OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sin-Mubal·lit

Sin-Mubal·lit va ser rei de Babilònia. Pertanyia a la primera dinastia (dinastia amorrea), segons la Llista dels reis de Babilònia. Va succeir al seu pare Apil-Sin.
Va regnar aproximadament de l'any 1812 aC al 1793 aC i va ser el pare d'Hammurabi. En el seu regnat Babilònia es va convertir en un regne poderós, utilitzant sobretot la diplomàcia amb les ciutats-estat de Larsa i Assur, i si convenia, la força, com va fer amb Ur. En el tretzè any del seu regnat va rebutjar un exèrcit dirigit per Rim-Sin I de Larsa, que tenia constants conflictes amb Babilònia. Al dissetè any del seu regnat va conquerir la ciutat d'Isin, i va construir i fortificar diverses ciutats. Rim-Sin va organitzar una coalició que va arribar a entrar a Isin, Rapiqum i Uruk, i va derrotar Sin-Mubal·lit, que es va veure obligat a fer un pacte amb ell.
Babilònia dominava en el seu temps Dilbat, Borsippa, Kix i Sippar i si encara no s'havia conquerit Kazallu ho va fer en aquella època. A la seva mort el va succeir Hammurabi, potser l'any 1793 aC.

## Referències

* ↑ King, Leonard William. A history of Sumer and Akkad: an account of the early races of Babylonia from prehistoric times to the foundation of the Babylonian monarchy. Nova York: Greenwood Press, 1968, p. 318-320.
* ↑ «Babylonian Empire (Old Babylonian Period) / Dynasty I». Near East Kingdoms: ancient Mesopotamia. [Consulta: 30 setembre 2021].
* ↑ «Biography of King of Babilonia Sin-Muballit (1812-1793 a.C.)». The biography. Arxivat de l'original el 2021-09-30. [Consulta: 30 setembre 2021].
# Herbassars del barranc dels Enllosats

La zona humida coneguda com els Herbassars del barranc dels Enllosats es troba en una zona de gran valor natural anomenada Segalassos. A la capçalera del barranc dels Enllossats es formen un tolls i patamolls que arriben a abastar uns 200 metres de longitud per 25-30 d'amplada. La superfície que aquí s'ha considerat és d'unes 0,5 hectàrees. Pel fet de tractar-se de la capçalera del barranc i que la zona sigui bastant plana, no permet l'aportació de cap aqüífer i l'entrada d'aigua es produeix únicament per precipitació. La inundació, com és de preveure, hi és temporal, la qual cosa pot comportar que en èpoques de l'any la zona es trobi completament seca.

## Fauna i flora

Pel que fa a la vegetació, destaquen els claps de vegetació amfibia mediterrània de basses temporals (hàbitat d'interès comunitari, codi 3170), les jonqueres amb jonc boval (Scirpus holoschoenus) (hàbitat d'interès comunitari, codi 6420) i altres. Referent a la fauna, en no haver-hi peixos és un punt molt destacat per a la fauna amfíbia.

## Protecció

Aquest indret és un punt de diversificació ambiental de l'àmplia zona dels Segalassos, ocupada bàsicament per un alzinar extens i ben constituït de gran valor natural i paisatgístic. L'interès conservacionista de tot aquest paratge ha portat diverses entitats naturalistes i ambientalistes de la comarca a proposar una ampliació del l'espai del PEIN "Muntanyes de Prades" per tal d'incorporar-hi la totalitat dels Segalassos. No obstant, actualment l'espai forma part de la Xarxa Natura 2000 ES5140008 "Muntanyes de Prades".

## Referències

* 1 2 3 4 «Herbassars del barranc dels Enllosats». Zones Humides de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2015. [Consulta: 16 febrer 2015].
# Can Canals (Tossa de Mar)

