OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Golf de Fonseca

El golf de Fonseca és un golf de l'oceà Pacífic que es troba a l'oest de Centreamèrica i limita amb El Salvador, Hondures i Nicaragua.

## Història

Andrés Niño, pilot del conqueridor castellà Gil González Dávila trobà el golf el 1522 mentre buscava una ruta marítima que comuniqués l'oceà Atlàntic i el Pacífic. El batejà en honor del bisbe Juan Rodríguez de Fonseca, primer organitzador de la política colonial castellana a les Índies.
El 1849 Ephraim Squier negocià un tractat pels Estats Units per construir un canal a través d'Hondures per a poder travessar des del mar Carib fins al golf. Frederick Chatfield, comandant britànic a Amèrica Central, atemorit que la presència americana a Hondures desestabilitzés els britànics, envià la seva flora per ocupar l'illa d'El Tigre, a l'entrada del golf. Poc després Squier exigí la sortida britànica, ja que ell havia negociat la cessió temporal de l'illa als Estats Units. Chatfield sols podia obeir.
Un tractat firmat el 1916 concedí als Estats Units l'opció de construir un canal interoceànic i una base naval a la zona del golf.
Els tres països amb costa al Golf es van veure involucrats en una llarga disputa sobre els drets del Golf i les illes interiors. El 1992 una Sala de la Cort Internacional de Justícia va resoldre el conflicte, determinant que El Salvador, Hondures i Nicaragua havien de compartir el control del Golf de Fonseca. El Salvador va rebre les illes de Meanguera i Meanguerita, mentre a Hondures li fou concedida El Tigre.

## Geografia física

El Golf de Fonseca té una superfície d'uns 3.200 km², amb una costa que s'estén per 261 quilòmetres, dels quals 185 es troben a Hondures, 40 a Nicaragua i 29 al Salvador.
El clima al Golf és tropical, amb dues estacions ben diferenciades, la plujosa i la seca. El Golf rep prop del 80% de les precipitacions anuals (1400–1600 mm) durant l'estació plujosa de maig a novembre.
Les temperatures al mig del Golf se situen entre 25 i 30 °C durant els mesos més càlids, març i abril. La humitat relativa varia entre el 65 i el 86% depenent de la ubicació. En contrast, l'interior del país és semitropical i més fresc, amb una temperatura mitjana de 26 °C.
La vegetació de la zona humida és dominada per espècies de manglar.

## Referències

* ↑ Honduran Secretariat of Industry and Commerce, 2002: 23
* ↑ Honduran Secretariat of Industry and Commerce, 2002: 14
* ↑ Sanchez, 1999: 13

## Enllaços externs

* UNESCO
* Land, Island and Maritime Frontier Dispute (El Salvador/Honduras: Nicaragua intervening) Arxivat 2014-03-05 a Wayback Machine., International Court of Justice case registry
* Application for Revision of the Judgment of 11 September 1992 in the Case concerning the Land, Island and Maritime Frontier Dispute (El Salvador/Honduras: Nicaragua intervening) (El Salvador v. Honduras) Arxivat 16 de novembre 2014 a Wayback Machine., International Court of Justice case registry
# Gueorgui Gueorguíev Dimitrov

* No s'ha de confondre amb Gueorgui Dimitrov (desambiguació).
Gueorgui Gueorguíev Dimitrov (búlgar: Георги Димитров) (Gledatxevo, 14 de gener de 1959 - Sofia, 8 de maig de 2021) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1980.
Fou 77 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Beroe Stara Zagora, CSKA Sofia, AS Saint-Étienne i Slavia Sofia.

## Referències

* ↑ «БФС честити 57-ия рожден ден на Георги Димитров - Джеки» (en bulgarian). bfunion.bg, 14-01-2016. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 30 novembre 2018].
* ↑ Gueorgui Gueorguíev Dimitrov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Gueorgui Dimitrov Níkolov

* No s'ha de confondre amb Gueorgui Dimitrov (desambiguació).
Gueorgui Dimitrov Níkolov (Burgàs, 1 de maig de 1931 - 16 de març de 1978) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1950.
Fou 30 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CDNA Sofia i Cherno More Varna.

