OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William Henry Pickering

William Henry Pickering (Boston, 15 de febrer de 1858 - 17 de gener de 1938) va ser un astrònom americà, germà d'Edward Charles Pickering.
Pickering va descobrir Febe, el novè satèl·lit de Saturn, el 1899, mitjançant l'anàlisi de fotografies preses l'any anterior. També va creure descobrir un desè satèl·lit, Temes, el 1905, però fou un error. També fou actiu en l'àmbit de l'observació d'eclipsis solars i en l'estudi de cràters lunars. Se li deu la fundació de nombrosos observatoris astronòmics, inclòs l'Observatori de Flagstaff, on Percival Lowell va treballar.

## Referències

* ↑ Colby, Frank Moore; Williams, Talcott. «William Henry Pickering». A: New International Encyclopedia. 18. Dodd, Mead and Company, 1918, p. 605.
* ↑ Hubbard, William B. «William Henry Pickering | American astronomer». A: Encyclopaedia Britannica (en anglès) [Consulta: 4 setembre 2020].
# Scleroptila

Scleroptila és un gènere d'ocells de la subfamília dels perdicins (Perdicinae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquests francolins habiten sabanes i boscos de la zona afrotròpica.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.4, 2010) aquest gènere està format per quatre espècies:
* Scleroptila afra - Francolí jugular.
* Scleroptila finschi - Francolí de Finsch.
* Scleroptila levaillantii - Francolí de Levaillant.
* Scleroptila gutturalis - Francolí pàl·lid.
* Scleroptila psilolaema - Francolí muntanyenc.
* Scleroptila elgonensis - Francolí del mont Elgon.
* Scleroptila shelleyi - Francolí de Shelley.
* Scleroptila whytei - Francolí de Whyte.
* Scleroptila streptophora - Francolí de collar.
Molts autors, com ara Clements 6a edició (2009) inclouen dins el gènere Francolinus, totes les espècies dels gèneres Peliperdix, Scleroptila, Dendroperdix i Pternistis.

## Referències

* ↑ Classificació dels gal·liformes a ZOONOMEN Rev. 15-07-2010 (anglès)
* ↑ El gènere Francolinus a TAXONOMICON Rev. 15-07-2010 (anglès)
# Voltes del carrer Ample, 22

Les Voltes del carrer Ample, 22 és una obra de Blanes (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt de tres voltes de pedra integrades a l'actual estructura urbana. Dues estan a la planta baixa de dos habitatges, actualment comerços, i una d'elles està incompleta i restaurada. La tercera forma part d'un carrer, enllaça les cases per sobre del carrer d'en Gibert i continua amb un pòrtic. Aquesta última, que només és una arcada de dovelles de pedra, està coronada per una fornícula construïda, dedicada als sants locals Bonós i Maximià, que inclou dos palmons pintats, un fanal, la nomenclatura dels sants i una data. La fornícula és foradada i té forma de volta de canó.
Al número 22 del Carrer Ample es conserva la volumetria actual de planta baixa i dos pisos.
Conservació total de l'arc portical sobre el carrer Gibert.
Conservació total de les façanes: cap al carrer Ample i carrer del Lloro
Es permet una remunta d'una planta, alineada respecte de la façana actual cap al carrer Ample. Es permetrà l'obertura de nous vanos a la façana cap al carrer Ample i el carrer del Lloro sempre i quan coincideixin en alineació i proporcions amb els existents a la façana catalogada.

## Història

Es tracta de la resta de les antigues voltes i porxos medievals del carrer Ample.
Pel que fa a la fornícula, sembla que fou restaurada el 1953, com s'indica sobre de l'arcada decorativa que emmarca els dos sants. D'altra banda, en comparació amb la documentació gràfica de la fitxa dedicada al Pòrtic d'en Gibert del COAC es veu que, al menys el 1987, la cartela amb el nom dels sants era en castellà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Voltes del carrer Ample, 22». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Voltes des Podritxó

Les Voltes des Podritxó és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un tram de carrer porticat, davant de mar, a l'indret conegut com a Podritxó, a l'extrem de llevant de la Platja Gran.
La porxada està adossada a tres cases entremitgeres. Consta de cinc arcs de mig punt, més els dos dels extrems, sobre pilars de carreuada i impostes motllurades. Sota les voltes hi ha les entrades a les cases, simètriques però que han estat alterades. Els baixos de sota les voltes són ocupats, en part, per un parell d'establiments turístics, el nom d'un dels quals fa referència a l'existència de l'antic trull d'oli. Al damunt, sobre l'embigat, hi ha una àmplia terrassa a nivell del primer pis, que és d'ús individual dels habitatges. Per aquest element s'ha establert una cronologia entre els segles XVIII-XIX.