Can Canals és un edifici del municipi de Tossa de Mar (Selva). És una casa d'origen medieval reformada en època moderna i restaurada durant el segle xx. Actualment funciona com a restaurant en època estival i s'anomena Santa Marta. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de tres plantes amb golfes i terrassa i coberta de dues aigües a façana. Està tota arrebossada i pintada a excepció dels marcs de les obertures. La planta baixa consta d'una porta adovellada de mig punt de grans blocs, una altra porta i dues finestres de nova construcció d'obra i rajola. Existeix un plafó de ceràmica pintada, signada per Vilaclara de la Bisbal, dedicat a Santa Marta. Apareix un àngel amb la palma martirial, una església, el mar, Santa Marta en primer terme i un drac marí.
L'interior, dedicat a restaurant, és d'embigat de fusta i amb sòcols ceràmics d'un metre d'alçada. Entre la planta baixa i el primer pis hi ha una estructura metàl·lica per suportar la tela que serveix de tendal a l'estiu. Com que a l'estiu funciona com a restaurant, la planta baixa té la pintura més nova i repassada que la resta de plantes.
El primer pis conté dues finestres emmarcades de pedra. N'hi ha una de permòdols i una altra d'estil gòtic amb arc conopial de taló i polilobulat. Aquesta finestra presenta als blocs que fan d'impostes dues cares d'àngels querubins amb ales, una per costat, a la cantonada de la finestra. Entre les traceries polilobulades també hi ha dos acabaments amb figuració de cap humà.
El segon pis conté dues finestres emmarcades de pedra amb l'ampit motllurat. Sobre una senzilla cornisa, s'alcen unes golfes d'un sol vessant amb terrassa cap a ponent.
Davant de la casa es conserva un pou de planta circular amb el brocal de pedra i ventalles de fusta i ferro de forja.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Canals». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Nokul

Nokul (o també Lokum en diverses regions) són unes coques dolçes, farcides de nous o avellanes i panses. Pertany a la cuina de la Regió de la Mar Negra central, especialment les províncies de Samsun, Sinop i d'Ordu (especialment el districte de Ünye). En la cuina turca, nokul s'elabora dins d'una safata i es talla en petites porcions u unitats (veure la imatge) abans de fornear.
La producció de nokul i "kaymaklı lokum" (nokul amb kaymak) en Bafra, un districte de Samsun famós amb els seus nokul i kaymaklı lokum, va ser fet una pel·lícula documental. Nokul i lokum es van donar a conèixer en Ankara i en Istanbul.
Els productors de nokul a Bafra han fet una aplicació d'indicació geogràfica pel seu producte, com "Bafra Nokulu" (Nokul de Bafra).

## Vegeu també

* Çörek
* Kurabiye

## Referències

* ↑ http://www.atonet.org.tr/yeni/index.php?p=1475 Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.unyekent.com/konu/325/unye-lokumu Arxivat 2015-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.aktifhaber.com/bafra-nokul-ve-lokumunun-belgeseli-cekildi-1171904h.htm Arxivat 2015-07-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.cihan.com.tr/haber/Bafra-nokul-ve-kaymakli-lokumunun-belgeseli-cekildi_7540-CHMTc4NzU0MA==%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.haberankara.com/haber/31334/ankarada-nokul-ile-bafrayi-tanittilar.html Arxivat 2015-05-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.bugun.com.tr/son-dakika/samsun-tanitim-gunlerinde-bafra--haberi/1269031%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.timeturk.com/tr/2015/04/01/8-samsun-tanitim-gunleri-basladi.html
* ↑ http://www.tpe.gov.tr/TurkPatentEnstitusu/geographicalList/
# Matteo dal Nasaro Veronese

Matteo dal Nasaro Veronese (mort circa 1548), també conegut com a Matteo dal Nasaro de Verona, va ser un escultor italià.
Va nàixer a Verona, però va atènyer fama a París. Segons Giorgio Vasari, al seu llibre de biografies Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori, Matteo dal Nasaro va excel·lir en la producció de retrats en camafeu.

## Bibliografia

* Burns, Howard, Marco Collareta and Davide Gasparotto, Valerio Belli Vicentino, 1468 c.-1546, Vicenza, Itàlia, Neri Pozza, 2000.
* Vasari, Giorgio, Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori, diverses ediions i traduccions.
# Nahid Persson Sarvestani