## Referències

* ↑ «Georgi Dimitrov Olympic Results». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 14 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 2 desembre 2018].
* ↑ Perfil a transfermarkt
* ↑ Perfil a eu-football.info
# Granota pintada

La granota pintada, gripau pintat o tòtil granoter (Discoglossus pictus) és una espècie d'amfibi anur de la família Discoglossidae d'uns 30 a 60 mm de llargada, amb la pupil·la arrodonida, el musell força puntegut, la pell amb berrugues petites, el disseny dorsal llis i el ventre generalment blanquinós. Es tracta d'una espècie introduïda a Catalunya i França, on la seva distribució és cada cop més àmplia.

## Descripció

És una granota d'aspecte robust, que pot assolir una longitud d'entre 60 i 80 mm. El musell és allargat, amb forma aguda a l'extrem, i amb la mandíbula superior prominent. Té una llengua discoïdal, característica d'aquesta família. El cap té forma aplanada dorsiventralment i triangulada lateralment. Els ulls sobresurten clarament per sobre del cap i les pupil·les poden tenir forma de gota invertida o ser arrodonides. No presenta glàndules paròtides aparents i el timpà sol ser visible, sent una mica menor que el diàmetre ocular. La grandària del cap sembla proporcionalment petita en comparació amb el cos.

## Hàbitat

Es troba en una gran varietat d'hàbitats mediterranis, incloent-hi zones humanitzades. Es pot trobar inclús en aigües salobres on altres amfibis moririen.
Es pot trobar al sud-est de França i nord-est de la península Ibèrica, a l'illa de Sicília, Malta i al nord d'Àfrica.

## Reproducció

En condicions naturals, la femella pon entre 300 i 1000 ous diminuts en un període de 2 a 10 dies. Tan els ous com els capgrossos es desenvolupen ràpidament i la metamorfosi es completa en 1 o 2 mesos, segons les condicions climàtiques.
Fan postes d'ous varies vegades a l'any, segons les condiciones climàtiques.

## Referències

* ↑ «Granota pintada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* 1 2 «Discoglossus pictus» (en anglès). IUCN Red List. Jaime Bosch, Franco Andreone, Miguel Tejedo, David Donaire-Barroso, Miguel Lizana, Iñigo Martínez-Solano, Alfredo Salvador, Mario García-París, Ernesto Recuero Gil, Tahar Slimani, El Hassan El Mouden, Ulrich Joger, Philippe Geniez, Claudia Corti. 2009.. [Consulta: 24 abril 2015].
* ↑ Rivera et al., 2011.
* ↑ Laňka, Václav. Anfibios y Reptiles (en castellà). Madrid: Susaeta, 1991, p. 58-59.

## Bibliografia

* Bosch, J., Andreone, F., Tejedo, M., Donaire-Barroso, D., Lizana, M., Martínez-Solano, I., Salvador, A., García-París, M., Gil, E.R., Tahar, S. & El Mouden, E.H. Discoglossus pictus. 2004 IUCN Red List of Threatened Species. [Accedit a data 30 d'abril del 2008]
* Otth, Neue Denkschr. Allg. Schweiz. Ges. Naturwiss., 1837 1: 6.
* Lanza, Nascetti, Capula, i Bullini, Bull. Soc. Herpetol. France, 1986, 40: 16.
* Rivera, Xavier; Escoriza, Daniel; Maluquer-Margalef, Joan; Arribas, Oscar; Carranza, Salvador. Amfibis i rèptils de Catalunya, País Valencià i Balears. Bellaterra i Barcelona: Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-53-8.

## Vegeu també

* Llista d'amfibis i rèptils de Catalunya

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* The Taxonomicon (anglès)
# Granoteta de llauna

Una granoteta de llauna o clicker és un objecte que consisteix en un ressort de làmina d'acer que té una forma prou gran per poder tenir un estat estable o metaestable. Es doblega per l'acció de la força fins que passa sobtadament a l'estat metaestable a causa de les tensions al ressort.
L'ús més obvi de la granota de llauna, és com a joguina infantil, ja que en la majoria de casos, el mànec porta imprès el dibuix d'una granota mostrant aquesta finalitat lúdica.