## Història

Podritxó és una clara deformació popular del topònim Portitxó, diminutiu de port, corrupció que ja és irreversible. No es pot admetre la grafia Port ditxós, que s'escriu a voltes, per totalment impròpia i errònia.

## Referències

* 1 2 3 «Voltes des Podritxó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Segalars (Hortoneda)

Segalars és un raval del poble d'Hortoneda, a l'antic terme d'Hortoneda i l'actual de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situat uns 200 metres al sud-est d'Hortoneda, al peu de la Pista d'Hortoneda, a la part baixa del Serrat de Segalars, que en surt cap al sud-est. És també a ponent del Serrat de la Feixa i a la dreta de la llau de Catxí.
Uns 200 metres a llevant de Segalars hi ha l'arbre monumental de l'Alzina de Cardet.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# William Dampier

William Dampier (batejat el 5 de setembre de 1651; mort el març de 1715) va ser un explorador i navegant anglès que es va convertir en el primer anglès a explorar parts del que és avui a Austràlia, i la primera persona a circumnavegar el món tres vegades. També ha estat descrit com el primer historiador natural d'Austràlia, així com un dels exploradors britànics més importants del període entre Sir Walter Raleigh i James Cook.
Després d'impressionar l'Almirallatge amb el seu llibre A New Voyage Round the World, Dampier va obtenir el comandament d'un vaixell de la Royal Navy i va fer importants descobriments a Austràlia Occidental, abans de ser jutjat marcialment per crueltat. En un viatge posterior, va rescatar Alexander Selkirk, un ex company de tripulació que va poder haver inspirat a Daniel Defoe la seva obra Robinson Crusoe. Uns altres influenciats per Dampier inclouen James Cook, Horatio Nelson, Charles Darwin i Alfred Russel Wallace.

## Llibres

* A New Voyage Round the World (1697)
* Voyages and Descriptions (1699)
* A Voyage to New Holland (1703)
* A Supplement of the Voyage Round the World (1705)
* The Campeachy Voyages (1705)
* A Discourse of Winds (1705)
* A Continuation of a Voyage to New Holland (1709)

## Referències

* ↑ «Out of the Library». The Sunday Times. National Library of Australia [Perth, W.A.], 03-09-1933, p. 17, Sect. A [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ George, Alexander S. William Dampier in New Holland: Australia's First Natural Historian. Hawthorn, Vic.: Bloomings Books, 1999. ISBN 978-187-64-7312-9.
* ↑ Preston, Diana; Preston, Michael. A Pirate of Exquisite Mind: The Life of William Dampier. Nova York: Walker & Company, 2005, p. 5. ISBN 978-038-56-0705-6.

## Enllaços externs

* Obres de o sobre William Dampier a Internet Archive
# Xalet a la rambla de la Costa Daurada, 11-13 (Calafell)

Xalet a la rambla de la Costa Daurada, 11-13 és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta irregular a base de formes paral·lelepipèdiques, de planta baixa, envoltat per un jardí. L'edifici és tancat per murs opacs respecte del carrer. A la planta es diferencia clarament la zona de dia respecte de la de nit.
L'estructura de l'edifici és mixta de murs de càrrega, pilars i forjats de formigó. La coberta és plana en tot l'edifici. Tots els murs de les façanes són d'obra vista.

## Referències

* 1 2 «Xalet a la rambla de la Costa Daurada, 11-13». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Xalet a l'avinguda de França, 30 (Calafell)

El Xalet a l'avinguda de França, 30 és una obra del moviment modern de Calafell (Baix Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa elevada lleugerament respecte del terreny deixant per sota una zona en semisoterrani destinada a aparcament. La planta té forma irregular i té el volum de més al sud girat respecte la resta per adquirir una bona orientació. Té dues zones porxades i la coberta és plana. Els porxos estan coberts amb lloses de poc gruix sustentades amb pilars metàl·lics. Les façanes estan revestides amb arrebossat de morter pintat de color blanc. Algunes parts, com ara el sòcol i l'espai existent entre les finestres estan revestides amb elements regulars de pedra de petit format.
L'edifici té parets de càrrega i forjats ceràmics amb elements de formigó armat. La coberta és feta a la catalana, amb acabat de rajola.

