OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bainbridge (Nova York)

Bainbridge és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bainbridge tenia 1.365 habitants, 578 habitatges, i 354 famílies. La densitat de població era de 411,7 habitants/km².
Dels 578 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.231 $ i la renda mediana per família de 40.962 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.583 $ mentre que les dones 24.091 $. La renda per capita de la població era de 18.666 $. Entorn del 7,8% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bainbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bainbridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bainbridge

«Bainbridge» té aquests significats:
* Bainbridge (Geòrgia)
* Bainbridge (Indiana)
* Bainbridge (comtat de Ross), població dels Estats Units d'Amèrica a l'estat d'Ohio.
* Bainbridge (Ohio)
* Bainbridge (Nova York)
* Bainbridge Island, població dels Estats Units a l'estat de Washington.
# Barnús

«Barnús» té aquests significats:
* Barnús moresc, vestidura masculina usada pels homes dels Països Catalans a l'edat mitjana i del Magrib en l'actualitat.
* Barnús (bany), vestidura de roba de tovallola emprada per homes i dones a la sortida del bany o dutxa.
# Serrat del Forat del Moixó

El Serrat del Forat del Moixó és una serra que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
A l'alçada del Bosc del Cantó, el serrat comença a pujar des de la Ribera de Caldes direcció est, cap als Pics de Comaltes, delimitant pel sud la Vall de Comalesbienes. La selva alçada varia entre els 1.625 i 2.500 metres.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serrat del Forat del Moixó. [Consulta: 28/09/2013]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serrat del Forat del Moixó (extrem nord-occidental). [Consulta: 28/09/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Serrat del Forat del Moixó (extrem sud-oriental). [Consulta: 28/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Montharville

Montharville és un municipi francès, situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 99 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Montharville era de 99 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 36 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 47 habitatges eren cases. Dels 36 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Montharville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 54 eren actives i 13 eren inactives. De les 54 persones actives 49 estaven ocupades (30 homes i 19 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 13 persones inactives 6 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Montharville hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 696 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Montharville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Montharville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Affo Erassa

Affo Erassa (Lomé, 19 de febrer de 1983) és un exfutbolista togolès de la dècada de 2000. Fou internacional amb la selecció de futbol de Togo amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 2006. Pel que fa a clubs, destacà a Clermont Foot i AS Moulins.

## Referències

* ↑ «Affo Erassa - 2005/2006» (en anglès). Fussballdaten.
* ↑ «Football: la fiche de Affo Erassa» (en francès). L'Equipe. [Consulta: 7 juliol 2009].
* ↑ Profile on Foot-National.com
* ↑ Affo Erassa a National-Football-Teams.com (anglès)
# Achalaïta

L'achalaïta és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la wodginita. Rep el nom del batòlit granític d'Achala, situat a l'Argentina.

## Característiques

L'achalaïta és un òxid de fórmula química (Fe²⁺,Mn)(Ti,Fe³⁺,Ta)(Nb,Ta)₂O₈. Va ser aprovada com a espècie per l'IMA l'any 2013. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció del museu de Mineralogía y Geología «Dr. Alfred Stelzner» de la Universidad Nacional de Córdoba, Córdoba, Argentina, amb el número de col·lecció 3279.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina La Calandria, situada a Cañada del Puerto, dins el departament de San Alberto (Província de Córdoba, Argentina), sent l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Achalaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Achalaite» (en anglès). Mineralienatlas. [Consulta: 22 juny 2015].
# Arcó de Pel·la

Arcó de Pel·la (grec antic: Ἄρχων, llatí: Archon) va ser un militar macedoni, nomenat sàtrapa de Babilònia en el repartiment dels territoris que es va fer amb el Pacte de Triparadisos posterior a la mort del rei Alexandre el Gran. En parlen Diodor de Sicília i l'historiador Justí.
Probablement és el mateix Arcó fill de Clínies esmentat per Arrià que va formar part de l'expedició d'Alexandre a l'Índia.
Una inscripció trobada a Delfos diu que aquest Arcó va participar en els Jocs Ístmics i als Jocs Pítics els anys 333 aC i 332 aC, on va guanyar a les curses de cavalls.

## Referències

* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVIII, 3
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum XIII, 4
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, XVIII
* ↑ Smith, William (ed.). «Archon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ Heckel, Waldemar. Who's who in the age of Alexander the Great. Oxford: Blackwell, 2006, p. 78. ISBN 9781405112109.
# Domingo Urtiaga

Domingo Urtiaga o Domingo Urteaga fou un pedrapiquer valencià d'origen basc, de la primera meitat del segle xvi, que treballà en estil tardogòtic i renaixentista. Nasqué a Azpeitia (Guipúscoa) i col·laborà amb Joan Corbera en la construcció del Consolat de Mar de la llotja de València, que Urtiaga finalitzà en 1548. Aquest pedrapiquer feu el pis superior del Consolat i els medallons que s'hi poden observar. Aquest consolat, de planta rectangular i d'estil renaixentista, fou literalment adossat al costat ponentí de la llotja.
Urtiaga també construí el temple-fortalesa de Sant Bertomeu de Xàbia, acabada en 1513, i de l'església de Santa Maria de Cocentaina.