## Funcionament

La granota de llauna produeix un soroll característic; el ressort d'acer s'acostuma a combinar amb un petit mànec de xapa per poder aplicar fàcilment la pressió entre el polze i el dit índex.
El salt sobtat en aquest punt genera el fort soroll epònim. Si la força es torna a reduir, es produeix el retrocés durant el qual es torna a generar un fort soroll. La granota operada directament aplicada a l'orella pot produir un nivell de pressió sonora de fins a 135 dB, que pot provocar danys auditius.

## Crickets dels paracaigudistes aliats

A la Segona Guerra Mundial, els paracaigudistes aliats abans i durant l'operació Overlord van utilitzar "crickets" com a eina per a distingir els soldats amics dels soldats enemics. Un soldat feia clic una vegada i si es rebien dos clics com resposta d'un altre soldat, es confirmava la seva identificació com amic.

## Ús en l'ensinistrament d'animals

Els entrenadors de mamífers marins Karen Pryor els van utilitzar per primera vegada com a forma de comunicació amb els seus animals. Els dofins i les balenes es comuniquen sota l'aigua a través d'una sèrie de clics i xiulets coneguts com a ecolocalització, i l'ús d'un clicador va permetre als ensinistradors produir senyals que els animals eren més propensos a comprendre. Avui en dia, els clicadors s'utilitzen per ensinistrar tot tipus d'animals, la majoria gossos. Quan s'associa a una acció, un clic permet al propietari marcar el moment exacte en què s'ha d'executar el comportament desitjat.

## Altres usos

* Una aplicació analògica són polsadors de control de molts dispositius electrònics, com ara els ratolins d'ordinador, que han de tenir un punt de pressió distintiu.
* En la societat contemporània, els propietaris de mascotes solen utilitzar els clicadors (en particular els gossos) com a eina d'ensinistrament.
* Els clicadors s'utilitzen per proporcionar una informació audible per a l'aprenentatge d'estudiants mitjançant un mètode anomenat TAGteach.
* Els clicadors també s'utilitzen com a dispositiu de recompte manual, de vegades digital, però més freqüentment mecànic, que serveix per comptar el nombre de persones que entren a un lloc. Sovint es fa servir a la porta d'una discoteca per assegurar-se que no es superen els límits de places.

## Referències

* 1 2 «The D-Day Cricket».
* ↑ «Bundesärztekammer: Gehörschäden durch Lärmbelastungen in der Freizeit». Arxivat de l'original el 2019-12-05. [Consulta: 5 desembre 2019].

## Vegeu també

* Espanta-velles
* Cotilló
* Carrau
* Matraca
# Joan Farré Gassó

Joan Farré Gassó (Sidamon, el Pla d'Urgell, 1892 - ?, 1944) fou un ferroviari a la regió de Lleida i dirigent polític. Fou empresonat a Barcelona fins al final de la Guerra. S'exilià a França i ingressà a la Resistència. Després de ser detingut el 1941, un tribunal militar el condemnà a cinc anys de presó que complí fins que s'acabà ocupació nazi. Fou assassinat per una partida de militants comunistes espanyols que el reconegué com a dirigent del POUM.

## Obra

Durant la dictadura de Primo de Rivera participà en els Fets de Prats de Molló (1926), en la creació del Partit Comunista Català (1928) i en la de la Unió de Ferroviaris, posteriorment adherit a la CNT. També col·laborà en versos periòdics, entre els quals destacà La Señal. El 1931 assistí al congrés confederal extraordinari de la CNT (Madrid) i intervingué en la fundació del BOC. Fou secretari general del comitè provincial i membre del comitè central. Aquesta activitat política li comportà l'expulsió de la CNT i impulsà a formar la ULS de Lleida (1933). Va ser candidat, per les llistes lleidatanes del BOC, a les eleccions municipals de 1931, 1934 i del Parlament de Catalunya (1932).
Participà activament en els Fets d'Octubre de 1934 a la ciutat en el comitè de l'Aliança Obrera, fet pel qual fou empresonat. Membre fundador del POUM, en fou secretari general del comitè provincial. Iniciada de Guerra Civil participà en les institucions revolucionàries de Lleida, en els periòdics del partit (Combat i Adelante que dirigí) i en els enfrontaments oberts entre les forces obreres. Fou detingut en la representació dels Fets de Maig de 1937.

