OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Herodes Antipes

Herodes Antipes (Ἡρώδης Ἀντίπας) (també conegut com a Herodes el Tetrarca) (Judea, 20 aC - Sant Bertran de Comenge, 39). Tetrarca de Galilea i Perea (4 aC - 39). Fill d'Herodes el Gran i de la samaritana Malthace i germà d'Arquelau de Judea.
A la mort del seu pare va ser cridat a Roma junt amb Arquelau i el seu mig germà Herodes Filip. August li va atorgar la tetrarquia de Galilea i Perea segons el testament patern (que establia una renda de 200 talents). Arquelau va rebre Judea.
Antipes va retornar per prendre possessió dels dominis llegats. Pel camí es va enamorar de l'Heròdies, la dona del seu germanastre Herodes Filip, i al seu retorn es va divorciar de la seva dona (filla del rei Aretes IV dels nabateus, regne àrab amb capital a Petra) i s'hi va casar, contra la llei jueva. La princesa repudiada es va retirar a la cort del seu pare, el qual amb l'excusa d'un conflicte fronterer va envair el territori de l'Herodes Antipes i va derrotar el seu exèrcit; l'Aretes només es va aturar per por de Roma. L'Antipes es va queixar a l'emperador Tiberi que va enviar al governador de Síria, Vitel·li, per castigar l'agressió.
Antipes va seguir l'exemple patern i va fundar una ciutat a la vora del llac de Gennesareth (Tiberíades), a la que va donar el nom de Tibèrias (Tiberias); també va adornar amb grans edificis les ciutats de Seforis (Sepphoris) i de Betharamphtha (Beth Haram), les quals va fortificar i a la darrera la va anomenar Júlia en honor de la filla d'August i dona de Tiberi. La seva capital la va establir a Tibèrias(la ciutat va donar el seu nom al llac i va ser durant molt temps un gran centre cultural jueu).
L'any 38 a la mort de Tiberi i la pujada al tron de Calígula, instigat per la seva dona Heròdies, va anar a Roma per demanar al nou emperador el títol de rei com havia estat donat al seu nebot Herodes Agripa I; però aquest, que tenia molta amistat amb Calígula, s'hi va oposar i encara va acusar al seu oncle de correspondència amb els parts, i per això Calígula li va confiscar els seus dominis que foren cedits a Agripa, i fou enviat en exili a Sant Bertran de Comenge (Lugdunum Convenarum, any 39), on morí aquell mateix any. Heròdies el va acompanyar en el seu exili.
Herodes Antipes apareix al Nou Testament com el responsable de l'execució de Joan Baptista, a instigació de la seva esposa Heròdies (Marc 6:17-29, Mateu 14:3-12). Joan li hauria recriminat el seu casament amb Heròdies.
A l'Evangeli segons Lluc, Jesús es presenta davant d'ell i pateix les seves burles (Lluc 23:6-12), en una trobada que no relata cap dels altres evangelistes.

## Referències

* ↑ Paul, André. El Mundo judio en tiempos de Jesus: historia política (en castellà). Ediciones Cristiandad, 1982, p. 56. ISBN 9788470573200.
# Hurna

Hurna fou una ciutat de l'Imperi Hitita, al nord d'Hattusa, que fou saquejada pels kashka després del 1400 aC sota el regnat d'Arnuwandas I. El territori de la ciutat fou saquejat pel rei Subiluliuma I a la part final del seu regnat vers el 1330 aC, però probablement la ciutat mateixa va romandre en poder dels kashka.

## Referències

* ↑ Garstang, John; Gurney, Oliver Robert. The Geography of the Hittite Empire (en anglès). British Institute of Archaeology at Ankara, 1959. ISBN 9781912090860.
# Horná Krupá

Horná Krupá és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.
# Història de la Humanitat

* Per a altres significats, vegeu «història de la humanitat».
Història de la Humanitat (originalment en anglès, Andrew Marr's History of the World) és una sèrie de televisió documental de la BBC de 2012, presentada pel periodista Andrew Marr, que cobreix 70.000 anys d'història mundial des d'abans de l'inici de la civilització, quan els pobles nòmades africans es van estendre per tot el món i es van establir per convertir-se en els primers agricultors, fins al segle xx, l'any 1998.
La sèrie destaca per les seves elaborades recreacions semblants a Hollywood de moltes de les persones i esdeveniments en què Marr emmarca la seva història. Es va tenir molta cura en la vestimenta i en l'ús de la llengua original dels retratats. A això s'hi afegeixen efectes digitals elaborats, com una recreació del Palau de Cnossos o els canals de derivació excavats per controlar les inundacions del riu Groc.
El 2018 es va estrenar el doblatge en català al canal 33.

