OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fagauvea

Fagauvea o faga uvea és una llengua austronèsia parlada majoritàriament a l'àrea tradicional de Iaai, al municipi d'Ouvéa, a les illes Loyauté, Nova Caledònia. Té 2.200 parlants nadius i encara que no té l'estatut de llengua regional de França és ensenyada a l'Inalco.

## Característiques

El fagauvea constitueix l'única llengua polinèsia qui és indígena de Nova Caledònia. Des de la seva instal·lació a Ouvéa, aquesta comunitat polinèsia està en contacte amb el iaai, l'altra llengua parlada a l'illa. Aquest contacte lingüístic ha afectat profundament la fonologia i el lèxic del fagauvea.

## Nom

Els parlants designen llur llengua amb el nom Fagauvea, que també és el nom usat en francès. En anglès a vegades s'usa el nom West Uvean per a distingir la llengua de la relacionada East Uvean o wallisià, parlat a l'illa Wallis (ʻUvea).

## Referències

* ↑ Fitxa del Fagauvea a Ethnologue

## Vegeu també

* Llengües canac

## Enllaços externs

* Texts i enregistraments en fagauvea Arxivat 2014-12-10 a Wayback Machine. al web del LACITO-CNRS
# Fairfax (Dakota del Sud)

Fairfax és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 123 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairfax tenia 123 habitants, 63 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 158,3 habitants per km².
Dels 63 habitatges en un 17,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 47,6% no eren unitats familiars. En el 47,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 31,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 35,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 52 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.844 $ i la renda mediana per família de 36.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 12.805 $. Cap de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairfax». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Yofortierita

La yofortierita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la palygorskita. Rep el seu nom en honor de Yves Oscar Fortier (1914-2014), director del the Geological Survey of Canada (1964-1973), per les seves moltes contribucions a les ciències geològiques canadenques.

## Característiques

La yofortierita és un silicat de fórmula química Mn₅Si₈O$_{20}$(OH)₂·8-9H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1974. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Acostuma a trobar-se en forma de cristalls radials.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yofortierita pertany a «09.EE - Fil·losilicats: xarxes tetraèdriques de 6-enllaços connectades per xarxes i bandes octaèdriques» juntament amb els següents minerals: bementita, brokenhillita, pirosmalita-(Fe), friedelita, pirosmalita-(Mn), mcgil·lita, nelenita, schal·lerita, palygorskita, tuperssuatsiïta, windhoekita, falcondoïta, loughlinita, sepiolita, kalifersita, gyrolita, orlymanita, tungusita, reyerita, truscottita, natrosilita, makatita, varennesita, raïta, intersilita, shafranovskita, zakharovita, zeofil·lita, minehil·lita, fedorita, martinita i lalondeïta.

## Formació i jaciments

Es troba en filons en pegmatites, on sol trobar-se associada a altres minerals com: serandita, polilitionita, microclina, eudialita, analcima, albita i aegirina. Va ser descoberta l'any 1974 a la pedrera Poudrette, al Mont Saint-Hilaire, La Vallée-du-Richelieu RCM (Montérégie, Quebec, Canadà).

## Referències

* ↑ «Yofortierite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 agost 2016].
# Jeonbuk Hyundai Motors FC

El Jeonbuk Hyundai Motors FC és un club de futbol sud-coreà de la ciutat de Jeonju.

## Història

El club va ser fundat el gener de 1993 com a Wansan FC. Ingressà a la K-League el 1994 amb el nom de Jeonbuk Buffalo FC. El 12 de desembre de 1994 fou adquirit per Hyundai Motors. Posteriorment adoptà les denominacions Jeonbuk Dinos (1995), Jeonbuk Hyundai Dinos (1997) i Jeonbuk Hyundai Motors (2000). L'any 2006 es proclamà campió de la Lliga de Campions de l'AFC.