## Referències

* ↑ «Joan Farré Gassó». [Consulta: 5 abril 2016].
* ↑ Mir, Conxita. Diccionari biogràfic de les terres de lleida. 2010. Lleida: Alfazeta, Abril 2010, p. 639. ISBN 9788493771553.
# Mikhaïl Kassiànov

Mikhaïl Mikhàilovitx Kassiànov (en rus: Михаи́л Миха́йлович Касья́нов) (8 desembre de 1957, Sólntsevo, Rússia) és un polític rus. Kassiànov és un antic president del Govern de Rússia. Ha estat viceministre de finances del 1995 al 1999, data en què va esdevenir ministre de finances. Del 2000 al 2004 va ser President del Govern de Rússia durant el primer mandat de Vladímir Putin, abans de ser apartat del govern amb el seu conjunt de ministres, el 24 de febrer de 2004. El president Putin va allunyar-se aleshores de l'últim membre del govern associat plenament al període Ieltsin, a la seva "família" i a les oligarquies russes que van fundar llur imperi econòmic amb la seva presidència. De seguida, Kassiànov va ser estudiat per sospites de corrupció.
Kassiànov actualment és president de la Unió Democràtica Popular Russa o Unió Popular i Democràtica Russa (UPDR), membre de la coalició L'Altra Rússia. Va inscriure's com a candidat a les eleccions presidencials del 2008 després de rebre una llista de dos milions d'electors que li donaven suport, tot i que el 27 de gener del mateix any la comissió electoral central va rebutjar la seva candidatura, ja que un estudi sobre les signatures va determinar que moltes no eren vàlides i que el nombre de signatures vàlides obtingudes era inferior a un milió. Kassiànov va comparar el govern rus al de la ja desapareguda Unió Soviètica, i va dir: "La violència i la dictadura són les idees mestre d'aquest règim".

## Referències

* ↑ (anglès) Putin foe submits poll petition, BBC News, 16 gener 2008.
* ↑ (francès) L'opposant Mikhaïl Kassianov interdit de présidentielle russe, Reuters, 27 gener 2008.
# Casa a la rambla Portalet, 14 (Sant Feliu de Guíxols)

La Casa a la rambla Portalet, 14 és una obra eclèctica de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Els esgrafiats estan situats a la façana d'una casa de la rambla del Portalet que ha estat molt modificada a la planta baixa. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb dues obertures rectangulars situades entre tres esgrafiats idèntics, que representen una combinació d'elements estilitzats (gerros, motius vegetals i figures humanes). És interessant també la línia d'imposta que separa el primer del segon pis, amb una sanefa vegetal, i la que separa el segon pis del terrat, també amb decoració floral i més complexa. Els tres esgrafiats del segon pis combinen garlandes amb elements figuratius i vegetals estilitzats.

## Història

Els esgrafiats neoclàssics decoren una casa del segle xix, molt senzilla però que tanmateix mostra altres elements decoratius de tipus clàssic.

## Referències

* 1 2 «Casa a la rambla Portalet, 14». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2018].
# Villargent

Villargent és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 106 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villargent era de 106 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família i 4 estaven desocupats. 41 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 45 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 6 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 33 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villargent el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 45 eren actives i 24 eren inactives. De les 45 persones actives 43 estaven ocupades (24 homes i 19 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 24 persones inactives 10 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Villargent hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 204 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villargent a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villargent a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Viret

«Viret» té aquests significats:
* Viret o Eutrigla gurnardus, espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids
* Viret o lluerna rossa (Chelidonichthys lucerna), espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids
* Viret o Peristedion cataphractum, peix pertanyent a la família dels peristèdids
* Viret o Chelidonichthys cuculus, espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids
* Viret o Chelidonichthys obscura, espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids
# Granite (Oregon)

Granite és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 24 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Granite tenia 24 habitants, 15 habitatges, i 9 famílies. La densitat de població era de 23,2 habitants per km².
Dels 15 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 66,7% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.625$ i la renda mediana per família de 20.625$. Els homes tenien una renda mediana de 11.250$ mentre que les dones 6.250$. La renda per capita de la població era de 8.024$. Aproximadament el 20% de les famílies i el 36% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Granite». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Granite». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Persistència acústica