## Episodis

| # | Títol | Data d'emissió original | Espectadors (Regne Unit) |
| 1 | «El temps de la supervivència» | 23 setembre 2012 | 3,85 milions |
| Com els primers humans es van estendre pel món, adaptant-se i sobrevivint contra pronòstics. ||||
| 2 | «El temps de l'imperi» | 30 setembre 2012 | 2,54 milions |
| La història dels primers imperis que van establir les bases del món modern. ||||
| 3 | «El temps de la paraula i l'espasa» | 7 octubre 2012 | 2,37 milions |
| L'episodi cartografia les revolucions espirituals que van sacsejar el món entre el 300 aC i el 700 dC. ||||
| 4 | «El temps de la llum» | 14 octubre 2012 | 2,6 milions |
| L'edat mitjana, quan els víkings exploraven diverses terres i les saquejaven. ||||
| 5 | «El temps del pillatge» | 21 octubre 2012 | 2,33 milions |
| L'ascens d'Europa: des de la pirateria fins a l'empresa privada. ||||
| 6 | «El temps de la revolució» | 28 octubre 2012 | |
| Un moment en què la gent de tot el món es va aixecar en nom de la llibertat i la igualtat. ||||
| 7 | «El temps de la indústria» | 4 novembre 2012 | |
| Com la revolució industrial va contribuir a modelar el món modern. ||||
| 8 | «El temps dels extrems» | 11 novembre 2012 | |
| La bomba atòmica i altres avenços al segle XX: la nostra època. ||||

## Referències

* ↑ BBC official site retrieved 4 November 2012
* ↑ «El 33 estrena la sèrie documental 'Història de la Humanitat'». Segre, 26-10-2018 [Consulta: 29 juny 2022].
* ↑ «Weekly Viewing Summary (see relevant week)». BARB. Arxivat de l'original el 2008-07-12. [Consulta: 29 juny 2022].
* ↑ «'Downton Abbey' overtakes 'X Factor'». Digital Spy, 01-10-2012.
* ↑ «Xtra Factor: 2m watch after Poole axe». Digital Spy, 08-10-2012.
* ↑ «Felix Baumgartner jump: record 8m watch live on YouTube». , 15-10-2012.
* ↑ «'Strictly' Sunday results beat X Factor». Digital Spy, 22-10-2012.

## Enllaços externs

* Història de la Humanitat a Programmes de la BBC (anglès)
# Hissashapa

Hissashapa fou una regió de la Terra Alta Hitita, al nord d'Anatòlia, durant l'edat de bronze tardana.
Va ser inclosa entre les ciutats cedides a Hattusilis per son germà Muwatallis II, amb les que es va formar el regne vassall d'Hakpis.

## Referències

* ↑ Bryce, 2009, p. 312, «Hissashapa».

## Bibliografia

* Bryce, T. The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia: The Near East from the Early Bronze Age to the fall of the Persian Empire (en anglès). Routledge, 2009. ISBN 9781134159079.
# Història del temps present

La història del temps present, història actual, història d'avui, història viscuda o història del present és un concepte nou dins el món de la historiografia que intenta descriure un període imprecís fins als nostres dies, aproximadament de trenta anys, o una generació.
Es defensa aquesta divisió, o més aviat, subdivisió de l'edat contemporània degut als enormes canvis que van propiciar el final de la Segona Guerra Mundial i el canvi dràstic d'horitzons que es van provocar que fan impossible comprendre l'abans i el després del conflicte. S'alimenta de les fonts orals i les experiències viscudes en primera persona.

