OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Isòtops del californi

El californi (Cf) no té cap isòtop estable. S'han caracteritzat 19 radioisòtops, els més estables dels quals són el $^{251}$Cf, amb un període de semidesintegració de 898 anys, el $^{249}$Cf, amb un període de semidesintegració de 351 anys i el $^{250}$Cf, amb un període de semidesintegració de 13 anys. La resta d'isòtops radioactius tenen període de semidesintegració inferiors als 2,7 anys, i la majoria d'ells inferiors als 20 minuts.. Els isòtops de calinorni varien en massa atòmica del 237,062 u del $^{237}$Cf fins als 256,093 u del $^{256}$Cf.
El $^{252}$Cf amb un període de semidesintegració de 2,6 anys és un potent emissor neutrònic i extremadament radioactiu i perillós—un microgram emet espontàniament 170 milions de neutrons per minut. Es podria haver detectat la desintegració del $^{254}$Cf (període de semidesintegració de 55 dies) mitjançant l'observació amb telescopis en romanents de supernova.

## Taula

| Símbol del núclid | Z(p) | N(n) | massa isotòpica(u) | període de semidesintegració | Espín nuclear |
| rang de variació natural (fracció molar) |||
| $^{237}$Cf | 98 | 139 | 237.06207(54)# | 2.1(3) s | 5/2+# |
| $^{238}$Cf | 98 | 140 | 238.06141(43)# | 21.1(13) ms | 0+ |
| $^{239}$Cf | 98 | 141 | 239.06242(23)# | 60(30) s [39(+37-12) s] | 5/2+# |
| $^{240}$Cf | 98 | 142 | 240.06230(22)# | 1.06(15) min | 0+ |
| $^{241}$Cf | 98 | 143 | 241.06373(27)# | 3.78(70) min | 7/2-# |
| $^{242}$Cf | 98 | 144 | 242.06370(4) | 3.49(15) min | 0+ |
| $^{243}$Cf | 98 | 145 | 243.06543(15)# | 10.7(5) min | (1/2+) |
| $^{244}$Cf | 98 | 146 | 244.066001(3) | 19.4(6) min | 0+ |
| $^{245}$Cf | 98 | 147 | 245.068049(3) | 45.0(15) min | (5/2+) |
| $^{246}$Cf | 98 | 148 | 246.0688053(22) | 35.7(5) h | 0+ |
| $^{247}$Cf | 98 | 149 | 247.071001(9) | 3.11(3) h | (7/2+)# |
| $^{248}$Cf | 98 | 150 | 248.072185(6) | 333.5(28) d | 0+ |
| $^{249}$Cf | 98 | 151 | 249.0748535(24) | 351(2) a | 9/2- |
| $^{249m}$Cf | 144.98(5) keV | 144.98(5) keV | 144.98(5) keV | 45(5) µs | 5/2+ |
| $^{250}$Cf | 98 | 152 | 250.0764061(22) | 13.08(9) a | 0+ |
| $^{251}$Cf | 98 | 153 | 251.079587(5) | 900(40) a | 1/2+ |
| $^{252}$Cf | 98 | 154 | 252.081626(5) | 2.645(8) a | 0+ |
| $^{253}$Cf | 98 | 155 | 253.085133(7) | 17.81(8) d | (7/2+) |
| $^{254}$Cf | 98 | 156 | 254.087323(13) | 60.5(2) d | 0+ |
| $^{255}$Cf | 98 | 157 | 255.09105(22)# | 85(18) min | (7/2+) |
| $^{256}$Cf | 98 | 158 | 256.09344(32)# | 12.3(12) min | 0+ |

### Notes

* Els valors marcats amb # no estan derivats únicament de dades experimentals, sinó que en part es basen en tendències sistemàtiques. Els espins amb arguments d'assignació febles es troben entre parèntesis.
* Les incerteses es troben en forma concisa entre parèntesis després dels últims dígits corresponents. Els valors d'incertesa indiquen una desviació estàndard, tret de la composició isotòpica i la massa atòmica estàndard de la IUPAC, que utilitzen incerteses expandides.

