i de la parròquia i la falta d'un mestre de capella titular van fer trontollar la confiança. El 12 d'octubre de l'any 1697 es començaran a fer més reunions de consell amb la intenció de trobar-li un successor.
L'any 1692, també va acompanyar Espelt (aleshores mestre de capella) a Mataró per fer de tribunal juntament amb Josep Puig, aleshores organista de Santa Maria de Mataró, arran d'una polèmica sobre la competència del reverend Llop Simó i Ramis. Simó, natural de Mataró, va ser obligat pel tribunal que el va examinar a fer les proves des del temple parroquial entre els dies 2 i el 6 de desembre de 1692, aconseguint la segona plaça de tres que n'hi havia.

## Referències

* 1 2 Cercós, Bernat Cabré i «Francesc Espelt (1690-1699) i la crisi de la Capella de Santa Maria del Mar de Barcelona». Revista catalana de musicologia, 1, 2001, pàg. 55–72. ISSN: 1578-5297.
* 1 2 Gregori i Cifré, Josep M.; Cabot i Sagrera, Neus «Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró». Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró, 2010.
# MIPI Alliance

MIPI Alliance o senzillament MIPI (Mobile Industry Processor Interface; Interfície de Processador de la Indústria Mòbil) és una organització global, d'afiliació oberta que desenvolupa les especificacions d'interfície per a l'ecosistema mòbil incloent les indústries d'influència en dit sistema. Va ser fundada el 2003 per ARM, Intel, Nokia, Samsung, STMicroelectronics i Texas Instruments.
La MIPI Alliance inclou entre els seus membres, fabricants de telèfons mòbils, fabricants d'equips originals de dispositius, proveïdors de programari, empreses de semiconductors, desenvolupadors de processos i d'aplicacions, proveïdors d'eines de prova d'IPs, i altres companyies fabricants d'equips de prova, de càmeres, i tauletes, així com els fabricants de portàtils.
Els estàndards MIPI no toquen les interfícies via ràdio o les normes de telecomunicacions sense fils, atès que les especificacions MIPI es refereixen únicament als requisits de la interfície entre el processador d'aplicacions i els perifèrics. Els productes conformes amb MIPI són aplicables a totes les tecnologies de xarxa, incloent GSM, CDMA2000, WCDMA, PHS, TD-SCDMA, i altres.

## Missió i abast

La missió de la MIPI Alliance és el desenvolupament de la tecnologia de les interfícies de baix consum d'energia mitjançant l'establiment, promoció i suport dels estàndards de maquinari i programari d'interfícies per al benefici de les indústries mòbils i la seva àrea d'influència. L'organització promou i fomenta activament l'adopció d'aquestes especificacions en tota la cadena del sector.
L'abast de la MIPI Alliance és arribar a desenvolupar el més complet conjunt d'especificacions de les interfícies per als productes mòbils i la seva àrea d'influència.
L'organització compta amb més de 250 empreses membres a tot el món, 12 grups de treball actius i ha lliurat més de 45 especificacions dins de l'ecosistema mòbil en l'última dècada. Les especificacions MIPI proporcionen solucions d'interfície per a dispositius mòbils. A mesura que l'ecosistema mòbil tradicional s'ha ampliat per tal d'incloure les tauletes i els ordinadors portàtils, les especificacions de la MIPI Alliance s'implementen més enllà dels telèfons mòbils, incloent : Tauletes, ordinadors, càmeres, electrònica industrial, màquina a màquina ((IoT)), realitat augmentada, el món de l'automoció i el de les tecnologies mèdiques.

## Organitzacions associades

* JEDEC
* USB Implementers Forum
* PCI-SIG
* MEMS
* VESA

## Vegeu també

* JEDEC
* CSI (bus sèrie)

## Referències

* ↑ Mobile Chip Interface Gets Real Merritt, Rick “EE Times”, US, 13 February 2006.
* ↑ EMI from high-speed digital interfaces McCune, Earl and Lefkin, Peter “EDN”, US, 17 January 2014.
* ↑ Achieve Mutual Transparency For High-Speed Interface Operation McCune, Earl and Lefkin, Peter “Electronic Design”, US, 6 February 2014.
* ↑ Understanding MIPI Alliance Interface Specifications Wietfeldt, Rick and Lefkin, Peter “Electronic Design”, US, 1 April 2014.