## Referències

* 1 2 Borderías Mondéjar, Cristina. El Present en clau històrica. Edicions Universitat Barcelona, 2000, p. 8. ISBN 8483381540.
* 1 2 Cruz Villegas, Isidro; Cruz Villegas, Maria Dolores. «Las condiciones de vida en la mancha toledana». A: La guerra civil en Castilla-La Mancha. Univ de Castilla La Mancha, 2008, p. 726. ISBN 8484275558.
* ↑ «Mirar el present en clau històrica». Segle XX. Revista catalana d'història. [Consulta: 24 febrer 2019].

## Bibliografia

* ARACIL, R., OLIVER,J., SEGURA,A (1998) El mundo actual. De la Segunda Guerra Mundial a nuestros días. Universitat de Barcelona.
* MARTÍNEZ CARRERAS, J.U. et al (1996) Historia del mundo actual. Madrid: Marcial Pons.
* DDAA (2000) Historia del Mundo Actual desde 1945 hasta nuestros días. Universitat de Valladolid.
# Hypenia

Hypenia és un gènere d'angiospermes, amb 27 espècies, pertanyent a la família de les lamiàcies i nativa de Sud-amèrica.

## Taxonomia

| Hypenia aristulata Hypenia brachystachys Hypenia calycina Hypenia concinna Hypenia crispata Hypenia densiflora Hypenia durifolia Hypenia gardneriana | Hypenia glauca Hypenia inelegans Hypenia irregularis Hypenia macrantha Hypenia macrosiphon Hypenia marifolia Hypenia ocymoides Hypenia paniculata | Hypenia paradisi Hypenia pauliana Hypenia perplexa Hypenia pruinosa Hypenia reticulata Hypenia salzmannii Hypenia subrosea Hypenia vitifolia |

## Enllaços externs

* «Hypenia». The plant list. [Consulta: 15 març 2013].
# Hongqi L5

El Hongqi L5 és un gran cotxe de luxe estil retro el disseny del qual està inspirat en el Hongqi CA770, i que serveix com a vehicle insígnia de Hongqi per al mercat de l'automòbil xinés. Té una longitud de 5.555 mm, sent cinc un número de la sort en la cultura xinesa.
Llançat el 2013 al Saló de l'Automòbil de Xangai, el L5 fou conegut per ser el cotxe de fabricació xinesa més car que s'havia pogut comprar mai, amb un preu de 5 milions de renminbi (800.000 dòlars EUA, 580.000 lliures esternilnes). És el cotxe d'estat de la Xina, ja que és utilitzat pel secretari general del Partit Comunista Xi Jinping, i també es mostra com un símbol del poder.
El L5 s'ha exportat a Belarús mitjançant donacions, i l'exèrcit belarús l'utilitza com a cotxe de desfilada, debutant per primera vegada a la desfilada del Dia de la Victòria de Minsk de 2015.
El 2016 Hongqi va anunciar una versió V8 del L5, impulsada per un V8 doble turbo de 4.0 litres que produïa 381 cavalls de potència amb una automàtica de huit velocitats. El model V12 està designat com a CA7600 i la versió V8 com a CA7400, que es va llançar el 2017.

## Referències

* ↑ «Hongqi L5 V8», 2 December 2016.
* ↑ «Hongqi L5 V12 specs».
* ↑ Автопилот, Редакция журнала. Автопилот 06-2014. Litres, 2020-02-15, p. 18. ISBN 978-5-457-73145-5.
* ↑ Vijay Pattni. «Meet China's most expensive car» (en anglès). www.bbc.com. BBC, 13-11-2014. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ «$803,300 chinese car goes on sale». www.bloomberg.com. [Consulta: 6 novembre 2021].
* ↑ Associated Press, 20-11-2014.
* ↑ Erling, Johnny. Lesereise Peking: Vorfahrt für die Rote Fahne. Picus Verlag, 2017-06-26. ISBN 978-3-7117-5350-2.
* ↑ «Hongqi L5 Convertible Parade Car Debuts In Belarus» (en anglès), 17-05-2015. [Consulta: 25 maig 2016].

## Enllaços externs

* Glon, Ronan. "The most expensive Chinese car is a massive limousine with a retro look", Digital Trends, 5 de desembre de 2016.
# Iodur d'hidrogen

El iodur d'hidrogen és un compost diatòmic que és un gas incolor a condicions normals. Les solucions aquoses de HI són l'àcid iodhídric, que és un àcid molt fort (desprotona totalment). HI s'utilitza tant en síntesis orgàniques com en inorgàniques com font d'obtenció de I₂ i com a reductor fort.
# Iodur de cesi

El Iodur de cesi (Fórmula química: CsI) és un compost iònic de iode i de cesi. A temperatura ambient el Iodur de cesi es presenta com un sòlid blanc i inodor.

