OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tallarol de cul castany

El tallarol de cul castany (Curruca subcoerulea; syn: Sylvia subcoerulea) és una espècie d'ocell de la família dels sílvids (Sylviidae). Es troba a l'Àfrica austral. El seu hàbitat el conforma la sabana seca i els matollars tropicals i subtropicals. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Aquesta espècie estava classificada en el gènere Sylvia, però el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el transferí al gènere Curruca. Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins del gènere Sylvia.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «tallarol de cul castany». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 632. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Chestnut-vented Warbler. Curruca subcoerulea (formerly as: Sylvia subcoerulea)» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Ókxovo

Ókxovo (en rus: Окшово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 94 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Teòdot (governador)

Teòdot (grec antic: Θεόδοτος, llatí: Theodotus) fou un oficial macedoni al servei de Lisímac de Tràcia que va viure als segles iv aC i iii aC.
Lisímac li va encarregar el govern de la ciutadella de Sardes (Lídia), que durant un temps va resistir els atacs de Seleuc I Nicàtor l'any 281 aC. Finalment Seleuc va oferir una recompensa de 100 talents pel cap de Teòdot i aquest va començar a sospitar dels seus subordinats fins que finalment va obrir ell mateix les portes de la ciutadella a Seleuc, segons que explica Poliè.

## Referències

* ↑ 2.Theodotus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1072
* ↑ «Theodotos.7». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Teòdot, Tecusa i màrtirs d'Ancira

Teòdot d'Ancira, amb Tecusa, Alexandra, Clàudia, Faina, Eufràsia, Madrona i Julita (o Atanàsia), van ser cristians màrtirs durant la persecució de Dioclecià a Ancira, actual Ankara (Turquia). Són venerats com a sants a tota la cristiandat.
Aquest Teòdot d'Ancira no s'ha de confondre amb el bisbe Teòdot d'Ancira, mort al segle v.

## Biografia

Durant la persecució de Dioclecià, cap al 303, van ser detingudes i condemnades a mort les cristianes Tecusa, que era tia de Teòdot, i sis verges; les van deixar en un bordell perquè fossin violades, però ningú no les tocà, per la qual cosa les van ofegar en els pantans, amb pedres lligades al coll.
Teòdot, també cristià, en recuperà els cossos i els sebollí. Després continuà la seva tasca d'ajut als cristians, als que visitava a la presó o oferia el que necessitessin, com la seva llar per celebrar-hi oficis i reunions. El governador fou informat del lloc on havia enterrat les màrtirs i les feu exhumar i cremar-ne les restes. Teòdot, llavors, es presentà davant d'ell i confessà la seva fe, recriminant-li la persecució.
En no voler abjurar ni fer sacrificis als déus, també va ser condemnat i, després de diverses tortures, decapitat.

## Referències

* 1 2 3 4 Enciclopedia ecclesiastica in cui trattasi della Sacra Scrittura, della dogmatica, morale, ascetismo, passioni, vizii, virtu', diritto canonico, liturgia, riti, storia ecclesiastica, missioni, concilii ...: ecc. ecc., compilata da una societa' di ecclesiastici .... G. Tasso, 1862, p. 117–.
# Teòdot II

Teòdot II, de vegades Teodosi (en grec medieval Θεόδοτος o Θεοδόσιος) va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1151 al 1153.
Abans de ser patriarca era abat del Monestir de la Resurrecció a Constantinoble. Durant els dos anys que va ser al càrrec, sota l'emperador Manuel I Comnè, no es van produir successos significatius. Joan Cinnamos diu que Teodot practicava intensament l'ascetisme.

## Referències

* ↑ Magdalino, Paul. The empire of Manuel I Komnenos, 1142-1180. Cambridge: Cambridge University Press, 1993, p. 279-283. ISBN 9780521305716.
# The Prodigal

The Prodigal és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Richard Thorpe, estrenada el 1955.

## Argument

El 70 abans de J.-C., el jueu Micah coneix Samarra, la sacerdotessa d'Astarte. S'hi apassiona i deixa la seva família per a la vida d'excessos de Damasc. Micah es sotmet a tots els capricis de la sacerdotessa, cosa que li suposa de ser convertit en esclau per Nahreeb, el gran sacerdot de Baal. Samarra li demana llavors que abjuri públicament la seva fe. Refusa i fuig. Participa en una revolta en el transcurs de la qual Nahreeb serà penjat pel poble i Samarra morirà en una foguera destinada als sacrificis humans. Micah torna al seu poble on el seu pare el sabrà perdonar.