## Enllaços externs

* MIPI Alliance - Lloc web oficial
# Sam Hutchinson

Samuel Edward "Sam" Hutchinson (Slough, Anglaterra, 3 d'agost del 1989) és un futbolista professional anglès que juga al SBV Vitesse cedit pel Chelsea FC com a central o lateral dret. Es va veure obligat a retirar-se del futbol professional a l'edat dels 21 anys després de patir una recaiguda d'una lesió de genoll persistent que no es recuperaria prou per a les exigències físiques d'una carrera professional als 21 anys. Al desembre del 2011 va tornar a signar un contracte com a futbolista amb l'equip londinenc.

## Referències

* ↑ «Search 1984 to 2006 – Birth, Marriage and Death indexes». Findmypast.com. Arxivat de l'original el 2015-07-02. [Consulta: 20 novembre 2009].

## Enllaços externs

* «Perfil i estadístiques de Sam Hutchinson» (en alemany). transfermarkt.de.
# Diego de Ordás

Diego de Ordás, conegut també com a Diego de Ordaz o de Ordax (Castroverde de Campos, Zamora, 1480 - Veneçuela, 1532) fou un militar, adelantado i conqueridor espanyol. Va participar en la conquesta de l'Imperi Asteca i explorà el riu Orinoco.

## Biografia
### La carrera militar

Va arribar molt jove a Cuba on va servir a les ordres de Diego de Velázquez, va formar part de les primeres exploracions a Colòmbia i Panamà. Es va unir a Hernán Cortés en l'expedició que aquest va armar per a la conquesta de l'Imperi Asteca. El 25 de març de 1519, a la batalla de Centla, prop del Riu Grijalva, a Tabasco, contra els guerrers maies va tenir una important participació, sent reconegut per la victòria obtinguda.
Va ser el primer europeu a pujar al cim del volcà Popocatépetl en companyia de dos companys d'armes causant una gran impressió entre els nadius que acompanyaven l'expedició de Cortés. Gràcies a aquesta fita i per mèrits militars, l'emperador Carles V li atorgà el 1525 el dret a posseir un escut d'armes amb una vista del volcà.
Va participar en la conquesta de Tenochtitlán amb el grau de capità. La nit de la derrota espanyola, l'anomenada Nit Trista, va ser ferit pels guerrers asteques. Després de la victòria espanyola va explorar les terres d'Oaxaca i Veracruz, i va navegar pel riu Coatzacoalcos.
Va ser enviat a Espanya el 1521 per a presentar a la cort espanyola la narració de la conquesta de l'Imperi Asteca i tractar d'obtenir per Cortés el nomenament de Governador i Capità General de Nova Espanya.

### Retorn a Amèrica

Va tornar a Mèxic al voltant de 1525 i l'agost de 1529 se li va concedir la propietat del Peñón de los Baños, terres situades dins dels límits de ciutat de Mèxic.
Va tornar a Espanya, sent l'únic conqueridor de Nova Espanya que va assistir a les segones núpcies d'Hernán Cortés, celebrades a Béjar el 1529. Va sol·licitar el dret d'explorar les terres del mític El Dorado, que es creia es trobaven a l'interior de les actuals Colòmbia i Veneçuela. En obtenir el permís es va embarcar cap a Amèrica del Sud, on va explorar el riu Orinoco, però sense aconseguir trobar El Dorado.

### La seva mort

Finalment va abandonar la recerca de El Dorado, morint a la península de Paria el 1532, quan iniciava el viatge de tornada cap a Espanya.

## Reconeixements

El 1952 Veneçuela va fundar una ciutat planificada a la vora de l'Orinoco anomenada Puerto Ordaz en record seu.

## Referències

* ↑ Molina Solís, Juan Francisco. Historia del descubrimiento y conquista de Yucatán: con una reseña de la historia antigua de esta península (en castellà). volum 1. Impr. y lit. R. Caballero, 1896, p. 143-1461.
* ↑ Thomas, Hugh (1993) "La conquista de México" cap.19 "Otro nuevo mundo de grandes poblaciones y torres" ISBN 970-690-163-9
* ↑ «Atlas de los exploradores españoles», 2009. [Consulta: 30 novembre 2018].

## Vegeu també

* Hernán Cortés

## Enllaços externs

* Biografia en anglès