OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions presidencials armènies de 1998

Les Eleccions presidencials armènies de 1998 van tenir lloc el 19 i 30 de març de 1998 per a escollir el president d'Armènia. Cap candidat va obtenir la majoria en la primera volta. No obstant això, tant l'oposició i els observadors internacionals van dir que les eleccions havien vist grans quantitats de frau electoral i l'oposició no reconeix els resultats de les eleccions.

## Election results

| Candidats i partits nominants | Vots 1a volta | % | Vots 2a volta | % |
| Robert Kocharyan - Independent | 545,938 | 38,50% | 908,613 | 58,91% |
| Karen Demirchyan – Iniciativa Civil | 431,967 | 30,46% | 618,764 | 40,12% |
| Vazgen Manukyan – Unió Nacional Democràtica | 172,449 | 12,16% | | |
| Sergey Badalyan – Partit Comunista | 155,023 | 10,93% | | |
| Paruyr Hayrikyan – Unió per l'Autodeterminació Nacional | 76,212 | 5,37% | | |
| Altres cantidats – Altres partits | 26,434 | 1,86% | | |
| Font: IFES: Election Guide |||||
# Slanec

Slanec (en alemany, Salzburg o Zalantz; en hongarès, Nagyszalánc; en llatí, Castrum Salis) és un poble i municipi al districte de Košice-okolie a la regió de Košice, a l'est d'Eslovàquia.
* Vista de Slanec
* Carrer de Slanec
* Carrer de Slanec

## Geografia

El poble es troba a 345 metres d'altitud i té una superfície de 20.459 km². Està situat al centre de la regió, a la conca hidrogràfica del riu Sajó (afluent dret del Tisza) i prop de la frontera amb la regió de Prešov i amb Hongria.
El poble donar nom a una cadena de petites muntanyes, els turons de Slanec (en eslovac, Slancké Vrchy) d'origen volcànic que s'estén de nord a sud de Prešov cap a la frontera amb Hongria. Continuen en aquest país amb el nom de Zemplen.

## Història

En els registres històrics, el poble va ser esmentat per primera vegada el 1230 (Castrum Salis) com a fortalesa important. El 1270 el rei [Esteve V d'Hongria] va donar el castell al mestre Reinhold. Els nous senyors de Slanec van donar suport al rei Přemysl Otakar II contra el rei Ladislau en la conquesta del tron de Bohèmia. El rei Ladislau va conquerir Slanec el 1281. El 1299 el castell va passar a la família noble Szalanczyi i, successivament, als propietaris de terres amb els cognoms de Lossonczy i Forgách. El 1649 fou assetjada pel rebel condottiere György Rákoczi.

## Transport

El poble disposa d'una estació de ferrocarril de la línia Košice - Čierna nad Tisou.

## Patrimoni cultural

* El castell de Slanec: Les ruïnes d'un castell gòtic originari de la primera meitat del segle xiii. El primer esment escrit del castell és del 1281. L'edifici original era una torre residencial de tres plantes amb una galeria defensiva. Va ser habitat entre els segles xiv i xv. A banda de la família Arpád, els propietaris del castell pertanyien a la família Druget i a la família Forgáč. El castell va quedar deshabitat el 1679 durant les revoltes anti-Habsburg. Actualment s'està conservant.
* L'Església catòlica romana de St. Esteve: Un edifici senzill d'una sola nau amb presbiteri segmentat i una torre del 1754. L'església té façanes llises i finestres semicirculars. La torre està acabada per un sostre piramidal.
* L'Església reformada: Edifici tolerant d'una sola nau amb un extrem segmental i una torre del 1784. A l'interior, hi ha dos emporis de fusta oposats i un púlpit situat al centre. El sostre és de volta amb una volta prussiana. La façana de l'església és llisa amb finestres semicirculars. La torre està dividida per pilastres i acabada per un sostre en forma de campana.
* En el passat, es trobava al poble la Casa pairal Forgáčovský, un edifici classicista de la planta baixa del segle xix. Va ser enderrocada el 1947.
* Castell de Slanec
* Església católica romana de Slanec
* Església reformada de Slanec

## Referències

* ↑ «Registre obnovenej evidencie pozemkov» (en eslovac). ÚGKK.
* ↑ Balla, Terézia. Abaúj-Tornai Református Egyházmegye 2 (en eslovac). Debrecín: Magyar Református Gyűjteményi Tanácsa, 2011. ISBN 978-963-89472-0-8.