## Referències

* 1 2 «Xalet a l'avinguda de França, 30». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Wisner (Nebraska)

Wisner és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 1.270 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wisner tenia 1.270 habitants, 564 habitatges, i 350 famílies. La densitat de població era de 476,1 habitants per km².
Dels 564 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 27,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.188 $ i la renda mediana per família de 40.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.056 $ mentre que les dones 18.869 $. La renda per capita de la població era de 16.268 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wisner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wisner». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Shelbyville (Indiana)

Shelbyville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 17.951 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelbyville tenia 17.951 habitants, 7.307 habitatges, i 4.654 famílies. La densitat de població era de 781,4 habitants/km².
Dels 7.307 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.824$ i la renda mediana per família de 46.379$. Els homes tenien una renda mediana de 34.550$ mentre que les dones 24.331$. La renda per capita de la població era de 18.670$. Entorn del 6,1% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xenobatrachus ocellatus

Xenobatrachus ocellatus és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Iskandar, D. 2004. Xenobatrachus ocellatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Xenobatrachus mehelyi

Xenobatrachus mehelyi és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i, possiblement també, a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Bickford, D. 2004. Xenobatrachus mehelyi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Xenobatrachus macrops

Xenobatrachus macrops és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Allison, A. 2004. Xenobatrachus macrops. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Wyldwood

Wyldwood és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.310 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wyldwood tenia 2.310 habitants, 835 habitatges, i 646 famílies. La densitat de població era de 74 habitants per km².
Dels 835 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,9% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 16,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.333 $ i la renda mediana per família de 61.088 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.500 $ mentre que les dones 28.097 $. La renda per capita de la població era de 20.217 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wyldwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wyldwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Sofia de Mecklenburg-Schwerin (duquessa de Brunsvic-Lüneburg)

Sofia de Mecklenburg-Schwerin (alemany: Sophie von Mecklenburg-Schwerin) (Schwerin, 14 d'abril de 1508 $^{(Gregorià)}$ - Celle, 17 de juny de 1541 $^{(Gregorià)}$) va ser una noble alemanya. Va ser duquessa consort de Brunsvic-Lüneburg pel seu matrimoni amb Enric I.
Va ser la filla més gran d'Enric V, duc de Mecklenburg i de la seva primera esposa, Úrsula de Brandenburg. Es va casar el 2 de juny de 1528 amb Ernest I, duc de Brusnvic-Lüneburg des de 1521, fill d'Enric I i de Margarida de Saxònia, un fervorós partidari de la Reforma que va promoure la introducció del protestantisme als seus territoris, religió que també va seguir Sofia. Ella va aportar al matrimoni un important dot monetari i va renunciar als drets successoris al ducat de Mecklenburg en cas que el seu pare morís sense descendents mascles.
Va morir el 17 de juny de 1541 a Celle.
Amb Ernest va tenir deu fills:
* Francesc II Otó (1530-1559)
* Frederic (1532-1553)
* Enric (1533-1598)
* Guillem (1535-1592)
* Úrsula (1536-1538)
* Caterina (1537-1540)
* Elisabet Úrsula (1539-1586)
* Magdalena Sofia (1540-1586)
* Sofia (1541-1631)

## Referències

* 1 2 Oettinger, Eduard Maria. Moniteur des Dates... (en alemany). Denicke, 1867, p. 72.
* 1 2 3 «Sophie von Mecklenburg-Schwerin» (en alemany). Herzog August Bibliothek. [Consulta: 11 setembre 2023].
* 1 2 Melanchthon, Philipp; Scheible, Heinz. Melanchthons Briefwechsel: kritische und kommentierte Gesamtausgabe (en alemany). vol. 11. Frommann-Holzboog, 1977, p. 205.
* ↑ «Sophia, Duchess of Brunswick-Lüneburg (1508-1541)» (en anglès). Royal Collection Trust. [Consulta: 11 setembre 2023].
* ↑ «Ernst I., Herzog (Braunschweig-Lüneburg)» (en alemany). Herzog August Bibliothek. [Consulta: 11 setembre 2023].
* ↑ Von Rudloff, Friedrich August. Neuere Geschichte von Mecklenburg (en alemany). 129-130: Stiller, 1821.