## Referències

* ↑ http://adsabs.harvard.edu/full/1965ApJ...142..189C
Index de pàgines d'isòtops · Taula de núclids :
| Isòtop més lleuger | Isòtop actual | Isòtop més pesant |
| Isòtops del berkeli | Isòtops del californi | Isòtops de l'einsteini |
# Shevit

Shevit en hebreu, el setè any en català, és el cinquè tractat de l'ordre Zeraïm (en català "llavors") de la Mixnà i del Talmud.
Analitza totes les lleis sobre la pràctica de deixar la terra en repòs en el setè any del cicle agrícola, les lleis dels productes de la Shemità (el producte d'aquest setè any, l'any sabàtic de la Terra) i la condonació dels deutes.
També s'analitza el 50è any, conegut com a HaYovel, l'any del Jubileu, on tots els esclaus han de ser posats en llibertat, i totes les terres han de ser retornades al propietari original de l'època de Josuè, quan la Terra d'Israel va ser dividida entre les tribus d'Israel. Aquest tractat té moltes aplicacions en l'actualitat a Israel, on la pràctica de la Shemità és encara avui complerta. De setembre de 2007 fins a setembre de 2008 va ser un any de Shemità. El període anterior va ser entre 2000 i 2001.

## Referències

* ↑ Encyclopedia of Judaism: Shevi'It
* ↑ Cesar el Trabajo de la Tierra en el Año Sabatico ("Sheviit")
Zeraïm (סדר זרעים)
Berajot
Peah
Demai
Kilayim
Shevit
Terumot
Maserot
Maaser Sheni
Halah
Orlah
Bikurim :
# Constitució de la República de Moçambic

La constitució de la República de Moçambic és la llei màxima de la República de Moçambic, actualment en vigor com a constitució aprovada el 16 de novembre de 2004.

## Preàmbul

El preàmbul de l'actual Constitució diu el següent:
| « | La lluita armada per l'alliberament nacional, responent a les aspiracions seculars del nostre poble, va reunir els patriotes de tots els nivells de la societat de Moçambic en el mateix ideal de llibertat, unitat, justícia i progrés, el propòsit era alliberar la terra i l'home. Obtinguda la independència nacional el 25 de juny de 1975, es va tornar al poble de Moçambic els drets i llibertats fonamentals. La Constitució de 1990 va introduir l'estat de dret democràtic, basat en la separació i interdependència de poders i el pluralisme, l'alliberament dels paràmetres estructurals de la modernització, el que contribueix decisivament a la creació d'un clima democràtic que va portar el país a la celebració de les primeres eleccions multipartidistes . Aquesta Constitució reafirma, desenvolupa i aprofundeix els principis fonamentals de l'Estat de Moçambic, consagra el caràcter sobirà de l'estat de dret democràtic basat en el pluralisme d'expressió, l'organització del partit i el respecte i garantia dels drets i les llibertats fonamentals dels ciutadans. L'àmplia participació dels ciutadans en la presa de la Llei Fonamental reflecteix el consens resultant de la saviesa de l'enfortiment de la democràcia i la unitat nacional. | » |
| — - CONSTITUIÇÃO DA REPÚBLICA (de moçambique), Preâmbulo |||

## Història

La primera Constitució de Moçambic fou aprovada el 20 de juliol de 1975 i tenia esmenes aprovades per l'Assemblea del Poble el 13 d'agost de 1978 i el text es denomina Constitució de la República de Moçambic, va ser el preàmbul del text de la Declaració d'Independència de Moçambic donada per Samora Machel i consistia en 80 articles. L'article 80 diu: La Constitució de la República Popular de Moçambic entrarà en vigor les zero hores del dia 25 de juny de 1975.
El 2 de novembre de 1990 l'Assemblea Popular va aprovar una nova Constitució que regeix l'Estat de Moçambic, que tenia 206 articles i va entrar en vigor el 30 de novembre de 1990 (art.206).
El 16 de novembre de 2004 l'Assemblea de la República aprovà una nova Constitució Política que consta d'uns 306 articles.