## Palmarès

* Lliga de Campions de l'AFC 2
** 2006, 2016
* Lliga sud-coreana de futbol 9
** 2009, 2011, 2014, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
* Copa sud-coreana de futbol 5
** 2000, 2003, 2005, 2020, 2022
* Supercopa sud-coreana de futbol 1
** 2004
* Copa President sud-coreana de futbol 1
** 1999

## Entrenadors

A 19 de desembre de 2006. Només partits competitius.
| Nom | Nac. | De | A | Rècord | Rècord | Rècord | Rècord |
| Nom | Nac. | De | A | P | G | E | P |
| Kim Ki-Bok | | Desembre 1993 | Octubre 1994 | 36 | 5 | 5 | 26 |
| Cha Kyung-Bok | | Novembre 1994 | Desembre 1996 | 75 | 23 | 16 | 36 |
| Choi Man-Hee | | Desembre 1996 | Juliol 2001 | 160 | 53 | 32 | 75 |
| Nam Dae-Sik | | Agost 2001 | Setembre 2001 | 14 | 2 | 6 | 6 |
| Cho Yoon-Hwan | | Octubre 2001 | Juny 2005 | 137 | 47 | 49 | 41 |
| Kim Hyung-Yul | | Juny 2005 | Juliol 2005 | 6 | 2 | 0 | 4 |
| Choi Kang-Hee | | Juliol 2005 | Present | 76 | 26 | 19 | 31 |

## Futbolistes destacats

* Kim Do-Hoon
* Cho Jae-Jin
* Choi Jin-Cheul
* Lee Kyung-Choon
* Park Seong Bae
* Seo Dong-Myung
* Seo Hyuk-Su
* Yoon Jung-Hwan
* Edmilson Dias de Lucena
* Vitaliy Parakhnevych
* Paulo Rink
* Léomar Leiria
* Magno Alves
* Raphael Jose Botti
* Zé Carlos
* Milton Rodriguez

## Enllaços externs

* (coreà) (anglès) Web oficial
* Web de seguidors Mad Green Boys Arxivat 2006-12-05 a Wayback Machine.
# Zu Els guerrers de la Muntanya Màgica

* Aquest article tracta sobre el film de 1983. Si cerqueu el film de 2001, vegeu «Zu – La llegenda».
* El títol d'aquest article és incorrecte a causa de limitacions tècniques. El títol correcte de l'article és Zu: Els guerrers de la Muntanya Màgica.
Zu: Els guerrers de la Muntanya Màgica (新蜀山劍俠) és una pel·lícula hongkonguesa de 1983 del gènere sobrenatural, wuxia, i fantàstic dirigida per Tsui Hark i basada en la novel·la xianxia Llegenda de l'Espadatxí de les Muntanyes de Shu (zh) de Huanzhulouzhu. A la pel·lícula se la coneix per combinar elements del cinema d'acció de Hong Kong amb tecnologia d'efectes especials proporcionada per un equip d'artistes occidentals que incloïa Robert Blalack. Va servir com a influència per a la pel·lícula estatunidenca de 1986 Big Trouble in Little China.

## Premissa

Durant dinastia Tang el desertor de l'exèrcit Dik Ming kei, que havia estat perseguit per vampirs fins a la muntanya de Zu, és rescatat pel mestre Ding Yan i es converteix en el seu deixeble. Quan són emboscats pel Diable de la Sang, el caça-dimonis Hsiao Yu i el seu deixeble Yat Jan de la secta Kun Lun acudeixen a ajudar. Amb l'ajuda del mestre Cheung Mei aconsegueixen retenir el Diable de la Sang mentre cerquen les Espases Duals per a destruir-lo.
El mestre Ding pren el ferit Hsiao Yu i el porta fins a la Fortalesa Celestial on sol·licita l'ajuda de la mestressa, però Ding resulta haver estat enverinat pel Diable de la Sang i es rendeix a la Força Obscura. Trobaran Dik i Yat Jan les Espases Duals i destruiran el Diable de la Sang?

## Repartiment

* Sammo Hung com a Chang Mei
* Yuen Biao com a Di Ming-qi/ (Dik Ming-kei)
* Adam Cheng com a Ding Yin/ (Ding Yan)
* Brigitte Lin com la Reina de Gel
* Moon Lee com un dels guàrdies de la Reina de Gel
* Judy Ongg de la Dama Li I-chi
* Corey Yuen de Deixeble de Líder Diable
* Damian Lau de Xiao Ru/ (Hsiao Yu) de K'un Lun
* Mang Hoi de Yi Zhen/ Yat Jan de K'un Lun
* Norman Chui d'Espasa del Cel
* Chung Fat de Comandant Blau
* Dick Wei de Comandant Blau
* Ha Kwong-li de Ji Wu-shuang/ Chi Wu-chuang
* Ka Lee de soldat de l'Exèrcit Taronja
* Fung Hak-on de Deixeble de Líder Diable
* Yuen Miu com un soldat de l'Exèrcit Taronja
* Sai Gwa-Pau com un barquer
* Tsui Hark com un soldat de l'Exèrcit Blau

