OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agustí Ros i Vilanova

Agustí Ros i Vilanova (Barcelona, 26 de maig de 1952) és un actor, ballarí, coreògraf i estudiós de cinetografia Laban català.
És un dels estudiosos de referència en notació coreogràfica segons el sistema Laban a l'Estat. La seva trajectòria professional s'ha desenvolupat a cavall de la pràctica escènica, la teoria i la gestió pública. Ha col·laborat d'assessor en entitats com el Consejo Nacional de la Danza de l'INAEM i ha dirigit el programa ENDANSA de la Generalitat de Catalunya. Ros també està vinculat amb entitats internacionals, com l'International Council of Kinetography Laban (ICKL).
Juntament amb d'altres expert, ha recuperat el Contrapàs llarg de Torelló. Ros ha publicat a la revista Estudis Escènics amb regularitat i ha traduït del francès al català La gramàtica de la notació Laban (2010), escrita per Jacqueline Challet-Haas.

## Biografia

Es va llicenciar en art dramàtic per l'Institut del Teatre i en Belles Arts per la Universitat de Barcelona. A causa de l'interès per l'expressió corporal de l'actor, Ros es forma en diferents tècniques i estils de dansa moderna, clàssica i també dansa barroca. Estudià a l'Estudi Anna Maleras i participà en diverses funcions del grup, i va seguir formant-se com a ballarí becat al Centre International de la Danse, de París. La pedagoga Jacqueline Challet-Haas l'introdueix en la cinetografia Laban, estudis que Ros amplia a Nova York i París.
Quan torna a Barcelona, Ros treballa puntualment com a actor o ballarí, però es dedica especialment a crear coreografies d'espectacles com Antaviana (1978), de Dagoll Dagom; Antígona (1978), dirigida per Josep Montanyés, o Mahagonny (1977), sota la direcció de Fabià Puigserver al Teatre Lliure, entre d'altres. També treballa amb directors de cinema i realitzadors de televisió. Paral·lelament, Agustí Ros amb Jesús Bruguet i Mònica Romeu funden La Gran Companyia, grup amb què participa en tres muntatges com a intèrpret.
El 1982 entra com a professor al Centre d'Osona de l'Institut del Teatre, on ensenya dansa. A partir del 1990 s'incorpora al centre de Barcelona. Durant aquesta etapa, combina la docència amb la programació de dansa a l'Espai de Dansa i Música de la Generalitat de Catalunya (1992-1995) i també col·labora amb el Amics de l'Òpera de Sabadell i Pau Monterde en el muntatge de les coreografies d'òperes. Ros, que des del 1998 fins al 2005 va ocupar el càrrec de secretari acadèmic general de l'Institut del Teatre, a partir del 2001 —quan es crea el Conservatori Superior de Dansa (CSD)— comença a impartir cinetografia Laban. De 2008 a 2017 va ser secretari acadèmic del CSD. En els darrers anys ha creat les aquarel·les que il·lustren el llibre de Jordi Fàbrega Interpretación para bailarines. Fundamentos teóricos y cien ejercicios prácticos, i ha redactat la seva tesi doctoral sobre la cinetografia Laban / Labanotation com a instrument per a l'anàlisi de l'espai i el temps coreogràfics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Brufau i Bonet, Clàudia. «Agustí Ros». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre (reconeixement). [Consulta: 31 març 2021].
# Al-Isfahaní

«Al-Isfahaní» té aquests significats:
Al-Isfahaní vol dir "d'Isfahan, i és una nisba donada a diversos personatges naturals o relacionats amb aquesta ciutat, destacant:
* Abu-l-Faraj al-Isbahaní, erudit àrab de Pèrsia conegut com a Abulfaraj o Albufaradj (897-967)
* Abu-l-Fat·h Mahmud ibn Muhàmmad ibn Qàssim ibn Fadl al-Isfahaní, matemàtic persa del segle XI
* Ghiyath al-Din Ali ibn Amirin al-Husayni al-Isfahani, metge i científic persa del segle XV
* Imad-ad-Din al-Isfahaní, historiador persa (1125-1201)
* Djalal al-Din Muhammad al-Isfahani, metge persa del segle XIX
* Raghib Isfahani, erudit islàmic, mort 1108/1109
* Hamza ibn al-Hàssan [ibn] al-Muàddib al-Isfahaní, historiador i filòleg persa del segle X.
* Abu-Issa al-Isfahaní, jueu que es va declarar messies a la primera meitat del segle VIII
* Al-Jawad al-Isfahaní, visir dels zengites mort el 1164.
* Abu-r-Rayyan Àhmad ibn Muhàmmad al-Isfahaní, visir dels buwàyhides 985-986
* Amin al-Dawla Abd Allah Khan Sadr al-Isfahani (Esfahan 1779- Nadjaf 1847), polític persa, primer ministre sota Fath Ali Shah (1707-1834)
* Abu-Nasr Mustawfí al-Isfahaní Aziz-ad-Din Àhmad ibn Àhmad ibn Muhàmmad ibn Abd-Al·lah (1079/1080-1133), funcionari de la cort dels seljúcides a Iraq.
# Abrocoma shistacea