## Vegeu també

* Història de Moçambic
* Guerra Civil de Moçambic

## Referències

* 1 2 3 CONSTITUIÇÃO DA REPÚBLICA Arxivat 2009-08-06 a Wayback Machine.. Portal do governo. Visitat em 5 de gener de 2014
* ↑ BRASIL, Senado Federal do. Constituições estrangeiras.vol. 3. Brasília; subsecretaria de edições técnicas, 1987.
* ↑ Constituição da República de Moçambique . Senado do Brasil. Visitat en 5 de gener de 2014

## Enllaços externs

* Portal do governo de Moçambique (portuguès)
# Francesc Xavier Moya García

Francesc Xavier Moya García (Barcelona, 23 de novembre de 1967 - Barcelona, 7 d'octubre de 2023), conegut simplement com a Xavi Moya, fou un boxejador català, campió del món de full contact i kung fu.

## Trajectòria

Es proclamà campió d'Europa (1990) i del món (1991) de kung fu. Guanyà la medalla de bronze als Campionats d'Espanya de taekwondo (1989). Com a boxejador fou en tres ocasions campió d'Espanya de pes mitjà i fou campió de Catalunya amateur. A més fou campió d'Europa i del món de full-contact professional i de kick-boxing. L'any 2009 rebé el Premi President Companys atorgat per la Plataforma Pro Seleccions Esportives Catalanes per la seva la defensa de les seleccions esportives catalanes i la seva participació en el primer espot televisiu en favor de l'oficialitat de les seleccions on hi participaren els sis capitans. Feia vida al barri del Clot.
Va morir d'accident de moto el 7 d'octubre de 2023.

## Palmarès
### Boxa

* 3 Campionat d'Espanya pes mitjà
* 1 Campionat de Catalunya amateur
* 1 Campionat Intercontinental IBF
* 1 Campionat del Món TWBA

### Kung Fu

* 1 Campionat d'Europa: 1990
* 1 Campionat del Món: 1991

### Full Contact

* 9 Campionat del Món (2 WKA, 4 WKN, 3 WKL Kick Boxing)
* 7 Campionat d'Europa (3 ISKA, 3 WKA, 1 WKN)

### Arts marcials mixtes (MMA)

* 1 Campionat d'Espanya de Vale Tudo

## Referències

* ↑ Xavi Moya: "El 'Rocky' és una pel·lícula, no boxa" Arxivat 2011-06-10 a Wayback Machine., Televisió de Catalunya.
* 1 2 3 4 «Francesc Xavier Moya García». Gran Enciclopèdia Catalana, 28-02-2014. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Xavi Moya, una vida entre els rings de mig món i el barri del Clot segada de cop». El Nacional, 14-10-2023. [Consulta: 27 juny 2024].
* ↑ «Mor en accident de trànsit Xavi Moya, referent de la boxa i les arts marcials a Catalunya», 08-10-2023. [Consulta: 8 octubre 2023].
* ↑ «Palmarés». Gym Esport Rogent. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Guerres messèniques

Guerres messèniques és el nom que porten tres conflictes armats entre Esparta i els messenis lliurats entre el segle viii aC i el segle v aC.
Per els detalls vegeu:
* Primera guerra messènica
* Segona guerra messènica
* Tercera guerra messènica
# Cúmulus

El cúmulus o cúmul (Cu) (del llatí, «acumulació») és un núvol que s'assembla a una massa feta de cotó fluix, amb túmuls i/o torres, de base aplanada i amb una part superior semblant a la d'una coliflor. Els cúmuls es formen a la troposfera, a altituds que van des de 500 a 6.000 m, i sovint s'escampen en denses formacions de paquets apilats, per convecció. Els corrents d'aire amb força ascendent, coneguts com a termals, pugen a una alçada on la humitat de l'aire pot començar a condensar-se. Degut a això, els cúmuls creixen verticalment en lloc d'horitzontalment. Són, per aquesta raó, aprofitats pels pilots d'aparells de vol sense motor per a mantenir-se en aquests corrents convectius (les termals) durant llargues estones.
Tot i que molt més comuns en dates caloroses, es poden formar a qualsevol període de l'any, sempre que les condicions siguin les necessàries, de manera que puguin créixer i passar a ser cumulonimbes, els quals portaran tempestes i pluges. Els cúmuls sovint es formen en temps d'anticicló, tot i que de vegades l'aire descendent anticiclònic produeix una capa d'inversió que impedeix l'ascens de l'aire a altures on la seva humitat podria condensar-se. En aquestes condicions, els cúmuls no es formen i el cel continua clar. En molts casos, aquest procés dura uns tres quarts d'hora.