## Enllaços externs

* Estadístiques Arxivat 2007-11-16 a Wayback Machine.
* Informació
# EMC Corporation

EMC Corporation (NYSE EMC) és una empresa, inclosa a les llistes Fortune 500 i S&P 500, fabricant de programari, sistemes i emmagatzemament d'informació per a l'administració. La seu matriu es troba a Hopkinton, Massachusetts.
EMC desenvolupa productes d'emmagatzemament per al segment empresarial, inclòs maquinari per a RAID i programari per administrar l'emmagatzemament de dades. El seu producte principal és el Symmetrix. La línia CLARiiON fou adquirida amb la compra de Data General.
En data 12 d'octubre de 2015, es va fer pública l'adquisició de la corporació per part de Dell, per un import de 67.000 milions de dòlars.

## Referències

* ↑ «Dell compra EMC por 67.000 millones de dólares» (en castellà). Expansion.com. [Consulta: 10 desembre 2015].
# Teatre Circ

«Teatre Circ» té aquests significats:
* Teatre Circ Barcelonès
* Teatre Circ de Reus
* Teatre Circ Espanyol (Barcelona)
* Teatre Circ Olympia (Barcelona, Ronda de Sant Pau)
i amb el nom de Teatro Circo
* Teatro Circo (Albacete)
* Teatro Circo Apolo (El Algar, Cartagena)
# Ivan Hašek

Ivan Hašek (Městec Králové, República Txeca, 6 de setembre de 1963) és un exfutbolista txec. Va disputar 55 partits amb la selecció de Txecoslovàquia i la de la República Txeca. Actualment fa d'entrenador de la Selecció de futbol de la República Txeca.

## Referències

* ↑ National Football Teams

## Enllaços externs

* Ivan Hašek – Fitxa i estadístiques a la UEFA
* Ivan Hašek a National-Football-Teams.com (anglès)
* Ivan Hašek al web de l'RC Strasbourg (francès)
# El hombre de la diligencia

El hombre de la diligencia és una pel·lícula hispanoitaliana de 1964 dirigida per José María Elorrieta. Va ser el primer western dirigida per un director espanyol. Pertany al subgènere conegut com a spaghetti western. El guió es va basar en una novel·la d'Eduardo Guzmán.

## Argument

En una parada aïllada al desert d'Arizona, a Steve Loman se li acosten alguns amics proscrits. Li expliquen que una caravana amb el jutge corrupte Driscoll, la seva promesa Ruth, el seu germà jove Jimmy i un jugador de cartes s'estan acostant a la parada amb una quantitat gran de diners. Com el Apatxes dirigits per Gerónimo estan en peu de guerra, seria molt fàcil que Loman es vengés de Driscoll que el va enviar a la presó amb una acusació falsa que també va arruïnar la seva carrera a l'exèrcit, i repartir-se els diners amb els proscrits i viatjar a Mèxic. Loman rebutja.
La caravana arriva i és atacada pels apatxes.

## Repartiment

* Frank Latimore: Major Loman
* Núria Torray
* Jesús Puente: Jutge Todd Driscoll
* George Martin
* Ángel Ortiz
* Liza Moreno: Lou / Ruth

## Referències

* ↑ «El hombre de la diligencia». IMDb.
* ↑ «El hombre de la diligencia». FIlmaffinity.
# Slanská Huta

Slanská Huta és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1772.
# Pyrolobus

Pyrolobus és un gènere de arqueus microorganismes. Comprèn l'espècie P. fumarii, l'organisme més termòfil de tots els coneguts. És incapaç de créixer a menys de 90 °C i la seva temperatura màxima de creixement és de 113 °C, la major de tots els organismes coneguts. S'ha aïllat en una font hidrotermal de la Dorsal Atlàntica.
És un organisme anaerobi que obté energia de la reducció del nitrat (formant amoníac) o tiosulfat (formant sulfur d'hidrogen). També pot créixer sota condicions microaeròbies oxidant hidrogen.