Abrocoma shistacea és una espècie de mamífer rosegador de la família dels abrocòmids. És endèmica de la província de San Juan (Argentina), on viu a una altitud de 3.800 msnm. El seu hàbitat natural són les zones rocoses situades dins d'herbassars. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Jayat, J.; Ojeda, R. Abrocoma shistacea. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 desembre 2014.
# Acanthostracion quadricornis

Acanthostracion quadricornis és una espècie de peix de la família dels ostràcids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 55 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Alimentació

Menja invertebrats (com ara tunicats, gorgònies, anemones, crustacis lents, porífers i bernats ermitans) i plantes marines.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu fins als 80 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic tropical i temperat: des de Massachusetts (Estats Units), Bermuda i el nord del Golf de Mèxic fins al sud-est del Brasil. També és present a Sud-àfrica.

## Ús comercial

La seua carn és excel·lent i es comercialitza fresc.

## Observacions

N'hi ha informes d'enverinament per ciguatera.

## Referències

* ↑ «Acanthostracion quadricornis». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Tyler, J.C., 1978. Ostraciidae. A: W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. West Atlantic (Fishing Area 31). Vol. 3. (pag. var.). FAO, Roma.
* ↑ Tyler, J.C., 1978.
* ↑ Olsen, D.A., D.W. Nellis I R.S. Wood, 1984. Ciguatera in the Eastern Caribbean. Mar. Fish. Rev. 46(1):13-18.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Acanthurus achilles

Acanthurus achilles és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids. Pot arribar a fer 24 cm de llargària màxima. Té nou espines i 29-33 radis tous a l'aleta dorsal i tres espines i 26-29 radis tous a l'anal, té la boca petita. És de color marró fosc, gairebé negre. És monògam i, de vegades, produeix híbrids amb Acanthurus nigricans. Es nodreix d'algues. És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (26 °C-28 °C; 28°N-26°S, 143°E-109°W) que viu entre 0-10 m de fondària (normalment, entre 0-4). És bentopelàgic. Es troba al Pacífic occidental (des d'Oceania fins a les illes Hawaii i Pitcairn, incloent-hi les illes Mariannes i Wake) i el Pacífic oriental central (l'extrem meridional de la Baixa Califòrnia -Mèxic- i diverses illes).

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Whiteman, E.A. i I.M. Côté, 2004. Monogamy in marine fishes. Biol. Rev. 79:351-375.
* ↑ Randall, J.E., 2001. Acanthuridae. Surgeonfishes (tangs, unicornfishes). p. 3653-3683. A: K.E. Carpenter i V. Niem (editors). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles. FAO, Roma.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 941 p.
* ↑ Krupp, F., 1995. Acanthuridae. Sangradores, cirujanos, navajones. P. 839-844. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (editors). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704
* ↑ De la Cruz Agüero, J., M. Arellano Martínez, V.M. Cota Gómez i G. de la Cruz-Agüero, 1997. Catalogo de los peces marinos de Baja California Sur. IPN-CICIMAR, La Paz, Mèxic. P. 346.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Ain Sbit

Ain Sbit (en àrab عين سبيت, ʿAyn Sbīt; en amazic ⵄⵉⵏ ⵙⴱⵉⵜ) és una comuna rural de la província de Khémisset, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.051 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Albarreal de Tajo

Albarreal de Tajo és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Gerindote, Rielves, Toledo, Polán i Burujón.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 594 | 605 | 618 | 612 | 630 | 638 | 641 | 657 | 662 | 659 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Pedro Lobato Rodríguez | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Pedro Lobato Rodríguez (07/12/1985) Santos Gragolla Palomo | CDS CDS | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Santos Gragolla Palomo | CDS | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Jesús Muñoz Alonso | CDS | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Pedro Lobato Ferrero | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Pedro Lobato Ferrero | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Pedro Lobato Ferrero | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Pedro Lobato Ferrero | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Alvin Goldman

Alvin Goldman (Brooklyn, 1 d'octubre de 1938 - 4 d'agost de 2024) va ser un filòsof especialitzat en cognició i filosofia de la ment. Destacà per la classificació de les diferents accions humanes i per les nocions d'epistemologia social o la teoria del coneixement que influeix en decisions comunitàries com les eleccions. És considerat un seguidor de l'escola analítica per la seva anàlisi científica dels problemes filosòfics tradicionals.