## Formació

Els cúmuls són núvols de desenvolupament vertical que tenen la seva base en el nivell dels núvols baixos, però que es poden estendre (no és imprescindible) pels tres pisos que defineixen els núvols. Són núvols espessos, separats, de contorns ben definits i retallats, que es desenvolupen verticalment en forma de protuberàncies, cúpules o torres. Estan constituïts principalment per gotes d'aigua i sovint a la part alta, allà on la temperatura és inferior als 0°, per cristalls de glaç.

## Observació

Les parts il·luminades pel sol adquireixen sovint un color blanc immaculat i lluent, mentre que la base, molt més fosca, és sensiblement horitzontal. Hi ha molta varietat de gruix i extensió. Els més petits i agrupats indiquen temps estable, i es formen i creixen durant la primera part del dia. Quan el sol comença a baixar a l'horitzó, eixamplen la seva base, minven l'altura i esdevenen estratocúmuls. Aquests núvols no es desplacen en horitzontal pràcticament i neixen i desapareixen a la mateixa zona. Quan són grossos i es desplacen horitzontalment associats amb altoestrats o en un cel caòtic, poden produir precipitacions febles i alguns xàfecs, en aquest últim cas més habituals en latituds tropicals que a la zona mideterrània.

## Tipus de cúmuls

* Cumulus castellanus
* Cumulus congestus
* Cumulus fractus
* Cumulus humilis
* Cumulus mediocris
* Cumulonimbe

## Galeria

* Cúmuls sobre unes runes a Mèxic, mostrant formes pomposes i denses
* La Lluna i cúmuls
* Cúmuls

## Referències

* ↑ «Cúmulus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Servei Meteorològic de Catalunya. «Cúmuls». Web. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 4 agost 2014]. CC-BY-SA-3.0
# Bandera d'Ontario

La bandera d'Ontario, adoptada el 25 de maig de 1965 a través de la Flag Act, reprodueix el disseny de la "Red Ensign" (és a dir, un camp vermell amb la bandera del Regne Unit o "Union Jack" situada al cantó del pal) amb escut provincial sobre el camp. La bandera representa les arrels d'Ontario com a part de l'Imperi Britànic i simbolitzant la lleialtat de la província vers el Canadà. La proporció de la bandera és 1:2.
L'escut provincial es compon de tres fulles d'auró en or en un fons de color verd, per sobre del qual se situa una franja blanca amb la creu de Sant Jordi.

## Història

Fins al 1965, la "Red Ensign" canadenca era la bandera que onejava a l'Assemblea legislativa d'Ontario i als edificis governamentals. El 1964, el govern federal va decidir reemplaçar la "Red Ensing" per l'actual bandera del Canadà. Aquesta decisió fou extremadament impopular sobretot entre els habitants de les àrees rural, que formaven la base política del Partit Progressista Conservador del primer ministre John Robarts. Robarts va proposar que la província tingués la seva pròpia bandera, i que aquesta tingués el disseny de la "Red Ensing" com l'antiga bandera canadenca. La diferència era que l'escut situat al camp seria substituït pel de la província d'Ontario. La bandera finalment fou adoptada per l'Assemblea legislativa el 14 d'abril de 1965, però al portar la bandera del Regne Unit al cantó era necessari el permís sobirà, el qual es va rebre el 21 de maig del mateix any.

## Banderes similars

* "Red Ensign" canadenca 1957-1965.
* "Red Ensign" canadenca 1921-1957.
* "Red Ensign" canadenca 1868-1921.
* Bandera de Manitoba, Canadà

## Referències

* ↑ «Flag Act, R.S.O. 1990, c. F.20» (en anglès). Ontario. E-Laws. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ «Ontario's Symbols» (en anglès). Legislative Assembly of Ontario. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2015. [Consulta: 9 novembre 2015].
* ↑ Fraser, Alister B. «Ontario» (en anglès). Flags of Canada. [Consulta: 9 novembre 2015].