## Referències

* ↑ Lines, Craig. «Zu: The Movie That Inspired Big Trouble In Little China» (en anglès), 02-07-2018. [Consulta: 1r febrer 2020].
# Tolmatxovo (Sverdlovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Tolmatxovo».
Tolmatxovo (en rus: Толмачёво) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 475 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Valldostana peu negre

La valldostana peu negre (en italià Valdostana pezzata nera) és una raça bovina de la Vall d'Aosta. El formatge fontina s'elabora amb la seva llet.

## Origen

La valldostana peu negre representa amb els seus cosins Hérens criats a Suïssa, el grup natiu de bovins que originalment poblva els Alps i, probablement, es deriva dels Bos brachyceros. Les races braquicèfals, és a dir amb ampli crani, es caracteritzen pel seu caràcter alegre i autoritari i per la seva rusticitat.
La valldostana negre i marró (castana), tot i que es diferencien entre si pel color del pelatge, són part d'un mateix llibre genealògic.

## Característiques

Com els exemplars de valldostana peu vermell, les de peu negre tenen les extremitats curtes i vigoroses, garrons forts i peülles estretes i dures.

## Referències

* 1 2 «Les races». Cooperativa Produttori Latte e Fontina. Arxivat de l'original el 2014-02-23. [Consulta: 9 juliol 2013].

## Vegeu també

* Valldostana peu vermell
# Pic de la Tallada Llarga

El Pic de la Tallada Llarga és una muntanya que es troba en el límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i Naut Aran (Vall d'Aran), dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.747,9 metres, s'alça a la carena que separa la Vall de Colieto (S) i el Circ de Colomèrs (N); amb el Tuc de Lhuçà a l'oest-nord-oest, i el Tuc de Balaguera a l'est.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Pic de la Tallada Llarga.

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Pèptid natriurètic cerebral

El pèptid natriurètic ventricular o pèptid natriurètic cerebral (abreviat com a BNP, de l'anglès brain natriuretic peptide), també conegut com a pèptid natriurètic de tipus B, és una hormona secretada pels cardiomiòcits als ventricles del cor en resposta a l'estirament causat per l’augment del volum de sang intraventricular.
El polipèptid de 32 aminoàcids BNP se segrega unit a un fragment N-terminal de 76 aminoàcids en la prohormona anomenada NT-proBNP, que és biològicament inactiu. Un cop alliberat, el BNP s’uneix i activa el receptor del pèptid natriurètic auricular tipus A (NPRA) i, en menor mesura, del B (NPRB), de manera similar al pèptid natriurètic auricular (ANP), però amb una afinitat de 10 vegades menor. La vida mitjana biològica del BNP, però, és el doble de la de l’ANP, i la del NT-proBNP és encara més llarga, cosa que fa que aquests pèptids siguin millors dianes que els ANP per a proves diagnòstiques en sang.
Les accions fisiològiques del BNP són similars a les de l’ANP i inclouen una disminució de la resistència vascular sistèmica i la pressió venosa central, així com un augment de la natriuresi. L'efecte net d’aquests pèptids és la disminució de la pressió arterial a causa de la disminució de la resistència vascular sistèmica i, per tant, de la postcàrrega. A més, les accions de BNP i ANP resulten en una disminució del flux cardíac a causa d’una disminució global de la pressió venosa central i de la precàrrega com a resultat de la reducció del volum sanguini que segueix a la natriuresi i la diüresi.

## Referències

* ↑ «CV Pharmacology - Natriuretic Peptides». Arxivat de l'original el 21 octubre 2017. [Consulta: 29 abril 2018].
# Sant Roc d'Alins

Sant Roc d'Alins era una capella de la vila d'Alins, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada en el centre de la població. Actualment serveix de magatzem.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Sant Roc d'Alins en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sean Michaels

Sean Michaels (Nova York, 20 de febrer de 1958) és un actor pornográfic estatunidenc. És especialista en el rodatge de pel·lícules pornogràfiques amb escenes de sexe inter-racial.
Michaels va començar la seva carrera com a actor pornogràfic als anys vuitanta, i va seguir amb la seva carrera fins a mitjan anys noranta. Va rodar amb les millors dives del porno de l'època, com ara Nina Hartley, Heather Hunter i Mei Lin. Va tornar al món del porno l'any 2000 i ha participat en moltes produccions.