## Referències

* ↑ Weinberg, Justin. «Alvin Goldman (1938-2024) - Daily Nous» (en anglès americà), 12-08-2024. [Consulta: 1r setembre 2024].
* ↑ «In Memoriam: Alvin I. Goldman».
# Alda Bandeira

Alda Bandeira Tavares Vaz da Conceição (Santana (São Tomé i Príncipe), 22 de setembre de 1949) és una política de São Tomé i Príncipe, ministre d'afers exteriors en dues ocasions i candidata a la presidència del país.

## Biografia

El seu pare era infermer. Va estudiar llengües modernes a la Universitat Eduardo Mondlane a Maputo, va rebre un màster en llengua i literatura modernes a la Universitat de Lisboa, i estudià relacions internacionals a l'Instituto Superior de Ciências Sociais e Políticas. Fou professora d'ensenyament secundari a Maputo i São Tomé entre 1975 i 1982.
Bandeira va començar la seva carrera política com a directora de cooperació multilateral al Ministeri d'Afers Exteriors, càrrec que va ocupar entre 1987 i 1990. També va ser coordinadora nacional dels programes de la Fundació per al Desenvolupament Africà dels Estats Units a São Tomé el 1988-1990. Va ser una de les fundadores del Partit de Convergència Democràtica - Grup de Reflexió, el primer partit d'oposició política, que va guanyar les eleccions legislatives de São Tomé i Príncipe de 1991. Va ser ministra de Relacions Exteriors del seu país de 1991 fins a 1993. Després que el seu marit Norberto Costa Alegre fos nomenat primer ministre, va abandonar la seva posició al govern per ocupar la de diputada i evitar conflictes d'interès.
Bandera va ser elegida presidenta de la PCD-GR el 1995, càrrec que va ocupar fins a 2001. Fou candidata del seu partit a les eleccions presidencials de São Tomé i Príncipe de 1996, arribant al tercer lloc amb un 15% dels vots. Bandeira fou novament professora a l'Instituto Superior Politécnico a São Tomé el 2000-2002. L'abril de 2002 fou nomenada novament ministra d'afers exteriors, però va dimitir el mateix any. Posteriorment fou Directora General de l'Instituto Marítimo e de Administracão Portuaria a São Tomé.

## Referències

* 1 2 Arthur S. Banks; Thomas C. Muller. Political Handbook of the World 1998. CQ Press, 1998, p. 795. ISBN 978-0-933199-13-2.
* 1 2 3 Sheldon, Kathleen. Historical Dictionary of Women in Sub-Saharan Africa (en anglès). Rowman & Littlefield, 2016-03-04. ISBN 9781442262935.
* 1 2 3 Jr, Professor Henry Louis Gates; Akyeampong, Professor Emmanuel; Niven, Mr Steven J. Dictionary of African Biography (en anglès). OUP USA, 2012-02-02. ISBN 9780195382075.
* ↑ Jr, Professor Henry Louis Gates; Akyeampong, Professor Emmanuel; Niven, Mr Steven J. Dictionary of African Biography (en anglès). OUP USA, 2012-02-02. ISBN 9780195382075.
* ↑ PNN «São Tomé e Príncipe: Criada Associação dos Diplomatas Santomenses» (en portuguese). Cabinda Digital. PNN, 26-05-2009 [Consulta: 4 novembre 2010]. Arxivat 13 de juliol 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-13. [Consulta: 26 novembre 2017].
# Alda (Nebraska)

Alda és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 652 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alda tenia 652 habitants, 237 habitatges, i 172 famílies. La densitat de població era de 719,3 habitants per km².
Dels 237 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 6,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.583 $ i la renda mediana per família de 39.219 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 19.722 $. La renda per capita de la població era de 18.259 $. Aproximadament el 7,6% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alda». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amboy (Minnesota)

Amboy és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 575 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Amboy tenia 575 habitants, 242 habitatges, i 161 famílies. La densitat de població era de 716,2 habitants per km².
Dels 242 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.595 $ i la renda mediana per família de 39.844 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.667 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 15.658 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Amboy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Amboy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Aleksandr Gussiàtnikov

Aleksandr Mikhàilovitx Gussiàtnikov (en rus: Aлександр Михайлович Гусятников) (Orenburg, óblast d'Orenburg, 5 d'octubre de 1950) va ser un ciclista soviètic d'origen rus. Va competir durant més de quinze anys. Un cop retirat va ser director esportiu de diferents equips i president de la Federació russa de ciclisme.