## Referències

* I. Blöchl, R. Rachel, S. Burggraf, D. Hafenbradl, H.W. Jannasch, and KO Stetter, Pyrolobus fumarii, gen. and sp. nov., represents a novell group of archaea, extending the upper temperature limit for life to 113 °C. Extremophiles, 1997, 1, 14-21.
# Puig d'Aguilera

El Puig d'Aguilera és una muntanya de 626 metres que es troba entre els municipis de Castellolí i Òdena, a la comarca de l'Anoia.
El nom d'aquest puig, Aguilera, prové del llatí "aquilaria" que vol dir lloc on nien les àguiles. D'aquesta muntanya pren el nom el mas Aguilera, conegut com de la Costa des del segle xvi. Aquesta casa pairal està situada al vessant de la muntanya, vers Òdena, i la trobem documentada ja des del període medieval. En la part més alta d'aquest puig, es conserva un edifici que fou destinat en el decurs de la guerra civil espanyola a la vigilància antiaèria, i uns refugis d'aquest mateix període.
El cim es pot observar perfectament des de l'A-2, tram de Castellolí.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 277115001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Puig d'Agulles

El Puig d'Agulles és una muntanya de 653 metres que es troba entre els municipis de Gelida a l'Alt Penedès i de Cervelló i Corbera de Llobregat al Baix Llobregat. És el punt culminant de la Serra de l'Ordal.
Aquest cim està inclòs al Repte dels 100 cims de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 282125001) i una cabana de guaita de prevenció d'incendis en molt mal estat. S'hi va estrenar el 1996 el radar meteorològic de l'aleshores Instituto Nacional de Meteorologia, actualment l'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET). La mala col·laboració de l'AEMET i el Servei meteorològic de Catalunya va necessitar d'un segon radar al puig Bernat, molt a prop del primer. Hi ha un projecte de reforestació d'una part del puig en el marc del projecte «Arba-Sistema Litoral» per tal de recuperar el bosc autòcton.

## Referències

* ↑ «Puig d'Agulles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Puig d'Agulles». Repte 100 cims. Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. [Consulta: 3 febrer 2018].
* ↑ Raventós Hill, Joan. A peu per l'Alt Penedès. Cossetània Edicions, 2004, p. 216. ISBN 978-84-9791-058-3.
* ↑ Gómez, Néstor. «Història dels radars meteorològics a Catalunya». El Temps. CCMA, 04-08-2016. [Consulta: 10 desembre 2019].
* ↑ Martín i Vide, Javier. «L'evolució del clima regional i local a Catalunya als darrers quaranta anys. Conceptes nous i recomanacions de futur». A: Natura, ús o abús? (2018). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2019, p. 24-25. ISBN 978-84-9965-457-7.
* ↑ «Plantation site Puig d'Agulles». ARBA Sistema Litoral. Tree-Nation - Project’s plantation sites, 06-02-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-10. [Consulta: 10 desembre 2019].
# Stari Ras