## Referències

* ↑ «Sean Michaels» (en anglès). iafd.com. [Consulta: 12 agost 2021].
# Mencas

Mencas és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 89 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mencas era de 89 persones. Hi havia 37 famílies de les quals 9 eren unipersonals (9 dones vivint soles i 9 dones vivint soles), 19 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família i 17 eren segones residències. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mencas el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 16 | 15 a 19 | 4 |
| 12 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 37 eren actives i 16 eren inactives. De les 37 persones actives 33 estaven ocupades (19 homes i 14 dones) i 5 estaven aturades (4 homes i 1 dona). De les 16 persones inactives 9 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Mencas hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 224 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mencas a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mencas a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pierre Joliot

Pierre Joliot, nascut el 12 de març de 1932 al 6è districte de París, és un biòleg francès, investigador CNRS a l'Institut de Biologia Físic-Química. És membre de l'Acadèmia de les ciències. 2002, va publicar un llibre sobre la recerca dins de la família Curie, La Recherche Passionnément (en català: La recerca apassionada).

## Família

Joliot és d'una família de científics notats. Els seus avis són, Marie i Pierre Curie juntament amb Henri Becquerel va aconseguir el Nobel en Física en 1903 per al seu estudi de radioactivitat. Marie també va aconseguir el Nobel en Química en 1911. Els pares de Joliot, Irène Joliot-Curie i Frédéric Joliot-Curie, va aconseguir el Nobel en Química en 1935 per al seu descobriment de radioactivitat artificial. La seva germana, Hélène Langevin-Joliot, és una física nuclear. És casa amb la biòloga Anne (née Gricouroff) Joliot curie i ells tenen dos nens, Marc Joliot (1962) i Alain Joliot (1964).

## Premis i distincions

* Premi André Policard-Lacassagne (1968)
* Premi Charles F. Kettering del American Society of Plant Physiologists (1970)
* Membre estranger de l'Acadèmia Nacional de Ciències, Estats Units (1979)
* Premi de la Comissaria a l'Energia Atòmica (1980)
* Medalla d'or del CNRS (1982)
* Membre del Academia Europaea (1989)
* Membre de l'Acadèmia europea de les ciències, de les arts i de les cartes (1992)
* Comandant de l'Orde nacional del Mèrit (2001)
* Gran oficial de la Legió d'honor, decret del 13 de juliol de 2012

## Referències

* ↑ Joliot, Pierre. La investigacion apasionada (en castellà). Fondo De Cultura Economica USA, 2004. ISBN 978-968-16-7292-8.
* ↑ «Pierre JOLIOT». Arxivat de l'original el 2018-10-04. [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ Information, Reed Business. New Scientist (en anglès). Reed Business Information, 1976-06-17.
* ↑ «Family tree of Pierre JOLIOT» (en anglès). [Consulta: 2 juny 2020].
# Pierre Joseph Étienne Finck

Pierre Joseph Étienne Finck (1797-1870) fou un matemàtic físic francès.

## Vida i Obra

Els seus pares van morir el 1810, deixant-lo orfe amb 12 anys; va ser educat per un comerciant de cognom Botta de Landau al Palatinat. El 1815 va ingressar a l'École polytechnique, on es va graduar el 1817 i va ingressar a l'escola d'artilleria. Però l'artilleria no era del seu gust i va demanar la baixa dues vegades fins que li va ser acceptada el 1818. Abans de 1821 es va traslladar a Estrasburg on va ampliar els seus estudis de matemàtiques a la facultat de ciències d'aquesta ciutat.
A partir de 1825 va ser professor a l'escola d'artilleria d'Estrasburg, càrrec que simultaniejava amb el de professor de matemàtiques especials al Collége de Strasbourg. El 1842 va ser nomenat professor adjunt de matemàtiques aplicades de la universitat d'Estrasburg, i el 1847 va a passar a ser-ne el titular després de la mort de l'anterior titular, Jorlin.
A partir de 1862 va començar a patir de la salut: el 1866 es va retirar dels seus càrrecs docents per les seves limitacions intel·lectuals.
Finck va escriure set llibres de text sobre àlgebra, geometria, mecànica i càlcul infinitesimal i més de vint articles que es van publicar al Journal de Mathématiques Pures et Appliquées, als Annales de Mathématiques i als Comptes Rendus de l'Acadèmia Francesa de les Ciències.
Amb el seu estudi de l'algorisme d'Euclides, va avançar en el coneixement de la seva eficiència més enllà d'on havia arribat Reynaud en establir que el nombre de pasos havia de ser inferior a $2\log _{2}{v}-1$, anticipant-se a l'obra de Gabriel Lamé.