Es coneix com a persistència acústica al fenomen pel qual el cervell humà interpreta com un únic so dos sons diferents rebuts en un curt espai de temps. Perquè l'oïda percebi dos sons com diferents, tots dos sons han de tenir una diferència entre si d'almenys 70 ms per sons secs (paraula) i 100 ms per sons complexos.
Si considerem que la velocitat del so és de 344 m/s, perquè es percebin com a diferents dos sons emesos simultàniament, la diferència entre el recorregut directe i el recorregut reflectit del so ha de ser d'almenys aproximadament 34 metres. En el cas que font i receptor estiguin molt a prop, això implica que segons la distància al pla reflector:
* Per sobre de 17 m tenim eco, perquè l'oïda capta el so original i el so reflectit com dos sons diferents.
* Per sota d'una dècima de segon o de 17 m tenim reverberació.
Reverberació i eco poden coexistir si hi ha diversos obstacles a diferents distàncies.

## Vegeu també

* Reflexió (so)
* Reverberació
* Eco

## Referències

* ↑ Sopena, Ramon. «Eco». A: Nova enciclopèdia Sopena: diccionari il·lustrat de la llengua espanyola, Volum 2 [Consulta: 19 setembre 2011].
* Recuero, Manuel. Acústica arquitectònica aplicada [Consulta: 19 setembre 2011].
# Samuel Acquah

Samuel Acquah (Accra, 10 de juliol de 1943 - 2014), conegut com a Sam Acquah, fou un futbolista ghanès de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Ghana.
Pel que fa a clubs, destacà a Detroit Cougars.

## Referències

* ↑ «Names of 71 Ex Black Star Players To Benefit From Gov't GHc1.7m Package», 30-05-2014. [Consulta: 16 juny 2018]. «The departed from that squad are: Addoi Odametey, Sam Acquah, Willie Evans, Kwame Nti, Paa Nii Lutterodt, Oman Mensah and Joe Addision»
* ↑ «Sam Acquah». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 16 desembre 2017]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 31 agost 2019].
* ↑ NASL Jerseys
# Pentanal

El pentanal és un compost orgànic de la classe dels aldehids que està constituït per una cadena lineal de cinc carbonis amb un grup carbonil en un dels seus extrems. La seva fórmula molecular és ${\ce {C5H10O}}$.

## Estat natural

Hom ha trobat emissions de pentanal en flors de diverses plantes dels ordres alismatals, asparagals, brassicals, lamials, rosals i sapindals. També el panda gegant (Ailuropoda melanoleuca), el búbal vermell (Alcelaphus buselaphus caama), el corc del blat (Granary weevil) i el corc de l'arròs (Sitophilus oryzae) el fan servir en la composició de les seves feromones. Per altra banda, s'ha demostrat que el pentanal és un dels composts que formen part de l'olor de la llet oxidada per efecte de la llum i que prové de la degradació dels àcids grassos.

## Propietats

El pentanal és un líquid transparent que a baixes concentracions té olor agradable a fruita, a xocolata. Té un punt de fusió de –91,5 °C, un d'ebullició de 103 °C. A 20 °C té una densitat de 0,8095 g/cm³ i un índex de refracció d'1,3944. És soluble en etanol, dietilèter i lleugerament soluble dins d'aigua (11,7 g/L a 25 °C).

## Obtenció

El mètode industrial més emprat en l'actualitat per a produir pentanal és l'anomenat procés oxo, una hidroformilació del but-1-è segons l'equació següent:

## Usos

El pentanal s'utilitza en aromatitzants, química de resines i acceleradors de cautxú.

## Referències

* ↑ El-Sayed, A.M. «5Ald». The Pherobase: Database of Pheromones and Semiochemicals. [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ Flavor, fragrance, and odor analysis. Nova York: Marcel Dekker, 2002. ISBN 0-8247-4167-6.
* ↑ PubChem. «Butyraldehyde» (en anglès). [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ Benvenuto, Mark Anthony. Industrial Chemistry : For Advanced Students. Berlin/Boston: De Gruyter, 2015. ISBN 978-3-11-035170-5.
* ↑ «pentanal (CHEBI:84069)». [Consulta: 25 desembre 2022].