## Enllaços externs

* ancestrylibrary.com
# Sofia de Polotsk

Sofia de Minsk o Sofia de Polotsk (c. 1140 – 5 de maig del 1198) fou reina consort danesa pel seu matrimoni amb el rei Valdemar I de Dinamarca, i més tard del landgravina de Turíngia.
Sofia era filla de Riquilda de Polònia, Reina vídua de Suècia, casada amb un home anomenat "Valador", probablement fos Volodar (Valadar en belarús) de Minsk, qui unificà els principats de Minsk, Polotsk i Hrodna durant el seu regnat.
Sofia era germanastra de Canut V de Dinamarca. Després del matrimoni de la seva mare amb el rei suec, l'acompanyà a Suècia i fou criada a la cort sueca. Sofia fou promesa a Valdemar el 1154 segellant una aliança entre Dinamarca i Suècia. Com que Sofia no tenia possessions a Dinamarca, rebé una dot d'un 1/8 de les possessions de Canut. Marxà de Suècia, arribant a Dinamarca al temps del compromís (1154), però com que es considerava que no era prou gran per al matrimoni, fou posada sota custòdia d'una dona anomenada Bodil. Es casà amb Valdemar a Viborg el 1157, tres anys més tard.
Sofia és descrita com a bonica, dominant i cruel. Segons el mite, va assassinar Tove, l'amant de Valdemar, i va ferir la seva germana Kirsten, però això no està confirmat. Enviduà el 1182. Sofia rebé proposta matrimonial amb, Lluís III, Landgravi de Turíngia cap al 1184, i fou escortada a la frontera pel seu fill i un gran seguici. Fou repudiada el 1190 i tornà a Dinamarca.
Sofia i Valdemar I de Dinamarca (c. 1131–1182) van tenir diversos fills:
* Sofia (1159–1208), casada Sigfrid III, comte de Weimar-Orlamünde
* Canut VI (1163–1202), Rei de Dinamarca
* Maria (nascuda c. 1165), monja a Roskilde (1188).
* Margarida (nascut c. 1167), monja a Roskilde (1188).
* Valdemar II (1170–1241), Rei de Dinamarca.
* Ingeborg (1175–1236), casada amb el rei de França Felip II.
* Helena (c.1177–1233), casada amb Guillem de Lüneburg.
* Riquilda de Dinamarca (c. 1180–1220), casada amb el rei de Suècia Eric X.
Després que la mort de Valdemar, Sofia es tornà a casar amb el landgravi Lluís III de Turíngia amb qui no tingué fills.

## Notes

* ↑ Smith-Dampier, Eleanor.

## Enllaços externs

* Sophie de Polotzk thepeerage.com
* Dansk biografisk Lexikon / XVI. Bind. Skarpenberg - Sveistrup (danès)
# Sofia de Lituània

Sofia de Lituània (1371 - 1453) va ser l'única filla de Vitautas el Gran del Gran Ducat de Lituània i la seva primera dona, Anna de Lituània. El 21 de gener de 1391, mentre el seu pare estava lluitant a la Guerra Civil Lituana, es va casar amb Basili I de Rússia. Després de la mort d'aquest el 1425 es va encarregar del govern com a regent en nom del seu fill de deu anys Basili II. El seu pare va recolzar l'ascens de Basili al tron, que li era disputat pel seu oncle Yuri de Zvenigorod.

## Descendència

Ella i Basili van tenir almenys nou fills:
* Anna de Moscou (1393 - agost de 1417), esposa de Joan VIII Paleòleg
* Yuri Vasilievich (30 de març de 1395 - 30 de novembre de 1400)
* Ivan Vasilievich (15 de gener de 1396 - 20 de juliol de 1417), marit d'una filla d'Ivan Vladímirovich de Pronsk
* Anastasia Vasilievna (morta el 1470), esposa de Vladímir Aleksandr, príncep de Kíev, fill de Vladímir, príncep de Kíev. Els seus avis paterns eren Algirdas i Maria de Vítebsk.
* Danil Vasilievich (6 de desembre de 1400 - maig de 1402).
* Vasilisa Vasilievna, esposa d'Aleksandr Ivánovich "Brujaty", príncep de Súzdal, i Aleksandr Danílovich "Vzmetenj", príncep de Suzdal
* Simeó Vasilievich (13 de gener - 7 d'abril de 1405)
* Maria Vasilievna, esposa de Yuti Patrikiévich, fill de Patrikej, príncep de Starodub, i de la seva esposa Helena.
* Basili II de Moscou (10 de març de 1415 - 27 de març de 1462)

## Enllaços externs

* Genealogia, amb el seu marit en el context de la dinastia rúrika.
# Vitorino Hilton

Vitorino Hilton da Silva, conegut com a Hilton (nascut el 13 de setembre del 1977 a Brasilia) és un futbolista brasiler que actualment juga al Montpellier Hérault Sport Club, com a defensa central.

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol:
    -campió 2010 (Olympique de Marsella).
    -campió 2012 (Montpellier).

## Estadístiques

* Primer partit en la Ligue 1: 7 de febrer del 2004, Bastia-FC Toulouse (1–0).
* Primer gol en la Ligue 1: 21 d'agost del 2004, FC Istres-Lens (0–2).

## Referències

* ↑ «Vitorino Hilton». Sambafoot, 21-11-2009. [Consulta: 21 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Estadístiques de L'Équipe stats (francès)
* Perfil i fotografies (francès)