## Vegeu també

* Símbols d'Ontario
* Llista de les banderes del Canadà
# Shrub Oak

Shrub Oak és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.812 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shrub Oak tenia 1.812 habitants, 601 habitatges, i 495 famílies. La densitat de població era de 434,5 habitants per km².
Dels 601 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,6% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 17,5% no eren unitats familiars. En el 14,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,01 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 80.108 $ i la renda mediana per família de 87.226 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.432 $ mentre que les dones 36.523 $. La renda per capita de la població era de 29.499 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shrub Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shrub Oak». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francesc Xavier Llorens i Barba

Francesc Xavier Llorens i Barba (Vilafranca del Penedès, 1820 - Barcelona, 23 d'abril de 1872) fou un filòsof català, professor a la Universitat de Barcelona i fundador de l'Escola de Filosofia de Barcelona, conjuntament amb el seu mestre Ramon Martí d'Eixalà. La seva teoria del sentit comú i la primacia que dona a l'observació i a la psicologia ha marcat profundament l'estil filosòfic català.
Fou fill del militar Vicenç Llorens i de la seva esposa, Francesca Barba, naturals de Vilafranca del Penedès.
Considerà que la metafísica tendeix a ser una síntesi de racionalisme i empirisme, en la mesura que té per objecte la veritat. Fou membre numerari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi i de la Reial Acadèmia de Bones Lletres (1852).

## Pensament

Francesc Xavier Llorens i Barba estava convençut que si es volia agafar el tren del saber i posar-se a l'altura dels països culturalment més avançats calia iniciar un mestratge socràtic. Això volia dir relligar la vida amb el pensament, situar l'ésser humà al bell mig de la ciència filosòfica i, al mateix temps, assumir els postulats de la filosofia escocesa del sentit comú per, alhora, reprendre el bo i millor de la història de la filosofia (Plató, Descartes, Locke…). En aquesta decisió va seguir els passos de Ramon Martí d'Eixalà. Tanmateix, si Martí d'Eixalà va arribar a la filosofia escocesa a través de França i es va centrar en la figura de Thomas Reid (1710-1796), Llorens i Barba va anar a les fonts originals de la filosofia escocesa i va incorporar a la seva aportació les obres de William Stirling Hamilton (1788-1856), Dugald Stewart (1753-1828), deixeble i biògraf de Reid, i de Henry Longueville Mansel (1820-1871). A més, el mestratge de Llorens i Barba va influir, de maneres diverses i en graus diversos, en Josep de Letamendi (1828-1897), Jaume Serra Húnter (1878-1943), Francesc Mirabent i Vilaplana (1888-1952), Tomàs Carreras i Artau (1879-1954), Francesc Pujols (1882-1962), Alexandre Sanvisens (1918-1995), Ignasi Maria de Ferran (1839-1880) i altres filòsofs i pensadors catalans del segle xx. En conseqüència, es pot dir que en aquest capdavanter del moviment de la Renaixença hi ha les arrels de la filosofia catalana contemporània. La seva influència, però, més pedagògica que ideològica, depassa l'àmbit estricte de la filosofia i del món acadèmic i també la trobem en els àmbits del dret i de l'antropologia.
El 2019 la Universitat de Barcelona va crear la càtedra Llorens i Barba, dirigida per Josep Montserrat Molas.

## Referències

* 1 2 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1872, número de registre 2484.
* ↑ «Filosofia del sentit comú». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: juny 2013].
* ↑ «Càtedra UB Llorens i Barba. Ciutat de Vilafranca». [Consulta: 29 novembre 2022].
* ↑ «Es crea la càtedra de filosofia Llorens i barba / Ciutat de Vilafranca». [Consulta: 29 novembre 2022].
# Glòria Bañon Fàbregas