## Repartiment

* René Arrieu: Narrador
* Lana Turner: Samarra
* Edmund Purdom: Micah
* Louis Calhern: Nahreeb
* Audrey Dalton: Ruth
* James Mitchell: Asham
* Neville Brand: Rhakim
* Walter Hampden: Eli
* Taina Elg: Elissa
* Francis L. Sullivan: Bosra
* John Dehner: Jaram
* Sandy Descher: Yasmin
* Cecil Kellaway: Governador
* Philip Tonge: Cirurgià
* David Leonard: El cec
* Henry Daniell: Ramadi

## Referències

* ↑ «The prodigal». The New York Times.
# Tiranet muntanyenc

El tiranet muntanyenc (Zimmerius improbus) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita boscos de les muntanyes del nord-est de Colòmbia i nord-oest de Veneçuela.
# Tiranet orellut de Bahia

El tiranet orellut de Bahia (Phylloscartes beckeri) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Brasil oriental.

## Referències

* ↑ «Tiranet orellut de Bahia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Torneig Comte de Godó 1997

El Trofeu Comte de Godó 1997 és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries Championship Series de l'ATP. La 45a edició del torneig es va celebrar entre el 14 i el 20 d'abril de 1997 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | T. Muster | 64 | 4 | |
| 16 | C. Pioline | 7 | 6 | | | C. Pioline | 4 | 2 |
| | M-K. Goellner | | | | 7 | A. Costa | 6 | 6 |
| 7 | A. Costa | w/o | | | | | | | 7 | A. Costa | 7 | 7 |
| 4 | C. Moyà | 7 | 4 | 6 | | | | | 4 | C. Moyà | 66 | 5 |
| | H. Arazi | 5 | 6 | 1 | 4 | C. Moyà | 6 | 6 | | | | |
| | A. Medvèdev | 6 | 6 | | | A. Medvèdev | 4 | 2 | | | | |
| | A. Martín | 4 | 2 | | | | | | | | | | 7 | A. Costa | 7 | 6 | 6 |
| Q | A. Portas | 7 | 3 | 6 | | | | | | | | | Q | A. Portas | 5 | 4 | 4 |
| WC | F. Vicente | 5 | 6 | 1 | Q | A. Portas | 6 | 7 | | | | |
| | C. Ruud | 3 | 2 | | | K. Alami | 2 | 5 | | | | |
| | K. Alami | 6 | 6 | | | | | | Q | A. Portas | 6 | 7 |
| 8 | F. Mantilla | 63 | 1 | | | | | | 9 | A. Berasategui | 3 | 5 |
| 9 | A. Berasategui | 7 | 6 | | 9 | A. Berasategui | 6 | 7 | | | | |
| | F. Meligeni | 6 | 7 | | | F. Meligeni | 2 | 5 |
| | M. Larsson | 3 | 5 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Luis Lobo Javier Sánchez | 6 | 3 | |
| | Pablo Albano Àlex Corretja | 7 | 6 | | | Pablo Albano Àlex Corretja | 6 | 6 |
| 4 | Menno Oosting Jan Siemerink | 6 | 6 | | 4 | Menno Oosting Jan Siemerink | 4 | 2 |
| Q | Julian Alonso Joan Balcells | 3 | 3 | | | | | | | Pablo Albano Àlex Corretja | 3 | 5 |
| 5 | Tomàs Carbonell Francisco Roig | 6 | 6 | | | | | | WC | Alberto Berasategui Jordi Burillo | 6 | 7 |
| WC | Alberto Berasategui Jordi Burillo | 7 | 7 | | WC | Alberto Berasategui Jordi Burillo | 7 | 6 |
| 7 | Donald Johnson Francisco Montana | 6 | 2 | 3 | 2 | Libor Pimek Byron Talbot | 6 | 2 |
| 2 | Libor Pimek Byron Talbot | 4 | 6 | 6 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí
* Quadre dobles masculins
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Tapacul frontargentat

El tapacul frontargentat (Scytalopus argentifrons) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva nebulosa de muntanya i espesures de bambú de les muntanyes de Costa Rica i Panamà occidental.