## Aplicacions

El Iodur de cesi s'utilitza amb freqüència als intensificadors d'imatge de raigs X. Una altra important aplicació dels cristalls del Iodur de cesi constitueix en la calorimetria en detector de partícules.
El Iodur de cesi és un centellejador ràpid que produeix una gran quantitat de llum. El CsI posseeix dos components d'emisió, els quals són: Un en ultraviolat proper a una longitud d'ona de 310 nm i una. Tot i que els seus inconvenients són que depén considerablement de la temperatura i d'una lleugera higroscopicitat.

## Propietats òptiques

* Rang de transmissió: de 250 nm a 55 µm.
* Índex de refracció: 1.739 a 10.6 µm.
* Pèrdues per reflexió: 13.6% a 10.6 µm (2 superfícies).

## Referències

* ↑ Sun, Da-Wen. Infrared Spectroscopy for Food Quality Analysis and Control. Academic Press, 2009, p. 158–. ISBN 978-0-08-092087-0.
* ↑ Kowalski, M. P.; Fritz, G. G.; Cruddace, R. G.; Unzicker, A. E.; Swanson, N. «Quantum efficiency of cesium iodide photocathodes at soft x-ray and extreme ultraviolet wavelengths». Applied Optics, 25, 14, 1986, pàg. 2440. DOI: 10.1364/AO.25.002440. PMID: 18231513.
* 1 2 3 Cesium iodide. U.S. National Library of Medicine
# Hiten

Hiten (ひてん), coneguda prèviament com a MUSES-A, fou una sonda espacial construïda per l'Institut de Ciències Espacials i Aeronàutiques del Japó i llançada el 24 de gener del 1990. La sonda entrà en òrbita lunar i llançà un petit orbitador anomenat Hagoromo. El transmissor de Hagoromo fallà i deixà a l'orbitador sense valor científic, però va poder comprovar-se'n la inserció en òrbita lunar. Hiten, la nau principal, portava l'instrument científic Munich Dust Counter (MDC) a bord, el qual estudià la pols en suspensió en l'espai entre la Terra i la Lluna. La missió finalitzà el 10 d'abril de 1993, quan Hiten impactà amb la superfície lunar de forma controlada, entre els cràters Stevinus i Furnerius. Hiten fou la primera sonda lunar construïda fora dels Estats Units o la Unió Soviètica.
Un cop es perdé la comunicació amb Hagoromo, es modificà la trajectòria de Hiten per què accedís a una òrbita lunar mitjançant una trajectòria de baixa energia, demostrant la viabilitat d'aquest tipus de maniobres per primera vegada.

## Enllaços externs

* Fitxa de la missió Hiten al web de la JAXA Arxivat 2013-05-11 a Wayback Machine.
* Fitxa de la missió Hiten al web de la NASAArxivat 2011-10-26 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Hiten-Hagoromo» (en anglès). NASA. Arxivat de l'original el 2008-02-05. [Consulta: 20 setembre 2016].
# Hopkins (Missouri)

Hopkins és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 579 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hopkins tenia 579 habitants, 235 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 310,5 habitants per km².
Dels 235 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60, i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.194 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 21.932 $. La renda per capita de la població era de 13.378 $. Entorn del 12,6% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hopkins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hopkins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Fang!

Fang! és un programa de televisió estrenat el 19 d'abril de 2024 al SX3. És un concurs escolar que té com a objectiu promoure el català i entretenir amb una barreja de formats com El gran dictat i Takeshi's Castle. A cada programa hi participen nens i nenes de sisè de primària de dues escoles de diferents localitats de Catalunya. Està presentat per la influencer i professora Shalana Rodríguez i el comunicador i exconcursant d'El llop d'Àngel Llàcer, Marc Andreu Rosich.
A cada programa hi ha quatre proves diferents: "La bassa de lletres", "Vola la bola", "Avall que fa baixada" i "La paraula infiltrada". En cadascuna, els nens i nenes han de resoldre proves relacionades amb el bon ús del català: des de formar paraules amb unes lletres concretes, fins a endevinar paraules ocultes de lletres de cançons catalanes, saber el significat de frases fetes, com fan els rodolins, repetir embarbussaments o tenir clara l'escriptura, sense faltes d'ortografia.
L'escola guanyadora s'endú, com a premi, una excursió d'un dia a un parc d'atraccions amb tota la classe.