Stari Ras (serbi cirílic: Стари Рас; català: Antiga Ras), conegut en la seva època com Ras, va ser una de les primeres capitals de l'estat medieval serbi de Raška, i la més important durant un llarg període. Està inscrita en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1979.
Situada a la regió d'avui de Raška o Sandžak (nom turc), Sèrbia, la ciutat va ser al centre de l'estat medieval que va començar a estendre's en totes direccions. Va ser fundat entre els segles viii i X i fou abandonat en algun moment del segle xiii.
La seva posició favorable a la zona coneguda com l'antiga Sèrbia, al llarg de la gorja de Raška, a la cruïlla entre la mar Adriàtica i el Principat de Zeta, a l'oest de Bòsnia i a l'est de Kosovo, s'afegí a la seva importància com a ciutat.
Hi ha un grup impressionant de monuments medievals que consisteix en fortaleses, esglésies i monestirs. El monestir de Sopoćani ens recorda els contactes entre el món occidental i el romà d'Orient.
Avui en dia la ciutat està en ruïnes, no tancades i en la seva majoria sense protecció, prop de la ciutat de Novi Pazar, que probablement va començar la seva existència com un enclavament comercial de Ras. No obstant això, hi ha plans per a la futura reconstrucció del lloc. Stari Ras, en combinació amb el proper monestir de Sopoćani, forma part del Patrimoni de la Humanitat, i el monestir de Stari Ras del segle xii està sent reconstruït i també pot ser inclòs en la Llista del Patrimoni Mundial de la Humanitat amb els altres monuments.
Stari Ras i Sopoćani, llocs del Patrimoni Mundial de la Humanitat, no estan gaire lluny un de l'altre, i són del Patrimoni de la Humanitat de Sèrbia, amb el magnífic monestir medieval i les esglésies de Studenica. L'església del segle viii de Petrova és una de les més antigues dels Balcans.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Stari Ras and Sopoćani» (en anglès). [Consulta: 17 febrer 2021].
# Supercopa d'Espanya de bàsquet de 2009

La Supercopa espanyola de bàsquet 2009 es va disputar al Centro Insular de Deportes, a Las Palmas. Els equips participants van ser:
* Gran Canaria 2014 - equip organitzador
* Regal FC Barcelona - Campió de la Lliga ACB 2008/09
* Caja Laboral Baskonia - Campió de la Copa del Rei de bàsquet 2009
* Reial Madrid - 4t lloc a la Lliga ACB 2008/09

## Quadre resum

| Semifinals | Semifinals | | | Final | Final |
| 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas |
| Gran Canaria 2014 | 51 | |
| Regal FC Barcelona | 74 | |
| | | | | 3 d'octubre - Las Palmas | 3 d'octubre - Las Palmas |
| | | | | Regal FC Barcelona | 86 |
| | | | | Reial Madrid | 82 |
| 2 d'octubre - Las Palmas | 2 d'octubre - Las Palmas | | |
| Caja Laboral Baskonia | 62 | | |
| Reial Madrid | 87 | | | |

## Semifinals

| 2 d'octubre del 2009, 18:30 |
| 2 d'octubre del 2009, 18:30 | Gran Canaria 2014 Pts. McDonald 12 Reb. Augustine 10 Ass. Fisher 2 | 51-74 1Q 13-15 2Q 13-24 3Q 15-19 4Q 10-16 | Regal FC Barcelona Pts. N'Dong 13 Reb. N'Dong 6 Ass. Rubio, Navarro 6 | Centro Insular de Deportes, Las Palmas Francisco de la Maza Miguel Ángel Pérez Pérez Antonio Conde |
| 2 d'octubre del 2009, 21:00 |
| 2 d'octubre del 2009, 21:00 | Caja Laboral Baskonia Pts. Teletovic 17 Reb. Barac 4 Ass. Ribas 5 | 62-87 1Q 18-30 2Q 07-18 3Q 22-18 4Q 15-21 | Reial Madrid Pts. Bullock 13 Reb. Hervelle 7 Ass. Llull 5 | Centro Insular de Deportes, Las Palmas Juan Carlos Arteaga Jose Antonio Martín Bertrán Óscar Perea |

## Final

| 3 d'octubre del 2009, 19:00 |
| 3 d'octubre del 2009, 19:00 | Regal FC Barcelona Pts. Navarro 22 Reb. Lorbek 7 Ass. Navarro 5 | 86-82 1Q 29-27 2Q 17-22 3Q 20-22 4Q 20-11 | Reial Madrid Pts. Garbajosa 17 Reb. Velickovic 8 Ass. Bullock 3 | Centro Insular de Deportes, Las Palmas Juan Carlos Arteaga Pérez Pizarro Antonio Conde |
# Pècari del Chaco