## Referències

* ↑ Mira, Eduard i Zaragozá Catalán, Arturo, eds., Catàleg de l'exposició Una arquitectura del gótico mediterráneo. València, Generalitat Valenciana, 2003, p. 176 ISBN 84-482-3547-9
* Gran Enciclopedia de la Comunidad Valenciana (2005): Volum XVI, veu: "Urteaga, Domingo". Editorial Prensa Ibérica.
# Don Juan (cràter)

Don Juan és un cràter de l'asteroide del tipus Amor (433) Eros, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 29.5 ° de latitud nord i 356.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 1.1 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2003 i fa referència a Don Joan, personatge de la literatura i el teatre europeus, protagonitzat entre d'altres per Molière i Wolfgang Amadeus Mozart.

## Referències

* ↑ "Don Juan (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Encyclopaedia Britannica Inc. The New Encyclopaedia Britannica, 1974, 1993.
# Don Juan (pel·lícula de 1965)

* Per a altres significats, vegeu «Don Juan (programa de televisió)».
Don Juan és un telefilm suec d'Ingmar Bergman, difós el 1965, adaptació de l'obra teatral de Molière a l'entorn de l'arquetip de Don Joan.

## Referències

* ↑ Steene, B. Ingmar Bergman: A Reference Guide (en anglès). Amsterdam University Press, 2005. ISBN 9789053564066.
# Deng Zhi

    En aquest nom xinès, el cognom és Deng.
Deng Zhi (mort el 251) va ser un ministre servint sota Liu Bei durant l'era dels Tres Regnes de la història xinesa. Després de la mort de Liu Bei, ell va ser qui va ser encarregat per Zhuge Liang d'anar com a representant a Wu Oriental per segellar una aliança amb aquest estat, la qual incloïa l'alliberament de Zhang Yi. Era avantpassat de Deng Yu de Han i va tenir un fill Deng Liang.
Deng Zhi i Zhao Yun dirigiren junts l'avantguarda durant les Expedicions del Nord de Zhuge Liang. Deng Zhi a partir de llavors es va fer molt famós per la seva valentia i enginy, però sobretot, va ser conegut per la seva reputació de moral incorruptible. Quan Deng Zhi va faltar, la família no tenia diners pel seu enterrament i només amb l'ajuda d'aquells que van rebre l'ajuda de Deng Zhi mentre hi era viu, la família de Deng va poder fer-li un funeral.

## En la ficció

En la novel·la històrica del Romanç dels Tres Regnes de Luo Guanzhong, Deng Zhi va anar a Wu Oriental per forjar una nova aliança amb Sun Quan. El conseller de Sun Quan Zhang Zhao donà instruccions a Sun Quan per tenir una gran gerra d'aigua bullent fora de la sala de trobada. En entrar al palau Deng Zhi no li va presentar els respectes adequats a Sun Quan i aquest el va amenaçar de ficar-li dins de l'aigua bullent, no obstant Deng Zhi va aconseguir convèncer a Sun Quan per deixar-li viure. A causa de la persuasió de Deng, una nova aliança entre Wu i Shu Han en fou formada.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Referències

* Chen Shou. San Guo Zhi. Yue Lu Shu She, 2002. ISBN 7-80665-198-5.
* Luo Guanzhong. San Guo Yan Yi. Yue Lu Shu She, 1986. ISBN 7-80520-013-0.
* Lo Kuan-chung; tr. C.H. Brewitt-Taylor. Romance of the Three Kingdoms. Tuttle Publishing, 2002. ISBN 0-8048-3467-9.
# Dècada del 800 aC

La dècada del 800 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 809 aC fins al 31 de desembre del 800 aC.

## Esdeveniments

* Fi de l'edat fosca grega i principi de l'època arcaica a Grècia.
* 804 aC: Adadnirari III d'Assíria conquereix Damasc.
* Inici del període anomenat Hallstatt C-D que correspon al que es coneix a Europa Central com a primera Edat del ferro (fins a 450 aC.).
# Dècada del 80 aC
## Esdeveniments

* Les lluites pel poder s'intensifiquen a la República Romana
* 88 aC — La guerra social finalitza amb la derrota dels aliats itàlics a mans dels romans, tot i que van aconseguir tots els seus objectius.
* 82 aC — Luci Corneli Sul·la derrota una coalició de romans i itàlics a la batalla de Porta Collina i aconsegueix el control de Roma.
* 81 aC — Sul·la esdevé dictador i reforma el govern de Roma.
* 80 aC — Alexandria cau sota el control de Roma.