## Referències

* ↑ «Un millar de alumnos catalanes ponen a prueba su dominio de la lengua en el concurso ‘¡Fang!’» (en castellà), 18-04-2024. [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ «Un concurs lingüístic amb fang o educació afectivosexual, novetats del SX3». Racó Català, 10-10-2023. [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ «Així és "Fang!", el nou concurs del 3Cat i el SX3 amb la productora de la sèrie "Jo mai mai"». El Món de la Tele, 18-04-2024. [Consulta: 11 maig 2024].
* ↑ «Fang!». CCMA, 17-05-2024. [Consulta: 11 maig 2024].
# Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià

La Plataforma pel Dret de Decidir del País Valencià (Decidim) és una organització constituïda a València l'octubre de 2013 amb voluntat d'estendre el sobiranisme al País Valencià. En el moment de la seua presentació tenia un miler d'adherits. L'objectiu principal de Decidim és que l'eix de decisió de les polítiques econòmiques, polítiques, socials i lingüístiques siga el País Valencià i són partidaris del dret a l'autodeterminació, sense marginar cap opció política.
Decidim va unir forces el maig de 2016 amb l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) i l'Assemblea Sobiranista de Mallorca (ASM) per a crear la Confederació d'Entitats Sobiranistes dels Països Catalans, que té l'objectiu de fer créixer el dret d'autodeterminació i avançar en la consciència sobiranista als Països Catalans. El primer coordinador de Decidim fou Antoni Infante, però des del 15 de maig de 2021 aquest càrrec passà a mans de Zahia Guidoum.
En l'actualitat compta amb assemblees territorials constituïdes al Maestrat, la Plana, Castelló, l'Horta, la Safor, la Vall d'Albaida, l'Alcoià, Marina Alta, Marina Baixa, La Ribera i l'Alacantí.

## Referències

* ↑ «La plataforma ´dret a decidir´ nace con voces de Compromís». Levante-EMV.
* ↑ «La presentació en societat de la plataforma 'Pel dret a decidir del País Valencià' serà l'1 d'octubre al Micalet». Ara.cat.
* ↑ «A qui voten els independentistes valencians?». El Temps.
* ↑ «Antoni Infante: ‘L'infrafinançament ja és assumit pels partits i per la societat, però l'espoliació encara no’». [Consulta: 2 juny 2017].
* ↑ «Antoni Infante: “La quimera és intentar reestructurar Espanya”». AraBalears.cat.
* ↑ «L’Assemblea Nacional de Decidim ratifica el relleu de Toni Infante per la jove Zahia Guidoum». Plataforma pel Dret a Decidir, 15-05-2021 [Consulta: 11 agost 2021].
* ↑ «Infante: «El dret a decidir naix a nivell individual i creix a nivell col·lectiu però ha d'expressar-se políticament»». dBalears, 31-12-2017. Arxivat de l'original el 2018-01-06 [Consulta: 6 gener 2018].

## Enllaços externs

* Plataforma pel dret a decidir del País Valencià - lloc web oficial
# Plaça d'Europa (Barcelona)