## Palmarès

* 1970
** 1r a la An Post Rás i vencedor de 4 etapes
* 1971
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Guillem Tell
* 1972
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Algèria
* 1973
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Algèria
* 1974
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Marroc
* 1975
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** 1r a la Ruban Granitier Breton i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi Guillem Tell
* 1976
** 1r a la Volta a Bulgària
** 1r al Circuit de Saône-et-Loire i vencedor de 2 etapes
* 1977
** 1r a la Volta a Iugoslàvia i vencedor de 2 etapes

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Aleksandr Iefimkin

Aleksandr Serguéievitx Iefimkin (en rus Александр Александрович Ефимкин, Kúibixev, 2 de desembre de 1981) és un ciclista rus, professional des del 2006 al 2012. El seu germà bessó Vladímir també és ciclista professional.
En el seu palmarès destaca la victòria a la Volta a Turquia de 2011.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Lleó
* 2007
** 1r a la Setmana Ciclista Lombarda i vencedor d'una etapa
** 1r al Giro del Cap i vencedor d'una etapa
* 2011
** 1r a la Volta a Turquia

### Resultats al Tour de França

* 2007. 99è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. 68è de la classificació general
* 2009. 37è de la classificació general
* 2010. 19è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2009. Abandona (17a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Alex Hepple

Alex Hepple (Johannesburg, Sud-àfrica, 28 d'agost de 1904 - Canterbury, Anglaterra, 16 de novembre de 1983) va ser un escriptor, sindicalista, socialista, membre del moviment anti-feixista, Membre del Parlament Privincial del Transvaal, fundador i director del Fons d'Ajuda a la Defensa en el Judici per Traïció, juntament amb el bisbe Ambrose Reeves i Alan Paton, i director del Fons d'Ajuda i Defensa de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Alex Hepple | South African History Online». [Consulta: 1r desembre 2021].
# Aken (déu)

Aken (El protector) en jeroglífic :
Aken o Aqen era un déu funerari i dels morts de la mitologia de l'Antic Egipte que rarament és esmentat fora del context funerari. La parella d'Aken és la deessa Amentet (“La de l'Occident”), una altra deessa de la mort.
La primera font on es troba és en el Llibre dels Morts del Regne Mitjà d'Egipte. En ell, guiava al déu del solar Ra com a ‘protector de la barca celestial de Ra’ anomenada Treball de Jnum en portar l'anell shen al déu.
El faraó difunt requeria els serveis del déu quan havia de recórrer el riu que li portava en presència d’Osiris. El rei demanava al barquer Mahaf que desperti a Aken per poder portar al rei a l'inframon.

## Referències

* ↑ Georg Meurer: Die Feinde des Königs in den Pyramidentexten (= Orbis biblicus et orientalis, vol. 189). Saint-Paul, 2002, ISBN 3525530463, pp. 5 & 325.
* ↑ Rosa Thode. «La tierra de los Faraones». Egiptología. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ «Amentet». ancientegyptonline.co.uk. Ancient egypt online. [Consulta: 26 abril 2020].
# Akeley (cràter)

Akeley és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 23,4 km de diàmetre. Porta el nom de Delia Akeley (1875-1970), exploradora estatunidenca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Akeley». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Altocumulus castellanus

L'altocumulus castellanus (Ac cas) és un núvol de la família de tipus B. Són núvols semblants a projeccions de torres que creixen des de la base del núvol. Aquesta base és a uns dos mil metres de distància del terra i arriba a una alçada d'uns sis mil metres.
Els núvols de tipus castellanus són un avís d'inestabilitat a una alçada mitjana de l'atmosfera. Solen ser presagi de mal temps, a causa de la convecció que es produeix a la seva superfície, podent fer que aquesta connecti amb les capes inestables de la part mitjana de la troposfera, amb la possibilitat que el següent pas del seu desenvolupament els porti a convertir-se en cumulonimbe i fortes tempestes elèctriques.
Els núvols del típus altocumulus castellanus avisen de fortes turbulències als vols aeronàutics.

## Referències

* ↑ «Appendix 3 - History of cloud nomenclature» (en anglès). Cloud Atlas (WMO).
* ↑ «Altocumulus castellanus» (en anglès). Weather, 07-12-2008. Arxivat de l'original el 2008-12-07. [Consulta: 28 maig 2022].
* ↑ «Altocumulus castellanus» (en anglès). Cloud Atlas (WMO).
* ↑ «castellanus (cas)». Eumetcal, 05-02-2008. Arxivat de l'original el 2008-02-05. [Consulta: 28 maig 2022].
* ↑ «Altocumulus Castellanus». A: Manuals Combined: U.S. Navy Aerographer’s Mate Modules 1-4 (en anglès). Jeffrey Frank Jones, p. 1-22.

## Enllaços externs

* Altocumulus Castellanus (Proveit per: Australiasevereweather.com)