## Referències

* ↑ «Tapacul frontargentat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# The Wrath of God

The Wrath of God és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Ralph Nelson, estrenada el 1972.

## Argument

El pare Olivier Van Horn es troba embolicat en una acció de l'exèrcit militar mexicà. Les seves qualitats una mica especials d'home d'església li seran d'un gran ajut al costat d'un jove revolucionari irlandès i d'un vell venedor d'armes britànic.

## Repartiment

* Robert Mitchum: Pare Oliver Van Horne
* Frank Langella: Thomas De La Plata
* Rita Hayworth: Señora De La Plata
* John Colicos: Coronel Santilla
* Victor Buono: Jennings
* Ken Hutchison: Emmet
* Paula Pritchett: Chela
* Gregory Sierra: Jurado
* Frank Ramírez: Moreno
* Enrique Lucero: Nacho
* Jorge Russek: Cordona
* Chano Urueta: Antonio
* Aurora Clavel: Señora Moreno
* Victor Eberg: Delgado
* Pancho Córdova: Tacho
* Guillermo Hernández: Díaz
* Ralph Nelson: Presoner executat (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «the wrath of God». The New York Times.
# Tiranet bec-roig

El tiranet bec-roig (Zimmerius cinereicapilla) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita boscos de les terres baixes del nord-est de l'Equador i centre del Perú.
# Terrestrial Planet Finder

El Terrestrial Planet Finder (TPF) és un projecte proposat per la NASA per construir un sistema de telescopis per detectar planetes extrasolars terrestres. Les 10 primeres estrelles prioritàries del projecte són.
| # | Estrella destí | Constel·lació | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| 1 | Alpha Centauri A | Centaure | 4,3 | G2V |
| 2 | Alpha Centauri B | Centaure | 4.3 | K1V |
| 3 | Tau Ceti | Cetus | 12 | G8V |
| 4 | Eta Cassiopeiae | Cassiopeia | 19 | G3V |
| 5 | Beta Hydri | Hidra Mascle | 24 | G2IV |
| 6 | Delta Pavonis | Gall Dindi | 20 | G8V |
| 7 | Pi$^3$ Orionis | Orió | 26 | F6V |
| 8 | Gamma Leporis | Llebre | 29 | F7V |
| 9 | Epsilon Eridani | Eridà | 10 | K2V |
| 10 | 40 Eridani | Eridà | 16 | K1V |

## Vegeu també

* Missió Kepler

## Referències

* ↑ TPF C's Top Target Stars Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Space Telescope Science Institute

## Enllaços externs

* NASA PlanetQuest: Terrestrial Planet Finder Arxivat 2011-12-13 a Wayback Machine.
* Terrestrial Planet Finder Arxivat 2008-09-25 a Wayback Machine. a Solar System Exploration de la NASA
# Torre dels Vaïllos

La Torre dels Vaïllos és un edifici històric de la ciutat d'Elx, en l'avinguda del Ferrocarril-Hort de la Torre. És un monument amb categoria de Bé d'Interés Cultural amb el codi 03.33.065-023.
La torre es va construir dins de la política defensiva il·licitana davant els atacs dels pirates berberiscos, que es va materialitzar amb l'alçament de diverses torres de guaita en el Camp d'Elx pels segles XV i XVI.
Com altres edificacions del mateix estil i període, la torre dels Vaïllos és de planta rectangular, amb quatre pisos, i feta de mamposteria. Té un reforç de carreu tallat als cantons i la base amb forma de talús. En la part superior hi ha una terrassa i quatre matacans. Hi ha una cornissa entre les plantes tercera i quarta.
Es va alçar com a torre exempta, a la que posteriorment s'hi van adherir edificis, els quals enderrocats, han deixat la torre en l'estat exempt original. Al principi s'entrava per la primera planta, serà en època tardana, quan ja no era un edifici de caràcter defensiu, quan s'hi va obrir porta a la planta baixa. Sobre el dintell hi ha un escut nobiliari, pràcticament esborrat.
Rep la seua denominació de l'antiga família propietària de la torre, els Vaillo de Llanos, de la xicoteta noblesa elxana amb el títol de comtes de Torre del Pla.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1846.
* ↑ http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1846&lang=ca Fitxa BIC de l'edifici
* ↑ http://www.visitelche.com/va/cultura/monumentos/torre-de-los-vaillo/ Fitxa a l'Ajuntament d'Elx
# Torre di Mosto