El pècari del Chaco (Catagonus wagneri) és una espècie de pècari que viu a l'hàbitat sec d'arbustars, o chaco, del Paraguai, Bolívia i l'Argentina. N'hi ha gairebé 3.000 en llibertat. Es creu que és el parent vivent més proper del gènere extint Platygonus. Es tracta de l'única espècie del gènere Catagonus.
El pècari del Chaco té la distinció inusual d'haver estat descrit originalment el 1930 basant-se en fòssils i al principi es cregué que era una espècie extinta. El 1975 es descobrí que l'animal encara estava viu i prosperava a la regió paraguaiana del Chaco. Els pobles nadius coneixien bé l'animal, però els científics trigaren un cert temps a redescobrir-ne l'existència. Localment se'l coneix com a tagua.

## Referències

* ↑ Naish, Darren. «New, obscure, and nearly extinct rodents of South America, and… when fossils come alive». Tetrapod Zoology, 24-11-2008. Arxivat de l'original el 2008-12-05. [Consulta: 13 desembre 2008].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Pècari de collar

El pècari de collar (Pecari tajacu) és un mamífer que viu al sud-oest dels Estats Units, així com a Centreamèrica i Sud-amèrica, ocupant una immensa varietat d'hàbitats, des del desert de Sonora fins al Chaco, passant per boscos caducifolis i selves pluvials. És l'espècie més petita de pècari.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Sofia Hohenzollern

Sofia Hohenzollern (en alemany Sophie von Hohenzollern) va néixer a Kaliningrad (Rússia) el 31 de març de 1582 i va morir a la ciutat letona de Kuldīga el 4 de desembre de 1610. Era una princesa de la Casa de Hohenzollern, filla d'Albert Frederic de Prússia (1553-1618) i de Maria Elionor de Julich-Kleve-Berg (1550-1608).

## Matrimoni i fills

El 22 d'octubre de 1609 es va casar amb Guillem Kettler de Curlàndia (1574-1640), fill del duc de Curlàndia i Semigàlia Gotthard Kettler (1517-1587) i de la duquessa Anna de Mecklemburg-Gustrow (1533-1602). Sofia va morir en néixer el seu primer fill Jacob (1610-1682), casat amb Lluïsa Carlota de Brandenburg (1617-1676).
# Queixàs (Cabanelles)

Queixàs és un poble del municipi de Cabanelles (Alt Empordà), situat al sud del terme. L'església parroquial de Sant Martí de Queixàs és esmentada ja al segle x. Dins el seu terme hi havia l'antiga església de Sant Romà de Casamor.

## Referències

* ↑ «Queixàs (Cabanelles)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tremoleda, Joaquim; Minobis, Pep; Minobis, Berto. La Garrotxa d'Empordà. Lladó-Cabanelles. Girona: Diputació de Girona, 2003. ISBN 84-95187-53-1.
# Quela

Quela és un municipi de la província de Malanje. Té una extensió de 5.830 km² i 21.847 habitants. Comprèn les comunes de Moma, Quela i Xandele. Limita al nord amb els municipis de Cahombo i Cunda Dia Baze, a l'est amb el de Xá-Muteba, al sud amb el de Cambundi Catembo, i a l'oest amb els de Mucari i Kiuaba Nzoji.

## Referències

* ↑ Quela al web del cens d'Angola
# Puntius dunckeri

Puntius dunckeri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Malàisia i Singapur.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ahl, E. 1929. Übersicht über die lebend eingeführten asiatischen Arten der Gattung Barbus. Teil 3. Das Aquarium Oct. 1929: 165-169.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ragnar Sigurðsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Ragnar Sigurdsson (nascut el 19 de juny de 1986) és un jugador de futbol islandès que juga com defensa central amb el FK Rostov de la lliga rusa. També és internacional amb Islàndia.
# Ragnar Malm