Glòria Bañon Fàbregas (el Clot, 1955) és una dirigent associativa catalana. El 1968 es va fer sòcia de la cooperativa de consum llavors anomenada La Hormiga Martinense. En aquesta entitat es va integrar en un grup de teatre amateur i en un altre de ball. Al llarg dels anys setanta va començar a participar activament en el món de les festes majors i en la vida associativa del barri.
La crisi de finals dels anys 1970 va fer perillar l'entitat i va impulsar un període de lluites i reivindicacions que va acabar, el 4 de febrer de 1983, amb la compra de la Formiga Martinenca per part de l'Ajuntament i la firma d'un acord de cessió. Uns anys després es va incorporar a la gestió de l'entitat —, que s'havia constituït en societat cooperativa per a treballar en l'àmbit de la cultura— com a vocal de la junta. El 1990 en va ser nomenada sotspresidenta, el 1992 comptable i el 1999 n'assolí la presidència.
En tots aquests anys, per tal de recuperar l'antiga importància social, la Formiga ha diversificat les seves activitats i ha potenciat la seva presència en la vida del barri. S'han ampliat els locals amb la incorporació de la planta baixa, abans ocupada per la cooperativa de consum, i entre març de 2002 i març de 2003 s'hi celebrà el centenari de l'entitat. Des de la presidència ha lluitat per tal d'obrir la Formiga a la gent gran i a les persones discapacitades.
Glòria Bañón ha tingut un interès especial en la promoció del teatre amateur: ha impulsat activitats en centres com l'Antiga del Camp de l'Arpa o la Cooperativa La Amistad, i ha acollit al si de la Formiga l'Escola d'Actors de Barcelona i altres entitats del barri que no tenien local propi, com l'Orfeó Martinenc. També és membre de la Comissió Permanent de Civisme de Barcelona. El 2007 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Referències

* (català) Biografia a la memòria de les Medalles d'Honor de 2007
# Gunnar Jansson

«Gunnar Jansson» té aquests significats:
* Gunnar Jansson (1897 - 1953), atleta suec
* Gunnar Jansson (1907 - 1998), futbolista suec
* Gunnar Jansson (1944 -), polític de les Illes Åland
# Meidiàmids

Els meidiàmids (Meidiamidae) constitueixen una família de proseriats litòfors. Presenten un cervell encapsulat i un diverticle intestinal pre-cerebral. També es caracteritzen per tenir nuclis intraepidèrmics i l'epidermis està totalment ciliada.

## Referències

* ↑ Ernest R. Schockaert, Marco Curini-Galletti, Wouter de Ridder, Odile Volonterio, Tom Artois, 2009. A new family of lithophoran Proseriata (Platyhelminthes), with the description of seven new species from the Indo-Pacific and South America, and the proposal of three new genera. Zoological Journal of the Linnean Society 155:759-773.
# Font de la plaça del Carme (Valls)

La Font de la plaça del Carme és una font del municipi de Valls (Alt Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font de planta quadrada amb quatres piques, una a cada cantó. En el centre de la font s'aixeca un obelisc de tronc piramidal amb motllures rectes i coronat per una esfera. Els brolladors surten de la boca de quatre figures de peixos, que compositivament s'integren en l'estructura vertical de la font. A les cares de l'obelisc hi ha, en la seva part central, un escut i una inscripció amb la data de 1816. El material emprat és la pedra.

## Història

Fou construïda al Pati l'any 1816 com a commemoració de la portada de l'aigua al poble.
El 28 de febrer de 1842 la font fou traslladada a la placeta de Can Tafarra. El 1873 va experimentar un nou trasllat, a un extrem de la plaça del Carme, i posteriorment ocupà l'emplaçament actual al centre de la plaça, davant l'església del Carme. La pica de la font va ser canviada

## Referències

* 1 2 3 «Font de la plaça del Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].
# George Williams

George Christopher Williams (nascut el 7 setembre 1995) és un futbolista professional gal·lès que juga al Gillingham, cedit pel Fulham, i l'equip nacional de Gal·les.

## Trajectòria
### Milton Keynes Dons

El 12 de novembre 2011 Williams va fer el seu debut en la victòria de la FA Cup contra el Nantwich Town, convertint-se en el jugador més jove del Milton Keynes Dons, abans de marcar el seu primer gol en categoria professional amb 16 anys, dos mesos i cinc dies d'edat. El gol també el va convertir en el golejador més jove de la FA Cup.

## Referències

* ↑ «MK Dons 6–0 Nantwich Town». BBC Sport, 12-11-2011.
* ↑ «ROBBO: BOY DON GOOD». Milton Keynes Dons FC, 12-11-2011.

## Enllaços externs

* George Williams profile at Fulham F.C.
* Dades estadístiques sobre George Williams a soccerbase.com