OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Torres i Bernades

Antoni Torres i Bernades, conegut popurlament com a Ton Torres (Sabadell, Vallès Occidental, 14 de gener de 1943) fou un boxejador campió d'Espanya professional de la categoria del pes wèlter (1967, 1969) i campió d'Espanya amateur (1960) en pes superlleuger on també fou campió de Catalunya amateur (1960, 1961). Formà part de la selecció catalana i espanyola amateur. És germà del nadador olímpic Miquel Torres i Bernades.

## Inicis

Fill d'un forner campió de Catalunya de boxa en la categoria de pes pesant, l'Antoni Torres s'inicià en el món de la boxa als 10 anys, quan el seu pare el va portar al club de boxa de Sabadell. Després dels dos primers anys d'entrenaments, i amb només 12 anys, Torres es va estrenar amb una exhibició a la Festa Major de Sabadell, l'any 1955. Segons expliquen algunes fonts, Torres va eludir la prohibició de boxejar dels menors de 17 anys, falsificant la fitxa. D'aquesta manera amb 17 anys va debutar amb la selecció catalana.

## Carrera Professional

L'any 1960 va guanyar el primer títol de Campió d'Espanya Amateur, i fou seleccionat per la selecció espanyola en diferents torneigs internacionals. Era una època daurada de la boxa a Barcelona, on se celebraven vetllades al Gran Price. Torres va participar en diferents combats, a part de continuar triomfant amb la selecció espanyola. Malauradament per a la seva carrera esportiva, durant una concentració de la selecció a Leipzig, el metge de l'equip, Vicente Gil, metge del general Francisco Franco i president de la Federación Nacional de Boxeo va sentir enraonar a Torres i altres boxajadors en català. Ple d'indignació, Gil va renyar als atletes i Torres li va respondre de forma airosa i es va negar a sortir a boxejar. Aquesta acció li suposaria una desqualificació a perpetuïtat per "rojo separatista" segons el comunicat que va rebre.
Després d'això, però, i gràcies a les influències del seu germà Miquel, reconegut nedador que havia anat als Jocs Olímpics de Roma (i posteriorment a Tòquio i Mèxic), la Federació li va tornar a donar la llicència per boxejar, però com a professional, no com amateur amb les seleccions. Durant quatre anys seguits va combatre a tots els rings d'Espanya amb les quatre barres catalanes a les calces i pantalons, guanyant i revalidant el títol de Campió d'Espanya fins a deu vegades. Ton Torres va boxejar, en pes Welter, contra tres campions del món. Els darrers anys de la seva trajectòria professional, es va establir a Castellar del Vallès, i es va dedicar a boxejar molt a l'estranger: Johannesburg, Londres, Camerun, Manchester, París i l'agost de 1973 a Viena on es va retirar després de 165 combats.

## Referències

* ↑ «Antoni Torres Bernades». GDLC. Barcelona: GDLC. [Consulta: 9 febrer 2016].
* 1 2 3 4 5 Domene, Cristina «Ton Torres, el boxejador que mai seia». L'Actual, 05-02-2016 [Consulta: 9 febrer 2016].
* 1 2 «Miguel Torres, el “Konrads” de Sabadel» (en castellà). , 07-04-2009 [Consulta: 9 febrer 2016].
# Els Oriols

Els Oriols és una masia del municipi de Castellar de la Ribera a la comarca catalana del Solsonès, és a 1,5 km a l'oest del Serrat de la Torregassa.
Va ser construïda al segle xviii. És una casa més aviat petita. A la primera meitat del segle xx (1933) es va consolidar i incorporar la coberta a la masia, i es van aixecar les golfes. El 1995 va ser convertida en habitatge, se'n van restaurar les façanes i l'interior va ser adaptat al confort modern.

## Referències

* ↑ «Els Oriols». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bach i Riu, Antoni. Les Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, 1995.
* ↑ Ajuntament de Castellar de la Ribera. Pla d'ordenació urbanística municipal.

## Enllaços externs

* «Les Oriols». Fototeca del Solsonès. Arxivat de l'original el 2012-12-17. [Consulta: 2 gener 2014].
# Platja de Perales

La platja de Perales és una platja natural del municipi de l'Ampolla (Baix Ebre) situada entre el Cap Roig i la Punta de Pinyana, entre la platja del Barranc de Cap Roig, a llevant, i la platja del Cap Roig, a ponent. Té una longitud de 90 metres i una amplada mitjana de 5 metres, formada per sorra fina i còdols. S'hi accedeix pel camí de ronda, que coincideix amb el sender GR-92. No disposa de serveis, només un restaurant proper.