Ragnar Malm (Estocolm, 14 de maig de 1893 - Uppsala, 1 de març de 1959) va ser un ciclista suec, que va prendre part en tres Jocs Olímpics, els disputats entre 1912 i 1924, guanyant un total de tres medalles, una d'or, una de plata i una de bronze.
El 1912 va guanyar la medalla d'or en la contrarellotge per equips, formant equip amb Axel Persson, Erik Friborg i Algot Lönn. En la contrarellotge individual acabà el vuitè. El 1920 va guanyar la medalla de plata en la mateixa prova, aquest cop formant equip amb Harry Stenqvist, Sigfrid Lundberg i Axel Persson. En la contrarellotge individual acabà el setè. El 1924 va guanyar la medalla de bronze, altre cop en la contrarellotge per equips, aquest cop formant equip amb Gunnar Sköld i Erik Bohlin. En la contrarellotge individual acabà el dissetè.
A banda d'aquests èxits guanyà una dotzena de campionats nacionals en diferents especialitats de ciclisme.

## Palmarès

* 1912
** Campió de Suècia de CRI
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de 1912 de contrarellotge per equips
* 1913
** Campió de Suècia de CRE
** 1r al Nordisk Mesterskab en CRI
* 1915
** 1r a Skandisloppet
* 1917
** Campió de Suècia de 100 km CRI
** 1r a Skandisloppet
* 1918
** Campió de Suècia de 10 km en pista
** Campió de Suècia de CRI
** Campió de Suècia de CRE
** 1r a Mälaren Runt
** 1r a Skandisloppet
* 1919
** Campió de Suècia de 10 km en pista
** Campió de Suècia de CRE
** 1r a Mälaren Runt
** 1r a Skandisloppet
* 1920
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de 1920 de contrarellotge per equips
** Campió de Suècia de 100 km CRI
** Campió de Suècia de 100 km CRE
* 1921
** Campió de Suècia de 100 km CRI
** 1r a Mälaren Runt
* 1922
** Campió de Suècia de 100 km CRI
** 1r a Mälaren Runt
** 1r a Skandisloppet
* 1923
** 1r a Mälaren Runt
* 1924
** 1r a Skandisloppet
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de 1924 de contrarellotge per equips
* 1925
** 1r a Sex-Dagars

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Ragnar Malm». [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ «Ragnar Malm - Sveriges Olympiska Kommitté» (en suec). [Consulta: 6 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Ragnar Malm a sitiodeciclismo.net
# Subprefectura de Rumoi

La Subprefectura de Rumoi (留萌振興局, Rumoi-shinkō-kyoku) és una subprefectura de Hokkaido, al Japó. La seua capital i municipi més poblat és la ciutat de Rumoi.

## Geografia

La subprefectura de Rumoi es troba al nord-oest de l'illa de Hokkaido i limita al nord amb la subprefectura de Sōya, a l'est amb la subprefectura de Kamikawa i al sud amb les subprefectures d'Ishikari i Sorachi. Cap a l'oest, Rumoi fa costa amb la mar del Japó. El riu Rumoi, de 44 quilòmetres de llargària flueix des del mont Poroshiri a la serralada de Hidaka fins a la seua desembocadura a la mar del Japó.

### Municipis

Subprefectura de Rumoi (2019) :

## Història

* 1897: Es crea la subprefectura de Mashike.
* 1914: Rumoi passa a ser la capital i la subprefectura es reanomenada "subprefectura de Rumoi".
* 1948: El municipi de Toyotomi, al districte de Teshio passa a formar part de la subprefectura de Sōya.
* 2010: Degut a la reforma administrativa duta a terme pel govern de Hokkaidō a totes les subprefectures, la subprefectura canvia la seua denominació oficial i perd una part del territori, el municipi de Horonobe passa a formar part de la subprefectura de Sōya.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2020 |
| 122.631 | 127.335 | 113.556 | 85.301 | 72.935 | 63.056 | 53.108 | 44.646 |

## Referències

* ↑ «留萌川». A: Dijitaru Daijisen (en japanese). Tokyo: Shogakukan, 2012. OCLC 56431036 [Consulta: 10 agost 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-08-25. [Consulta: 2 abril 2020].