* No s'ha de confondre amb Plaça d'Europa (l'Hospitalet de Llobregat).
La Plaça d'Europa és una plaça de Barcelona, situada a l'Anella Olímpica de Montjuïc a tocar la Torre de Comunicacions de Montjuïc. Fou inaugurada 1998 a la Diada d'Europa.
La plaça és circular i amaga al seu subsòl un gran dipòsit d'aigua potable. Al mig hi ha una gran font envoltada parcialment per una galeria coberta i per un mur amb un fris que té diverses inscripcions al·lusives a la Unió Europea, així com columnes lluminoses enllaçant aquest espai amb l'anella olímpica. Els arquitectes Federico Correa i Ruiz i Alfons Milà i Sagnier van dissenyar la plaça. La inscripció del mur és d'Enric Satué esmentant el títol 1, article A del Tractat de la Unió Europea: Una Unió cada vegada més estreta entre els pobles d'Europa, en la qual les decisions seran preses de la manera més propera possible als ciutadans.
Al fris hi apareixen els noms dels polítics europeus que, segons el parer dels iniciadors, s'han implicat de forma notable en la unificació d'Europa:
| Konrad Adenauer Enric Adroher Willy Brandt Pau Casals Winston Churchill Alcide de Gasperi Guillemina I dels Països Baixos John Maynard Keynes | Rosa Luxemburg Salvador de Madariaga Gregorio Marañón François Mitterrand Jean Monnet José Ortega y Gasset Carles Pi i Sunyer Denis de Rougemont | Robert Schuman Paul-Henri Spaak Altiero Spinelli Josep Tarradellas Anton Cañellas i Balcells Joan Reventós i Carner Antoni Gutiérrez Umberto Serafini Josep Trueta |
L'orientació de la torre de comunicacions fa que actuï com a rellotge de sol en projectar-se l'ombra de l'agulla central sobre la plaça d'Europa.

## Referències

* ↑ La plaça d'Europa
# Plaça d'Ildefons Cerdà

La Plaça d'Ildefons Cerdà, sovint anomenada simplement Plaça Cerdà, és una plaça barcelonina del districte de Sants-Montjuïc, molt propera al terme municipal de l'Hospitalet de Llobregat. Està situada a la intersecció entre la Gran Via de les Corts Catalanes (que hi passa per sota en un túnel) i la Ronda del Mig, concretament al límit entre la Rambla de Badal (al barri de la Bordeta) i el Passeig de la Zona Franca (a la Marina de Port).
Rep el seu nom de l'urbanista Ildefons Cerdà. Prop de la plaça s'hi troba l'Estació d'Ildefons Cerdà, de la línia Llobregat-Anoia de FGC (que també comprèn la L8 del metro de Barcelona) i l'Estació de Ciutat de la Justícia de la L10. També a prop de la plaça hi ha la Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat.
# Pitos

Un pitos, o pithos (del grec πίθος), és una gerra gran de forma ovoïdal i panxuda que s'utilitzava per conservar-hi en teoria qualsevol cosa però, sobretot, cereals i oli. Fabricats la gran majoria de ceràmica, amb una decoració tosca, podien ser de gran grossària i també d'una altura superior a la humana.
Atuell típic de la civilització minoica, se'n van trobar desenes entre les restes del Palau de Cnossos o al jaciment d'Akrotiri (Santorí), però també al jaciment submarí d'Uluburun, per la qual cosa es pot certificar que també es feia servir per al transport de mercaderies.
Amb aquest nom també es coneixen els grans vasos ceràmics utilitzats pels fenicis per a l'emmagatzematge i transport de mercaderies. Són de forma esfèrica o ovoide, amb la boca ampla, i poden portar de dues a quatre nanses, geminades i de secció circular.
La seva decoració és variada i inclou des de bandes pintades amb engalba vermella, emmarcades en línies negres, fins a simples línies horitzontals de color negre. Tant el tipus de decoració com la seva forma es van difondre ràpidament entre els poblats indígenes mediterranis.
Els pitos van esdevenir uns atuells molt comuns als poblats fenicis; també es van utilitzar a les necròpolis per dipositar-hi les restes calcinades dels éssers difunts. També l'antiga cultura ibèrica d'El Argar usava pitos com a forma de sepultura en la fase B (1500-1300 aC).

## Referències

* ↑ «pitos». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 febrer 2017].
* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.170. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].

## Bibliografia

* Fatás, Guillermo. Diccionario de términos de Arte y elementos de Arqueología, Heráldica y Numismática (en castellà). Madrid, Alianza Editorial, 2006. ISBN 84-206-3657-6.
# Pitouí variable meridional

El pitouí variable meridional (Pitohui uropygialis) és un ocell de la família dels oriòlids (Oriolidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matoll i bosc de les illes Salawati i Misool, a les Raja Ampat, centre, est, oest i sud de Nova Guinea i les illes Aru.

## Referències

* ↑ «Pitouí variable meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)