## Referències

* ↑ «Fitxes Classificació - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platja Perales». Diputació de Tarragona.
# Platja de Pendueles

La Platja de Pendueles és una platja de la parròquia de Pendueles, en el concejo de Llanes, Astúries. S'emmarca a les platges de la Costa oriental d'Astúries, també anomenada Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental (per la seva vegetació). Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

La platja de Pendueles, presenta forma triangular i a ella s'accedeix només a peu, utilitzant una sendera que naix de la zona d'aparcament no vigilat que té en el lloc fins al qual es pot accedir amb vehicle de motor, i acaba en unes escales. La platja està envoltada de penya-segats i unida per un tómbol al que es coneix com a illot de Los Picones.
L'incòmode jaç rocós, la falta de bons accessos, la perillositat del bany, així com no posseir cap tipus d'equipaments, excepte papereres i el servei de neteja, fa que sigui una platja poc freqüentada malgrat la bellesa paisatgística que té.

## Referències

* 1 2 «Catálogo de playas. Playa de Pendueles». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 gener 2015].
* ↑ del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 262. ISBN 978-84-8459-669-1.
* 1 2 «Playa de Pendueles» (en castellà). Portal oficial de turismo del Ayuntamiento de Llanes (Asturias, España), 31-05-2011.
* ↑ SL, EuroWeb Media, «Playa Pendueles - Castiello | Playas Llanes | Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 30-10-2017. Arxivat de l'original el 2018-09-27 [Consulta: 27 setembre 2018]. Arxivat 2018-09-27 a Wayback Machine.
# Elmira

«Elmira» té aquests significats:
* Elmira (Califòrnia)
* Elmira (Missouri)
* Elmira (Nova York)
* Elmira Heights, població dels Estats Units a l'estat de Nova York
* West Elmira, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York
# Arrià (historiador)

Arrià (en llatí Arrianus) va ser un historiador romà que va viure al temps de Maximí el Traci. Va escriure una història de l'emperador Gordià III.
Podria ser la mateixa persona que va ser cònsol l'any 243, que tenia de nom complet Luci Anni Arrià.

## Referències

* ↑ Biographical Dictionary (en anglès). Volum 3. Society for the Diffusion of Useful Knowledge, 1844, p. 641.
Viccionari
# Monteagudo de las Vicarías

Monteagudo de las Vicarías és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## El castell

El castell de Monteagudo de las Vicarías, resta ubicat en la part sud-est de l'antiga vila fronterera entre els veïns i enemics regnes d'Aragó i Castella. El castell és tan sols una part de les antigues fortificacions i muralles de la vila, de les quals encara en queden algunes restes dempeus, s'alça enfront de les comarques aragoneses com a baluard de defensa.
Es tracta d'una immensa fortalesa del segle xv d'estil gòtic-renaixentista amb massisses torres octogonals en els seus angles. Dues són més grosses i altes que la resta i dominen la comarca. La façana ha sofert importants alteracions en el curs del temps. A l'interior del recinte murallat es conserven encara dues galeries del segle xvi restaurades a la darreria del segle xx i algunes estances adornades amb guixeria de grotescs entorn d'un bell pati renaixentista.
Als anys 1970 es van restaurar els merlets, els arcs apuntats de les portes, troneres i els grans finestrals practicats al llarg del perímetre del castell. Les portes d'accés, ensorrades respecte al pla dels murs en què es troben estan protegides per matacans.

## Personatges il·lustres

María de Mendoza, filla del comte de Monteagudo, va ser la mare del comuner Juan Bravo.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
* ↑ Castillos de España (en castellà). Salvat, 1977. ISBN 978-84-345-3785-9.
# Alexandre de Hales

Alexandre de Hales (1183-1245), també conegut com a Alesius, va ser un filòsof medieval pertanyent a l'escolàstica anglesa. Nascut a Halles Owen, destaca pels seus comentaris a Pere Llombard i el seu gran nivell en el debat, que va exercitar a la universitat de París i en més de 1500 pàgines d'escrits. Quan va entrar a l'orde dels franciscans, en 1222, va crear manuals d'estudi per als monjos joves, amb resums de teologia, on barrejava la doctrina catòlica amb els ensenyaments d'Aristòtil i els menys coneguts aleshores del Pseudo-Dionís l'Aeropagita.
Va defensar que els sagraments del baptisme, la confirmació i l'orde sacerdotal imprimeixen caràcter, idea de Sant Agustí que seria declarada dogma al Concili de Trento. També va plantejar una pregunta teològica de gran repercussió posterior: s'hauria encarnat Jesús si la humanitat no hagués pecat mai?

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 5 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Entente Sportive de Sétif

L'Entente Sportive de Sétif (àrab: الوفاق الرياضي السطايفي, al-Wafāq ar-Riyāḍī as-Sṭāyfī, ‘l'Acord Esportiu de Sétif’), també conegut ES Sétif, és un club de futbol algerià de la ciutat de Sétif.

## Història

El club va ser fundat el 1958 per Ali Benaouda i Ali Layass. El club s'ha anomenat:
* Entente Sportive de Sétif (ESS) de 1958 a 1977
* Entente Pétroliers de Sétif (EPS) de 1977 a 1984
* Entente Plasticiens de Sétif (EPS) 1984 a 1988
* Entente Sportive de Sétif (ESS) de 1988 a avui
Els primers colors del club foren el verd i el blanc, canviant posteriorment al negre i blanc.

## Palmarès

* Lliga algeriana de futbol:
** 1967–68, 1986–87, 2006–07, 2008–09, 2011–12, 2012–13, 2014–15, 2016–17
* Copa algeriana de futbol:
** 1962–63, 1963–64, 1966–67, 1967–68, 1979–80, 1988–89, 2009–10, 2011–12
* Copa de Campions africana de futbol:
** 1988
* Copa de l'Àfrica del Nord de futbol:
** 2009
* Lliga de Campions aràbiga de futbol:
** 2007, 2008
* Copa afro-asiàtica de futbol:
** 1989

## Referències

* ↑ Colors del club a rsssf
* ↑ «Algeria - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Algeria - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Arro (Còrsega)

Arro (en cors Arru) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 51 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1836 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 180 | 99 | 95 | 86 | 70 | 41 | 51 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Christian Angelini | | |
# Pont de la Capella

El Pont de la Capella (en aranès Pònt dera Capèla) és un pont de Tredòs al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest pont uneix el nucli amb la dreta de Tredós, passant per sobre del riu Garona. És el primer pont que es troba la Garona en entrar a Tredòs és d'estructura senzilla, d'un sol ull, i de no gaire altura, que com més usual aprofita l'encaix del llit del riu per assentar els esperons damunt de la roca.L'arcada d'estructura semicircular,rebaixada, és extradossada a banda i banda per sengles arcs resolts amb carreus allargassats disposats en full de llibre. Els paraments presenten material de reble, de mides mitjanes en un costat, i menut en l'altre, fet que probablement té a veure amb l'adequació posterior a laa calçada, de perfil pla, amb un cert desnivell.

## Història

Els viatgers que antigament es disposaven a creuar el port de la Bonaigua creuaven primerament aquest senzill pont de pedra i entraven a pregar a la capella de Sant Esteue per sol·licitar la seva protecció miraculosa en tant perillosa aventura. El pont fou construït en 1753 d'acord amb la inscripció que figura en una pedra aigües avall.

## Referències

* 1 2 «Pont de la Capella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 febrer 2016].
# Els pescadors de Sant Pol

Los pescadors de Sant Pol (Els pescadors de Sant Pol en català normatiu) és una sarsuela en dos actes, amb llibret de Frederic Soler i música de Josep Teodor Vilar, estrenada al Teatre del Tívoli de Barcelona, el 15 d'abril de 1869.
L'acció succeeix a la platja de Sant Pol.
D'actors que van interpretar-la el dia de l'estrena.
* Agneta: Teresa Vives
* Panchita: Enriqueta Alemany
* Don Pau: Ròmul Cuello
* Jan: Eduard Mollà
* Carlos: Francisco Ferrer
* Domingo: Josep Torres
* Met: Joan Roca
* Rap: Josep Roca
* Pescador 1: Pere Corts
* Pescador 2: Joan Reniu

## Edicions

* 2ª ed.: Impremta de Salvador Bonavia. Barcelona, 1910. Col·lecció La Escena Catalana

## Referències

* ↑ «160. FREDERIC SOLER (SERAFÍ PITARRA)». Margarida Xirgu.

## Enllaços externs

* «Catàleg de les biblioteques públiques de Girona, Lleida, Tarragona i Terres de l'Ebre». Argus.
* Martínez, Mari Luz. «La sarsuela a Catalunya». Institut del Teatre.
# Black Country

Black Country (literalment ‘País Negre’ en anglès) és una zona difusament definida de la conurbació dels Midlands Occidentals formada al comtat dels Midlands Occidentals, a Anglaterra, al nord-oest de Birmingham i al sud-est de Wolverhampton. A la fi del segle xix, aquesta zona es va convertir en una de les més intensament industrialitzades del Regne Unit. Les mines de carbó del sud de Staffordshire, el procés d'obtenció de carbó de coc, i les foses de ferro i acereries que empraven el carbó local per alimentar els seus forns, produïen un nivell de pol·lució atmosfèrica igualat en pocs llocs del món.
El concepte de Black Country és relativament recent com a entitat, encara que l'expressió es va originar en els anys 1840. La creença popular pren la contaminació originada per la indústria pesant que cobria la zona de negre sutge com a l'origen de l'expressió. S'explica una anècdota (de dubtosa autenticitat) sobre com la Reina Victòria del Regne Unit ordenava baixar les persianes del seu carruatge en passar el tren reial per la regió. No obstant això, els historiadors suggereixen que és probable que el nom existís ja abans de la Revolució Industrial, perquè els filons de carbó negre apuntaven a la superfície dels cingles de la regió, i la presència d'aquest carbó donava un aspecte natural molt negre a tot el sòl.

## Referències

* ↑ Jones, Peter M. «Birmingham and the West Midlands». A: Industrial Enlightenment: Science, technology and culture in Birmingham and the West Midlands, 1760-1820 (en anglès). Manchester: Manchester University Press, 2009, p. 22. ISBN 0719077702. «The notion of the Black Country, that is to say, a crude rectangle of territory bounded by Wolverhampton and Walsall to the north and Smethwick, Halesowen and Stourbridge to the south, is also an anachronism, since the expression cannot be traced back beyond the 1840s.»
# Nombre 1024

El nombre 1024 (MXXIV) és el nombre natural que segueix al nombre 1023 i precedeix al nombre 1025. La seva representació binària és 10000000000, la representació octal 2000 i l'hexadecimal 400. La seva factorització en nombres primers és 2¹⁰ = 1024.

## Referències

* ↑ «Number 1024: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 26 juliol 2021].
# Alfonso Lara

Alfonso Osvaldo Lara Madrid (27 d'abril de 1946 - 13 d'agost de 2013) fou un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1974.

## Referències

* ↑ «Alfonso Lara, ex figura de Colo Colo 1973, falleció producto de un cáncer». Emol.com, 13-08-2013. [Consulta: 18 agost 2013].
* ↑ 1974 FIFA World Cup Germany Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.
* ↑ Alfonso Lara Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Ceroacero profile
* ↑ Alfonso Lara a National-Football-Teams.com (anglès)
# Revèl (Alta Garona)

Revèl és un municipi francès del department de l'Alta Garona, a la regió Occitània. Està situat a 50 km a l'est Tolosa i té l'origen urbà en una bastida medieval. En aquest municipi s'hi troba el llac de Saint-Ferréol, que alimenta el Canal del Migdia.
# Asteroide de tipus G

Com a part de la classificació moderna dels asteroides, D.J. Tholen ha seleccionat asteroides carbonosos, asteroides de tipus G, relativament poc comuns.
L'asteroide més important d'aquesta classe és Ceres.

## Característiques

En general similars als asteroides de tipus C, a diferència d'aquests manifesten una forta absorció ultraviolada per sota de 0,5. També poden estar presents una altra línia d'absorció en les proximitats de 0,7 um, indicatiu de la presència de filosilicats, com ara argila o mica.
Al tipus G correspon al tipus en la Classificació SMASS el tipus Cgh i Cg, que es distingeixen per la presència o absència, respectivament, de la línia d'absorció propera a 0,7 μm.
Els asteroides de tipus G i altres tipus rars de vegades es recullen juntament amb els asteroides de tipus C més comuns en el grup C dels asteroides carbonosos.

## Bibliografia

* Tholen, D.J; Barucci, M.A.. «Asteroid taxonomy». A: Univ. of Arizona. Asteroids II; Proceedings of the Conference, Tucson, AZ, Mar. 8-11, 1988 (A90-27001 10-91) (en anglès), 1989, pp. 806-825.
* Bus, S.J.; Binzel, R.P. «Phase II of the Small Main-belt Asteroid Spectroscopy Survey: A feature-based taxonomy» (en anglès). Icarus, 158, 2002, pàg. 146-177.
* Slivan, Stephen M. «Asteroid spectrum classification using Bus-DeMeo taxonomy» (en anglès). Planetary Spectroscopy at MIT.

## Vegeu també

Classificació espectral dels asteroides
# Pont de la Casa

El Pont de la Casa és un pont de carretera del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Claverol, en territori del poble de Sant Martí de Canals.
Aquest pont, modern i sense interès constructiu, serveix perquè la Carretera de Pessonada salvi el barranc de Miret. És a llevant de Sant Martí de Canals i a ponent de Martinatx.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Bowersville (Ohio)

Bowersville és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 290 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bowersville tenia 290 habitants, 111 habitatges, i 85 famílies. La densitat de població era de 799,8 habitants/km².
Dels 111 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.406 $ i la renda mediana per família de 38.846 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 14.132 $. Cap de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bowersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bowersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nombre 143

El nombre 143 (CXLIII) és el nombre natural que segueix el nombre 142 i precedeix el nombre 144. La seva representació binària és 10001111, la representació octal 217 i l'hexadecimal 8F. La seva factorització en nombres primers és 11×13; altres factoritzacions són 1×143 = 11×13.
Es pot representar com a la suma de tres nombres primers consecutius: 43 + 47 + 53 = 143; és un nombre 2-gairebé primer: 11 × 13 = 143.
Tot enter positiu es pot expressar com la suma de 143 potèncices setenes (veure problema de Waring).

## Referències

* ↑ «Number 143: mathematical and symbolic properties | Crazy Numbers». [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ Gardner, Martin. «Los problemas de Waring». A: Rosquillas anudadas. Traducció: Luis Bou García. RBA, 2008.
# Acadèmia Balear de Ciències i Lletres

L'Acadèmia Balear de Ciències i Lletres va ser una institució cultural creada a la ciutat de Mallorca (Palma) el 1848. En formaren part tots els professors de l'Institut Balear, institució d’ensenyament mitjà de Palma creada a iniciativa de la Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País. Va tenir molt escassa activitat.

## Bibliografia

* GEC, 1, 97

## Referències

* ↑ Acadèmia Balear de Ciències i Lletres Gran enciclopèdia catalana
# Revue d'économie politique

La Revue d'économie politique és una revista científica bimestral originària de França que publica articles relacionats amb l'anàlisi econòmica tant en francès com en anglès. És descrita per la seva editorial actual com "eina de reflexió dels investigadors i dels responsables públics i privats de l'economia".
La revista va ser fundada l'any 1887 per Charles Gide, Alfred Jourdan, Edmond Villey i Léon Duguit, publicada per l'editorial Larose & Forcel. Més endavant, Sirey en va assumir la publicació, mentre que és dirigida actualment per éditions Dalloz. Aquesta publicació està classificada pel Comité national de la recherche scientifique (CNRS) dins del subgrup 37, "economia i gestió".

## Col·laboradors

* Édouard Dolléans

## Referències

* 1 2 Pàgina de Dalloz
* ↑ informació a Cairn.info
* ↑ BNF.fr
* ↑ «CNRS». Arxivat de l'original el 2017-06-30. [Consulta: 14 març 2019].

## Enllaços externs

* (francès) Lloc web oficial Arxivat 2017-06-30 a Wayback Machine.
* (francès) Arxiu de la Revue d'économie politique a Ideas/RePEc
* (francès) Números anteriors consultables a Gallica, l'arxiu digital de la Bibliothèque nationale de France.
# Asteroide de tipus J

Els asteroides de tipus J són asteroides amb espectres similars a la de meteorits diogenita i així, presumiblement, a les capes més profundes de l'escorça de 4 Vesta.
Els seus espectres són força semblants a la dels asteroides de tipus V, però tenen una banda d'absorció d'1 μm particularment forta.
En són exemples (2442) Corbett, (3869) Norton, (4005) 1979 TC2, i (4215) 1987 VE1.

## Vegeu també

* Classificació espectral dels asteroides

## Referències

* ↑ R. P. Binzel and S. Xu Chips off of asteroid 4 Vesta: Evidence for the parent body of basaltic achondrite meteorites, Science, Vol. 260, p. 186 (1993).
# Portella de Callau

La Portella de Callau és una collada d'alta muntanya dels contraforts orientals del Massís del Canigó, a 2.380,2 metres d'altitud, al límit dels termes comunal de Mentet, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord, i municipal de Setcases, de la del Ripollès.
Està situada a l'extrem sud-oriental del terme de Mentet i al nord-oriental del de Setcases. És al nord-oest de la Roca Colom i de la Portella de Concrós, i al sud-oest del Pla de Campmagre.

## Referències

* ↑ La Portella de Callau en els ortofotomapes de l'IGN