Torre di Mosto és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Venècia. L'any 2007 tenia 4.575 habitants. Limita amb els municipis de Caorle, Ceggia, Cessalto (TV), Eraclea, San Donà di Piave i San Stino di Livenza.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Alessandra Cigana | Centreesquerra |
# Torre des Bosc

La Torre del Bosc (popularment Torre des Bosc) o Torre de la Calobra (popularment Torre de sa Calobra) és una torre de guaita del terme d'Escorca (Mallorca) situada sobre un penyal de 200 metres d'alt al port de la Calobra, a la possessió del Bosc. Està declarada Bé d'Interès Cultural, tot i que que es troba en estat ruïnós.
Formava part d'un extens sistema de vigilància i senyalització de tota la costa mallorquina per combatre la pirateria, i va ser construïda a començament del segle xvii per guardar el port de la Calobra.

## Nom

És una torre que té una gran varietat de noms. Habitualment és coneguda com a Torre del Bosc, per mor de la possessió del Bosc, o Torre de la Calobra, perquè està situada a la Calobra. A més, també rep els noms de Torre de la Roca Roja o Torre del Penyal Roig, en referència al penyal damunt el qual es troba; Torre del Torrent de Pareis, en referència al fet que es troba vora la desembocadura del torrent de Pareis; i Torre de la Vaca, en referència al pròxim Morro de la Vaca. A més, és coneguda amb diverses combinacions i variants, com ara Torre del Port de la Calobra, Torre de la Penya Roja del Bosc, Torre del Bosc de la Calobra, etc.

## Descripció

És una torre de forma cilíndrica amb la base troncocònica: el cos inferior és massís, i el cos superior conté la cambra de la torre, a uns 4 m d'alçada, coberta per volta de punta d'aglà. Una escala de caragol encastada al parament permet l'accés al terrat, que disposava d'un porxo i un matacà. Devora la torre hi ha les restes de les barraques dels torrers, i més enllà un aljub cobert de la vegetació.
La torre amenaça ruïna, i està esbaldregada per la part superior, però conserva tota la base íntegra.

## Història

Tot i les indicacions del virrei Lluís Vic de construir-hi una torre el 1585, no va ser fins a 1605 que Joan Colom, de malnom Calobra, propietari de la possessió del Bosc, proposà al Gran i General Consell de construir una torre a les seves terres. Dos anys més tard, el 1607, es nomenà el primer alcaid, i el 1609 la torre ja disposava d'artilleria (una bombarda).
El 1640 consta que estava en mal estat, i uns anys més tard va ser adobada. El 1793 tornava a necessitar una reparació, cosa que comportà la renúncia del torrer Joan Rinoi el 1799. Anys més tard, el 1833 el torrer Joan Vicenç fou empresonat, i el seu company Joan Colom també fou denunciat, però se'n desconeix el motiu.
El 1867, ja desaparegut el perill dels pirates, fou subhastada i venuda.

## Referències

* ↑ «"la Calobra" "es Bosc"» (en castellà). Ministerio de Cultura y Deporte, 30-11-1993.
* 1 2 3 4 5 6 7 Aparicio, Àngel; Sastre, Vicenç. Mallorca. Torres i talaies costaneres. Palma: Institut d'Estudis Baleàrics, 2019, p. 76. ISBN 84-17389-98-7.
* ↑ «Torre de sa Calobra» (en castellà). Asociación Española de Amigos de los Castillos.
# Tiltonsville

Tiltonsville és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 1.329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tiltonsville tenia 1.329 habitants, 609 habitatges, i 386 famílies. La densitat de població era de 916,3 habitants per km².
Dels 609 habitatges en un 23,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,9% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 25,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.929 $ i la renda mediana per família de 36.691 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.167 $ mentre que les dones 20.972 $. La renda per capita de la població era de 16.052 $. Aproximadament el 12,3% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tiltonsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tiltonsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Til·landsiòidies

Les til·landsiòidies (Tillandsioideae) és una subfamília de plantes de la família de les bromeliàcies. Aquest grup conté el menor nombre de gèneres, 9, però el nombre més gran d'espècies, 1.277. La majoria són epífits o litòfits, és a dir, creixen en altres plantes o en roques on absorbeixen aigua i nutrients de l'aire. La molsa espanyola del gènere Tillandsia és una varietat molt coneguda d'aquesta subfamília. Les bromeliàcies dels gèneres Guzmania i Vriesia són els membres d'aquesta subfamília que són cultivats més habitualment.