## Personatges destacats

* Ptolemeu X Alexandre I, rei d'Egipte (107 aC-88 aC)
* Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
* Gai Mari (157 aC-86 aC), cap del partit popular romà
* Alexandre Janeu, rei de Judea (104 aC-78 aC)
* Gneu Pompeu Estrabó, general romà mort el 87 aC
# Der Emes

Der Emes (ídix: דער עמעס. La veritat, nom traduït del rus Правда, Pravda) era un diari de la Unió Soviètica en ídix. Va sorgir com a prolongació d'un diari anterior, Di Varhayt. El seu primer número data del 7 d'agost de 1918 a la ciutat de Moscou, publicat pel Comitè Central. Del 7 de gener 1921 fins a octubre de 1937 el seu editor en cap va ser M. Litvakov, que més endavant seria arrestat, i una "junta editorial" anònima el passaria a dirigir. Del 1921 fins a 1930 seria l'òrgan oficial de la Yevsktsiya, o "secció hebrea" del Comitè Central del Partit Comunista de la Unió Soviètica, i la publicació jueva més popular de la seva època al país. El gener de 1939 es va iniciar una campanya contra la cultura ídix a tot l'Estat i el diari tancaria per sempre. En darrer lloc, essent un diari oficial, promovia la cultura proletària oficial en ídix, fent propaganda de la Província Autònoma dels Hebreus o tractant temes sobre teatres en aquesta llengua, alhora que s'expressaven punts de vista radicalment diferents a altres grups ideològics (la socialdemocràcia del Bund o el sionisme), que oferien solucions particulars a l'anomenada "qüestió jueva". La seva retòrica era explícitament antisionista i antireligiosa.

## Col·laboradors

Entre els redactors que la componien, hi trobem Dovid Bergelson, Itsik Fefer, Xmuel Halkin, David Hofshtein, Leib Kvitko, Arn Kuixnirov, Nokhem Oislender, Iekhezkl Dobruixin i Pérets Màrkix. Després de la tardor 1937 la publicació va patir una important davallada arran de l'arrest de Litvakov.

## El diari i les notícies sobre l'Holocaust

Der Emes era portaveu de la propaganda soviètica alhora que portava un missatge d'interès als jueus de tot el món, com alertes sobre instàncies d'antisemitisme. A partir de 1933 s'hi va denunciar el racisme de l'Alemanya de Hitler, i més endavant, durant la Segona Guerra Mundial, Der Emes va publicar fragments de l'anomenat Llibre Negre, compilat per importants autors com Ilià Erenburg o Vassili Grossman sobre els fets genocides que estaven tenint lloc en territori soviètic i a la Polònia ocupada.

## Bibliografia

* Yitsḥak Yosef Cohen, Pirsumim yehudiyim bi-Verit ha-Mo‘atsot, 1917–1960, ed. Chone Shmeruk (Jerusalem, 1961)
* Abram Kirzhnits, Di yidishe prese in Ratnfarband, 1917–1928 (Minsk, 1928)
* David Shneer, Yiddish and the Creation of Soviet Jewish Culture, 1918–1930 (Cambridge i Nova York, 2004).

## Vegeu també

* El llibre negre (llibre)

## Enllaços externs

* Der Emes a YIVO Encyclopedia
# Der Freitag

Der Freitag (divendres en alemany) és un setmanari alemany fundat el 1946 de la fusió del diari de Berlín Est Sonntagszeitung i del diari d'alemanya de l'est Volkszeitung. D'ençà el 2009 s'ha focalitzat més en temes de dbat i opinió. Té acords de publicació conjunta d'articles amb els diari The Guardian i The Observer. La seva línia editorial és d'esquerra liberal (basat en la igualtat de drets, la internacionalització i una societat liberal). Amb una tirada d'uns 13.000 exemplars.

## Referències

* ↑ «der Freitag (@derfreitag) | Twitter» (en alemany). https://twitter.com.+[Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Linkedin Der freitag» (en alemany). https://co.linkedin.com.+[Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ «Augstein trennt sich von Herausgebern» (en alemany). sueddeutsche.de, 06-01-2012. ISSN: 0174-4917.
* ↑ «Der Freitag» (en anglès). https://voxeurop.eu.+[Consulta: 8 gener 2019].
# East Alton

East Alton és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 6.830 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Alton tenia 6.830 habitants, 2.965 habitatges, i 1.787 famílies. La densitat de població era de 479,5 habitants/km².
Dels 2.965 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.404 $ i la renda mediana per família de 35.655 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.770 $ mentre que les dones 20.865 $. La renda per capita de la població era de 15.572 $. Aproximadament el 7,8% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Alton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Alton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# East Berlin

East Berlin és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.365 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Berlin tenia 1.365 habitants, 557 habitatges, i 387 famílies. La densitat de població era de 752,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 557 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.819 $ i la renda mediana per família de 43.646 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.659 $ mentre que les dones 21.971 $. La renda per capita de la població era de 19.818 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Berlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Berlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dicrossus filamentosus

Dicrossus filamentosus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 23 °C-25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones ( riu Negro) i Orinoco (des del riu Inírida -Colòmbia- fins a Maripa -Veneçuela-).

## Referències

* 1 2 3 «Dicrossus filamentosus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Bassleer, G., 2003. The new ilustrated guide to fish diseases in ornamental tropical and pond fish. Bassleer Biofish, Stationstraat 130, 2235 Westmeerbeek, Bèlgica, 232p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Thompson, K.W., 1979. Cytotaxonomy of 41 species of neotropical cichlidae. Copeia (4):679-691.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB