OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Massillon

Massillon és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 31.325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Massillon tenia 31.325 habitants, 12.677 habitatges, i 8.328 famílies. La densitat de població era de 722,1 habitants per km².
Dels 12.677 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.734 $ i la renda mediana per família de 41.058 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.021 $ mentre que les dones 22.327 $. La renda per capita de la població era de 17.633 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Massillon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Massillon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# John Williamson

John Lee Williamson (nascut el 10 de novembre de 1951 a New Haven, Connecticut i mort en la mateixa ciutat el 30 de novembre de 1996) va ser un jugador de bàsquet estatunidenc que va disputar cinc temporades en lNBA i tres més en l'ABA. Amb 1,88 metres d'alçada, jugava en la posició de base.

## Enllaços externs

* Estadístiques de John Williamson a Basketball-Reference.com (anglès)
* Fitxa de Williamson a l'NBA.com (anglès)
# Batarà gorjafosc

El batarà gorjafosc (Thamnomanes ardesiacus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva humida i zones arbustives de les terres baixes fins als 1100 m, des del sud-est de Colòmbia, sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est d'Equador i nord-est i centre de Perú fins al nord de Bolívia i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Batarà gorjafosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Ali II Paixà Karamanli

Ali II Paixà Karamanli fou governador otomà de la Regència de Trípoli, fill de Yusuf Paixà Karamanli.
Les altes taxes imposades per Yusuf van provocar la revolta a les regions de Manshiya i Sahil, dirigides per un net de Yusuf, Memed Bey, que fou proclamat governador i va assetjar Trípoli de Líbia. Davant la revolta Yusuf va abdicar el 5 d'agost de 1832 en el seu fill Ali II que tenia el suport de Cirenaica i era ben vist pels francesos. La guerra va durar tres anys i la mediació de la Porta no va poder obtenir una solució. Fracassades les converses de 1833, l'enviat otomà va marxar cap a Istanbul però va retornar el 1834 amb el firman reconeixent a Ali II, però els rebels no ho van acceptar. El 26 de maig o 26 de juny (les fonts varien en el mes) una flota otomana va arribar davant de Trípoli i el dia 27 van desembarcar tropes i es va llegir el firman que destituïa a Ali II (i a Mehmed). Ali II fou detingut i enviat poc després a Istanbul.

## Bibliografia

E. Rossi. Storia di Tripoli e della Tripolitania dalla conquesta araba el 1911, Roma 1968
# Ciro Verratti

Ciro Verratti (Archi, 17 d'agost de 1907 - Milà, 6 de juliol de 1971) va ser un tirador d'esgrima italià, especialista en floret, que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Berlín, on guanyà la medalla d'or en la prova del floret per equips del programa d'esgrima. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món d'esgrima, el 1929 i 1935.
El 1937 va prendre part en la pel·lícula Il Corsaro nero, dirigida per Amleto Palermi. Posteriorment va treballar com a periodista esportiu, sent el corresponsal especial del Corriere della Sera al Giro d'Itàlia i el Tour de França. El 1971 va patir un accident de cotxe a la fi de la 14a etapa del Giro que li acabaria provocant la mort un mes després.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Ciro Verratti». [Consulta: 1r agost 2022].
# Marion Cook

Marion Cook (Washington DC, 27 de gener de 1869 - Nova York, 19 de juliol de 1944) va ser violinista, saxofonista i director d'orquestra estatunidenc de jazz tradicional.

## Biografia

Membre d'una família de la burgesia negra de finals de segle xix, va estudiar a la universitat, com els seus pares, i va aprendre música al conservatori. Va estudiar violí a l'Oberlin College abans de tornar a Washington, on el seu primer recital va ser patrocinat per Frederick Douglass. Va actuar al Carnegie Hall i va estudiar al Conservatori Nacional de Música.
Als 16 anys es va traslladar a Berlín per continuar els seus estudis de violí clàssic. El 1898 va tornar a Nova York, on va rebre classes d'Anton Dvorak i va assumir l'encàrrec de compondre una opereta de tipus minstrel, anomenada Clorindy: The origin of the cake walk, amb lletra de Paul Laurence Dunbar. Era la primera comèdia musical escrita, dirigida i interpretada íntegrament per artistes afroamericans i es va convertir en un dels èxits més importants de teatre americà a Broadway.
El 1905 va formar part, com a assessor i arranjador, del grup The Memphis Students, impulsat per Will Dixon i en el qual figurava, entre d'altres, Jimmy Reese Europe. No obstant això, el gran èxit de la seva opereta anterior el va impulsar a escriure’n algunes més, entre 1902 i 1907.
L’any 1910 va fundar la New York and Southern Syncopated Orchestra, amb la qual va actuar per tot el país i va viatjar al Regne Unit el 1919. En aquesta visita, va formar part de l'orquestra el saxofonista Sidney Bechet, entre d'altres. El conjunt instrumental, que incloïa un cor de vint veus, va fer gires per Estats Units i Europa fins al 1920. Quan Cook va tornar als Estats Units, bona part dels seus músics van romandre a Europa, realitzant una important tasca d'impuls del jazz al continent.
Després, Cook es va allunyar de l'escena musical, fins que va morir de càncer a Nova York el 1944.
Cook va influir en tota una generació de joves músics afroamericans, dels que va ser mentor i professor. D'entre els seus deixebles destaquen el compositor i intèrpret de jazz Duke Ellington i la cantant Eva Jessye, que va ser la primera dona negra que es va convertir en directora professional d'un cor.

## Referències

* 1 2 «Will Marion Cook Family Residence Site, African American Heritage Trail - www.culturaltourism.org». Arxivat de l'original el 2019-02-12. [Consulta: 27 gener 2021].
* ↑ Ortiz Orderigo. Historia del jazz (en castellà). 2a ed.. Buenos Aires: Ricordi Americana, 1952, p.198.
* 1 2 3 4 «Will Marion Cook (1869-1944)». [Consulta: 27 gener 2021].

## Bibliografia

* Berendt, Joachim E. El Jazz: Origen y desarrollo (en castellà). Madrid: Fondo de Cultura Económica, 1986. ISBN 84-375-0260-8.
* Carles, Phillipe; Clergeat, André; Comolli, Jean-Louis. Dictionaire du jazz (en francès). París: Robert Laffont Edt, 1988. ISBN 2-221-04516-5.
# Josep Cervera i Grifol

Josep Cervera Grifol (València, 8 d'abril de 1921-1981) va ser un escriptor i poeta valencià. L'Ajuntament de València va decidir en 1982 obrir el carrer que du el seu nom.
* El poeta valencià Josep Cervera i Grifol al seu estudi
* Josep Cervera i Grifol amb Ricard Sanmartín Bargues i Enric Matalí Timoneda als Jocs Florals de 1956
Fou membre de l'associació cultural Lo Rat Penat, participant en el Curs de llengua i Cultura Valencianes a la Universitat de València, impartits per Manuel Sanchis Guarner, durant el curs 1955-1956, en el que participarien a més altres personatges rellevants de la cultura valenciana d'aquell moment, amb els quals tenia una bona amistat, com són: Nicolau Primitiu Gómez Serrano, Emili Beüt Belenguer, Maximilià Thous Llorens, Francesc Ferrer Pastor, Enric Matalí i Timoneda, Enric Valor i Vives, Ricard Sanmartín Bargues o el mateix Carles Salvador Gimeno.
Dintre de les tasques que feu com a membre de Lo Rat Penat està la de professor dels cursos de valencià que l'associació impartia.
Com a poeta participà en certàmens i vetlades de poesia com l'organitzada per Lo Rat Penat anomenada “Vetlada a la Verge del Dolors”, i també fou autor de llibrets de falla que resultaren premiats per la seua qualitat poètica.

## Referències

* ↑ Sicània. Universitat de València, 2002, p. 23. ISBN 843705351X.
* ↑ ”Manuel Sanchis Guarner. 1911-1981. Una vida per al diàleg”. Cortés, Santi. Biblioteca Sanchis Guarner. Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana i de Publicacions de l'Abadia de Montserrat. ISBN 84-8415-413-0. 2002. Pàg 179
* ↑ CARLES SALVADOR: CREADOR DE LOS CURSOS DE LENGUA VALENCIANA. . Consultat 25 de març de 2016
* ↑ Història de Lo Rat Penat. Capítol X. Els Cursos de Llengua i Cultura Valencianes. Juli Moreno i Moreno. Pàg 719 Arxivat 2013-10-30 a Wayback Machine. Consultat el 25 de març de 2016
* ↑ Sicania (1958-1959) Edició facsímil. VV.AA., UNIVERSITAT DE VALENCIA. SERVEI DE PUBLICACIONS, 2002. ISBN 9788437053516. Consultat 25 de març de 2016

## Bibliografia

* No tot era Levante Feliz. Nacionalistes valencians. (1950-1960). Xavier Ferré i Trill. Edicions Alambor. Biblioteca Llengua i País. 2000
* Manuel Sanchis Guarner. 1911-1981. Una vida para el diàleg. Santi Cortés. Bibliiteca Sanchis Guarner. Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana i de Publicacions de l'Abadia de Montserrat. 2002
# Neoperla flavescens

Neoperla flavescens és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Henan i Zhejiang.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Chu, 1929. China J. 10:88-92.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:160.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:270.
* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Batarà maculat

El batarà maculat (Hypoedaleus guttatus) és una espècie d'ocell de la família Thamnophilidae. És l'únic membre del gènere Hypoedaleus.
És endèmic en el nord-est de l'Argentina, sud-est del Brasil i est del Paraguai.
Els seus hàbitats naturals són selves subtropical o tropical humides baixes.
# Ali Beratlıgil

Ali Beratlıgil (İzmit, 21 d'octubre de 1931 - Istanbul, 1 de febrer de 2016) va ser un futbolista turc que jugava en la demarcació de defensa.

## Internacional

Va jugar un total de sis partits amb la selecció de futbol de Turquia. Va debutar l'11 de desembre de 1953 en un partit de la Copa del Mediterrani contra Itàlia, partit que va finalitzar amb victòria per 0-1 del conjunt italià. Va jugar cinc partits amistosos més, sent l'últim el 8 de desembre de 1957 contra Bèlgica. A més va ser seleccionat per Sandro Puppo per disputar la Copa Mundial de Futbol de 1954, encara que finalment no va arribar a jugar cap trobada.

### Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat | Partits | Gols |
| Copa Mundial de Futbol de 1954 | Suïssa | Fase de grups | 0 | 0 |

## Clubs
### Com a futbolista

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Galatasaray SK | Turquia | 1951 - 1958 | 118 | 33 |
| Alibeyköy SK | Turquia | 1958 - 1959 | 31 | 1 |
| Istanbulspor AŞ | Turquia | 1959 - 1961 | 32 | 6 |
| Feriköy SK | Turquia | 1962 - 1963 | 4 | 0 |

### Com a entrenador

| Club | País | Any |
| Samsunspor | Turquia | 1967 - 1968 |
| Tarsus İdman Yurdu | Turquia | 1968 - 1969 |
| Sarıyer SK | Turquia | 1971 |
| Fatih Karagümrük SK | Turquia | 1971 |
| Feriköy SK | Turquia | 1972 - 1973 |
| Dardanel Spor AŞ | Turquia | 1975 |
| Tarsus İdman Yurdu | Turquia | 1975 |

## Referències

* ↑ «Galatasaray'ın eski futbolcusu Ali Beratlıgil vefat etti» (en turc). Hürriyet, 01-02-2016. [Consulta: 3 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a national football teams (anglès)
# Cinetosi

La cinetosi o mareig del viatger és la sensació de mareig, que pot anar acompanyat de nàusees i vòmit, que podem tenir en muntar sobre un vehicle o altre mòbil. Ocorre perquè al cervell li arriben dades que descriuen el moviment des de diferents referències segons el sistema sensorial i el somatosensorial (propiocepció). El cervell no entén que la vista i el sistema vestibular indiquin que la persona s'està movent quan el sistema cinestèsic li indica que els músculs no ho fan, interpreta que és un error de la visió, equilibri, etc. i ho intenta compensar. Un altre cas típic és quan la persona gira ràpida i repetidament sobre ella mateixa, el cervell actua sobre la vista per a adaptar-se al moviment però si la persona deixa de girar de sobte agafa per sorpresa al cervell, que trigarà encara una mica a canviar la manera d'interpretar els impulsos dels ulls, i ella veurà que tot li dona voltes.
Algunes persones amb l'experiència eduquen el cervell per a integrar aquesta informació sense tenir molèsties i a d'altres els costa més. També pot dependre del tipus de moviment, del vehicle (cotxe, vaixell, tren, avió, etc.) i d'altres factors. Es tracta d'un mecanisme adaptatiu comú. Algunes persones per exemple mai no arriben a aprendre a veure en tres dimensions a partir de la informació lleugerament diferent de cada ull que arriba al cervell.
Des del punt de vista de la mecànica és un aspecte social de les forces de d'Alembert, d'arrossegament i de Coriolis.

## Vegeu també

* Efecte del vol espacial en el cos humà

## Bibliografia

* Fem psicologia, de Benigna Gómez Zúñiga, Edicions Universitat Barcelona, 2000, ISBN 9788483382042 (català)
* Mecànica de la partícula i del sòlid rígid, de Joaquim Agulló i Batlle, Publicacions OK Punt, 1995, ISBN 84-920850-0-2 (català)
# Matra Alice

El microordinador Alice, de la Matra & Hachette, va ser un ordinador domèstic comercialitzat a França a partir de l'inici del 1983. Era un clònic del MC-10, de l'empresa estatunidenca Tandy Corporation, produït en societat amb Matra i Hachette.
L'Alice es distingeix pel seu gabinet vermell, sense parell en el mercat. Funcionalment, equival al MC-10, amb la diferència que posseeix un connector Péritel SCART substituint el modulador de radiofreqüència per a sortida de vídeo.
Al contrari del seu progenitor estatunidenc, l'Alice es va fer popular a França, especialment per la seva presència en les escoles com a part del programa nacional «Informatique pour tous» (Informàtica per a Tots).

## Altres versions

Posteriorment, Matra va llançar successivament altres tres models:
* Matra Alice 32
* Matra Alice 90
* Matra Alice 8000

## Especificacions tècniques

| Parts | Especificacions |
| UCP | MC6803 a 0,89 MHz |
| RAM | 4 KiB |
| ROM | 8 KiB |
| Teclat | xiclet AZERTY, 47 tecles |
| Monitor | televisor; mode text: 16 x 32 caràcters; mode gràfic: 64 x 32 pixels; 9 colors |
| So | 1 canal |
| Ports | 1 port d'expansió, ports de casset, 1 port sèrie |
| Emmagatzematge | casset (1500 bauds) |

## Referències

* ↑ «Matra Alice» (en anglès). Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 28 febrer 2009].

## Vegeu també

* Motorola 6847
* TRS-80 MC-10

## Enllaços externs

* Le wiki d'Alice (francès)
# Josep Cervera i Rocalba

Josep Cervera i Rocalba (la Selva de Mar, l'Alt Empordà, c. 1830 - Peralada, l'Alt Empordà, 15 de febrer de 1910) fou un músic i primer conegut d'una nissaga de músics.
Del seu pare Antoni Cervera i Vallmajor (circa 1750), de la Selva de Mar, solament se sap que era músic i corder. Josep Cervera, va néixer cap a l'any 1830 a la Selva de Mar i s'establí a Castelló d'Empúries on exercí el seu ofici de corder. D'aquí el mot de Can Corderet amb el qual es coneixia als membres de la família Cervera. Els caps de setmana es traslladava a peu des de Castelló a Roses per anar a tocar a la sala Bosch els dissabtes i diumenges. Allà hi compra l'any 1856 una botiga d'instruments per 300 duros.
Casat amb Isabel Marquès, de Begur, va tenir quatre fills: Jaume, Felip, Agustí (tots músics) i Narcisa, l'única noia. L'any 1882 el seu fill Jaume és nomenat director de l'Escola de Música del Castell de Peralada, i l'any 1884, Josep Cervera va ingressar a l'orquestra de Peralada junt amb els seus altres dos fills, Felip i Agustí.

## Bibliografia

* Padrosa Gorgot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació, 2009, p. 210. ISBN 9788496747548.
* https://www.myheritage.es/names/antoni_cervera
# Nana del Reticle II

La Galàxia Nana del Reticle II és una galàxia nana satèl·lit de la Via Làctia, probablement de la mena nana esferoïdal. S'hi troba situada en l'homònima constel·lació a una distància d'al voltant 100.000 anys llum de la Terra.

## Característiques físiques

La galàxia ha estat descoberta recentment, juntament amb un grup d'altres galàxies nanes, gràcies a les dades recollides de la Dark Energy Survey (DES) utilitzant el Telescopi Víctor M. Blanco de l''Observatori Inter-Americà del Cerro Tololo a Xile. El descobriment va estar anunciat el març de 2015.
Aquesta galàxia, com altres galàxies nanes satèl·lits de la Via Làctia (per exemple la galàxia nana del Triangle II), té una massa formada per aproximadament el 99% de matèria fosca. Utilitzant les dades obtinguts amb el Fermi Gamma-ray Space Telescope de la NASA, Geringer-Sameth i Matthew Walker de la Universitat Carnegie Mellon i Savvas Koushiappas de la Universitat Brown han detectat una intensa emissió de raigs gamma provinents de la Galàxia Nana del Reticle II, que podria ser la firma de la presència de la matèria oscura.
Se suposa que la matèria fosca està formada per WIMP, les partícules evidents que xoquen es troben amb l'aniquilació i l'emissió de raigs gamma. S'estan realitzant altres estudis per confirmar el descobriment-

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://arxiv.org/abs/1503.02079.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ Nitya Kallivayalil «Identifying true satellites of the Magellanic Clouds» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2, 02-11-2016, pàg. 1879–1888. DOI: 10.1093/MNRAS/STW2816.
* 1 2 Gabriel Torrealba «Beasts of the southern wild : discovery of nine ultra faint satellites in the vicinity of the Magellanic Clouds» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 28-05-2015, pàg. 130. DOI: 10.1088/0004-637X/805/2/130.
* 1 2 Bechtol, K.; Drlica-Wagner, A.; Balbinot, E. «EIGHT NEW MILKY WAY COMPANIONS DISCOVERED IN FIRST-YEAR DARK ENERGY SURVEY DATA». The Astrophysical Journal, 807, 1. DOI: 10.1088/0004-637x/807/1/50.
* 1 2 Koposov, Sergey E.; Belokurov, Vasily; Torrealba, Gabriel «BEASTS OF THE SOUTHERN WILD: DISCOVERY OF NINE ULTRA FAINT SATELLITES IN THE VICINITY OF THE MAGELLANIC CLOUDS». The Astrophysical Journal, 805, 2. DOI: 10.1088/0004-637x/805/2/130.
* ↑ Geringer-Sameth, Alex; Walker, Matthew G.; Koushiappas, Savvas M. «Indication of Gamma-ray Emission from the Newly Discovered Dwarf Galaxy Reticulum II». Physical Review Letters, 115, 8, 17-08-2015. DOI: 10.1103/PhysRevLett.115.081101 [Consulta: 27 novembre 2015].
* ↑ Hooper, Dan; Linden, Tim «On The gamma-ray emission from Reticulum II and other dwarf galaxies» (en anglès). Journal of Cosmology and Astroparticle Physics, 2015, 09, 01-09-2015, pàg. 016-016. DOI: 10.1088/1475-7516/2015/09/016 [Consulta: 27 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Reticulum II -- Galaxye» (en anglès). SIMBAD (Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg). [Consulta: 10 desembre 2020].
# Batarà luctuós

El batarà luctuós (Sakesphorus luctuosus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als matolls de ribera de l'Amazònia i centre del Brasil.

## Referències

* ↑ «Batarà luctuós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Lunaç

Lunaç (en francès Lunas) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.
# Ali Boumnijel

Ali Boumnijel (àrab: علي بومنيجل, ʿAlī Bū-Mnījal) (Menzel Jemil, 13 d'abril 1966) és un jugador de futbol retirat de Tunísia.
Jugava a la posició de porter. La major part de la seva carrera transcorregué a França a clubs com AS Nancy, FC Gueugnon, SC Bastia i FC Rouen. Els darrers anys retornà al seu país d'origen jugant al Club Africain.
Fou internacional amb la selecció de Tunísia on competí a la porteria amb Chokri El Ouaer. Disputà tres mundials, 1998, 2002 i 2006, i la Copa Confederacions de l'any 2005. A la Copa del Món de Futbol de 2006 fou el jugador de més edat, amb 40 anys.

## Referències

* ↑ «Ali Boumnijel» (en francès). lfp.fr. [Consulta: 29 desembre 2015].

## Enllaços externs

* National-football-teams.com
# Matrah

Matrah o Muttrah (àrab: مطرح, Maṭraḥ) és una ciutat i port d'Oman a la governació de Masqat, província (wilaya) de Muttrah, antic centre comercial marítim que ha experimentat un extraordinari creixement amb el descobriment del petroli esdevenint el principal port del país.
La ciutat compta amb un mercat tradicional (Souk Mutrah) i el barri de Sour al-Lawatiah, una comunitat de cases rodejades per una muralla antiga (probablement restes d'un fort portuguès) on vivia la comunitat sindhi dels liwatiyya. El 1980 ja era la principal ciutat portuària d'Oman; avui dia està unida de fet a Masqat, si bé forma entitat separada; la wilaya de Matrah (o Muttrah) al cens d'Oman del 2003 tenia 154.316 habitants dels quals només 56.280 eren omanites i la resta estrangers. Al cens del 2006 eren ja 179.926 habitants.

## Història

Era un poble de pescadors el 1507 quan Alfonso d'Albuquerque i va ancorar i el va fer servir de base per saquejar el proper port de Masqat. Els portuguesos el van fortificar construint una fortalesa al davant de la mar i una altra sobre un turó a l'angle sud-oest de la població. El port era molt adequat, ja que a diferència de Masqat (aïllada de l'interior per muntanyes) tenia comunicacions amb les zones interiors a través del uadi Samail, tot i estar només a 4 km de Masqat. Gràcies a això va dominar el comerç local. Es van desenvolupar indústries del teixit i de construcció naval.
L'imam yarubita Sultan ibn Sayf va expulsar els portuguesos el 1651. Durant la guerra civil a Oman a la primera part del segle xviii els perses van acudir al país i el van ocupar el 1737 i Matrah va passar a ser un port persa, però el 1741 en foren expulsats per Ahmad ibn Said dels Al Bu Said. Al llarg dels anys de govern de la dinastia Matrah fou més d'una vegada atacada pels seus adversaris. La decadència de Masqat com a centre comercial al segle xix encara va ajudar a Matrah a augmentar la seva importància. El 1970 es va construir el port de Mina al-Qabus que va consagrar a Matrah com el port natural d'Oman. La població eren àrabs, balutxis, africans, perses i indis (especialment el liwatiyya -singular luti- de Sind, antics ismaïlites convertits al imamisme duodecimà el 1880, i els banians.)

## Enllaços externs

* Omani Ministry of Foreign Affairs