## Referències

* ↑ Shallit, pàgina 411.
* ↑ Shallit, pàgina 412.
* ↑ Shallit, pàgina 413.
* ↑ Heck, pàgina 310.
* ↑ Shallit, pàgines 413 i 414.

## Bibliografia

* Heck, André. «Historical Examples of Lobbying: The Case of Strasbourg Astronomical Observatories». A: André Heck (editor). Organizations, People and Strategies in Astronomy - Volume 1 (en (anglès)). Venngeist, 2012, p. 295-318. ISBN 978-2-9542677-0-8.
* Shallit, Jeffrey «Origins of the analysis of the Euclidean algorithm» (en (anglès)). Historia Mathematica, Vol. 21, Num. 4, 1994, pàg. 401-419. DOI: 10.1006/hmat.1994.1031. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Pierre Joseph Étienne Finck» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Philautus longchuanensis

Philautus longchuanensis és una espècie de granota que es troba a la Xina i, possiblement també, a Laos, Myanmar i el Vietnam.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Datong, Y., Shunqing, L. & Wenhao, C. 2004. Philautus longchuanensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Pitche

Pitche és una vila i un sector de Guinea Bissau, situat a la regió de Gabú. Té una superfície 2.021 kilòmetres quadrats. En 2009 comptava amb una població de 47.042 habitants.

## Referències

* ↑ Repartition geographique des communautés
* ↑ «Dada de statoids.com».
* ↑ geohive
# Pitchfork Media

Pitchfork Media, o simplement Pitchfork, és una publicació de Chicago (Illinois), que s'edita diàriament a través d'Internet. Està dedicada a la crítica i comentaris de música, notícies musicals i entrevistes a artistes. Està enfocada principalment a la música independent, incloent l'indie rock. Encara que, en menor mesura, inclouen gèneres musicals com l'electrònica, el pop, el hip-hop, el dance, el folk, el jazz i la música experimental.
El lloc, que es va fundar el 1995, es concentra en les novetats musicals, però els periodistes de Pitchfork també repassen àlbums i box sets ja editades. El lloc ha publicat llistes de "best-of" (el millor de) -tals com els millors àlbums dels anys 1970, 1980 i 1990, i les millors cançons dels 1960- i també especials anuals que donen detall dels millors senzills i àlbums de cada any entre 2001 i 2006.

## Impacte

Creada en 1996, Pitchfork Media és actualment el mitjà de comunicació de referència per a tota una generació. En els últims anys, la companyia estatunidenca ha estès les seves activitats a un canal de televisió online (Pitchfork.tv) i un festival que se celebra a Chicago en el mes de juliol (Pitchfork Festival). Encara que el gruix del treball de Pitchfork Media és el seu web, que s'ha convertit en el mitjà en línia líder mundial en el camp de la música independent, 1.600.000 visitants únics al mes i 250.000 visites al dia avalen el seu reconeixement com el principal far de la crítica musical en el nostre temps. La llista d'artistes que han vist com les seves carreres es disparaven gràcies a l'exposició mediàtica que els ha donat la web és interminable: d'Arcade Fire a Deerhunter, d'Animal Collective a Vampire Weekend, passant per Fleet Foxes, Grimes, Donen Deacon, Girl Talk i molts més.

## Referències

* ↑ Burns, Anna. «Pitchfork Media». ABC.net. [Consulta: 29 octubre 2006].
* ↑ Primavera Sound 2013

## Enllaços externs

* Pitchfork Media Arxivat 2008-03-28 a Wayback Machine.
* Pitchfork Media Festival