## Descripció

Gairebé totes les bromeliàcies tenen grups especialitzats de cèl·lules anomenats tricomes que formen escates en el fullatge. Els tricomes poden cobrir completament les til·landsiòidies de manera que apareixen de colo gris o blanc, com la molsa espanyola. A més d'absorbir nutrients, el tricomes poden servir per aïllar tèrmicament la planta en condicions de baixes temperatures.
Les plantes d'aquest grup tenen els marges de les fulles llisos o sencers, amb colors inusuals i taques. Moltes produeixen flors aromàtiques. Totes tenen fulles sense espines i el seu fruit és una càpsula seca que conté llavors alades que normalment són dispersades pel vent. Les llavors també tenen apèndixs que les ajuden a adherir-se a superfícies epífites adequades per a la seva germinació. Aquesta subfamília és probablement la més evolucionada amb adaptacions especials per a la supervivència en condicions molt seques, com demostra la classificació com a xeròfits de moltes de les espècies d'aquesta subfamília.

## Gèneres

Els 9 gènere són:
* Alcantarea (23 espècies)
* Catopsis Griseb. (18 espècies)
* Glomeropitcairnia (2 espècies)
* Guzmania Ruiz & Pav. (207 espècies)
* Mezobromelia (9 espècies)
* Racinaea (61 espècies)
* Tillandsia L. (609 espècies)
* Vriesea Lindl. (261 espècies)
* Werauhia J.R.Grant (87 espècies)
* Tillandsia sp.
* Tillandsia excelsa En flor
* Guzmania lingulata

## Referències

* BSI - Bromeliad Info - Taxonomia Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Negre, Robert J.; Bijan Dehgan. Black, Robert J.; Bijan Dehgan. «Bromeliads». Electronic Data Information System. University of Florida IFAS Extension. (anglès)
* "Superorder Commelinanae". Texas Un&M Universitari Bioinformatics Grup Laborable. 1999-04-03. (anglès)
* Luther, H. E. (2008) Llista alfabètica de binomis de les bromeliàcies, Onzena Edició La Marie Selby Botanical Jardins, Sarasota, Florida, EUA. Publicat pel Bromeliad la societat Internacional. (anglès)
# Timàlia de Kelley

La timàlia de Kelley (Mixornis kelleyi) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc de les terres baixes al sud de Laos i Vietnam, al centre i sud d'Annam i Cotxinxina.

## Referències

* ↑ «Timàlia de Kelley». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Torre a la carretera de Granera, 70-82 (Castellterçol)

Torre a la carretera de Granera, 70-82 és una obra noucentista de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de tipologia ciutat-jardí. Té una façana a la plaça de Sant Francesc i l'altre a la carretera de Granera. Consta de planta baixa, pis i golfes. La coberta és a dues aigües. L'edifici té un sòcol de pedra i un potent ràfec remata les quatre façanes. A les golfes hi ha finestres geminades.

## Referències

* ↑ «Torre a la carretera de Granera, 70-82». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Torre a la rambla Montserrat, 6 (Cerdanyola del Vallès)

La Torre a la rambla Montserrat, 6 era una obra amb elements modernistes i noucentistes de Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya però actualment enderrocada.

## Descripció

Era una construcció de planta baixa i un pis, amb torre de planta i dos pisos a la banda posterior dreta. L'element més remarcable era el balcó cantoner del primer pis, amb una porta aixamfranada i una columna salomònica de maó vist i barana de balcó de balustres del mateix tipus. Les obertures eren rectangulars amb decoració esglaonada. L'edifici tenia coberta de teula i amb ràfec sobresortint, sostingut per bigues de fusta.

## Història

L'habitatge va ser construït l'any 1925 a la Rambla de Montserrat, zona que conserva cases d'inicis de segle XX que són una bona mostra de la incorporació d'elements del modernisme i el noucentisme a l'arquitectura de tipus popular.

## Referències

* 1 2 «Torre a la rambla Montserrat, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 abril 2019].