Nahid Persson Sarvestani (Xiraz, 24 de maig de 1960) és una documentalista suecoiraniana.
Les seves pel·lícules documentals més conegudes són Prostitution bag sløret, Min mamma - en persisk prinsessa, 17 år av längtan i I livets slutskede. L'any 2007, després d'haver estat arrestada i empresonada breument per les autoritats iranianes per presumptament haver avergonyit el seu país natal amb el documental sobre dues prostitutes de Teheran, va completar el treball Quatre dones, un marit en condicions perilloses. La pel·lícula, que retrata una família polígama del sud de Xiraz, va ser extreta d'amagat de l'Iran i finalment editada a Suècia. El novembre de 2008, Persson Sarvestani va acabar la producció de La reina i jo, un documental en què s'examina la complexa relació de la directora durant un any amb l'antiga emperadriu iraniana Farah Pahlaví. La pel·lícula es va estrenar a Amèrica del Nord al Festival de Cinema de Sundance el 2009 i es va exhibir en diversos països en motiu del 30è aniversari de la Revolució islàmica. El 2021 va escriure i dirigir Sigues la meva veu, sobre la periodista i activista Masih Alinejad.
Persson Sarvestani ha rebut diversos premis per les seves pel·lícules. I livets slutskede va rebre el Premi al Periodista de la Cancerfondens l'any 2002. La pel·lícula Prostitution bag sløret, un relat controvertit i dolorosament revelador de la vida de dues prostitutes a Teheran, va rebre una nominació a l'Emmy Internacional, així com el Drac d'Or del Festival de Cinema de Cracòvia, al millor documental informatiu internacional al Festival de Televisió de Montecarlo de 2005, així com el Kristallen i el Guldbagge el 2005.
Persson Sarvestani també comparteix el Premi Cultural de 2005 de la Confederació Sueca d'Empleats Professionals amb l'autora Marjaneh Bakhtiari.

## Referències

* ↑ «"Quatre dones, un marit", a "El documental"». TV3, 20-05-2009. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Iran's Former Empress Discusses New Documentary» (en anglès). RadioFreeEurope/RadioLiberty. [Consulta: 1r juny 2021].
* ↑ «Masih Alinejad, l'altaveu a l'exili de la repressió de les dones a l'Iran». TV3, 14-09-2022. [Consulta: 24 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web de la productora (anglès)
# Chambeson

Chambezon és un municipi francès situat al departament de l'Alt Loira i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 95 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chambezon era de 95 persones. Hi havia 34 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 9 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 62 habitatges, 40 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 60 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 40 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 8 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chambezon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 16 | 15 a 19 | 4 |
| 16 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 43 eren actives i 26 eren inactives. De les 43 persones actives 37 estaven ocupades (24 homes i 13 dones) i 6 estaven aturades (4 homes i 2 dones). De les 26 persones inactives 6 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Chambezon hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chambezon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chambezon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Stewartstown (Nou Hampshire)

Stewartstown és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 1.012 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stewartstown tenia 1.012 habitants, 371 habitatges, i 241 famílies. La densitat de població era de 8,4 habitants per km².
Dels 371 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.700$ i la renda mediana per família de 34.911$. Els homes tenien una renda mediana de 29.286$ mentre que les dones 21.313$. La renda per capita de la població era de 17.231$. Entorn del 9% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stewartstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stewartstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carver (cràter)

Carver és un cràter d'impacte de la Lluna que es troba a la cara oculta de la Lluna, a l'est de la plana emmurallada del cràter Van der Waals. Al nord-est apareix el cràter Rosseland, i al sud-sud-est es troba Kozyrev.
Malgrat un cert desgast a causa dels impactes, la gran paret interior d'aquest cràter encara conté algunes terrasses. Es localitzen diversos cràters minúsculs al llarg de la vora exterior i les parets interiors, però no hi ha impactes d'intersecció notables. Carver se superposa a la vora nord-nord-est de l'antic i molt desgastat Carver M. El sòl interior de Carver conté un petit pic central situat en el seu punt mig, i diversos petits cràters a la meitat sud. La resta del sòl no té trets particulars.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Carver.
| Carver | Coordenades | Diàmetre |
| K | Reanomenat Kozyrev | Reanomenat Kozyrev |
| L | 45° 12′ S, 127° 48′ E﻿ / ﻿45.2°S,127.8°E﻿ / -45.2; 127.8﻿ (Carver L) | 33 km |
| M | 45° 00′ S, 126° 48′ E﻿ / ﻿45.0°S,126.8°E﻿ / -45.0; 126.8﻿ (Carver M) | 76 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Matteson

Matteson és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del tenia 17.080 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Matteson tenia 12.928 habitants, 4.561 habitatges, i 3.553 famílies. La densitat de població era de 699,1 habitants/km².
Dels 4.561 habitatges en un 37% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 18,1% dones solteres, i en un 22,1% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.583 $ i la renda mediana per família de 65.666 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.075 $ mentre que les dones 33.339 $. La renda per capita de la població era de 25.024 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Matteson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Matteson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Shirley Babashoff

Shirley Babashoff (Whittier, Estats Units, 31 de gener de 1957) és una nedadora nord-americana que destacà a la dècada del 1970. Va ser una de les dues primeres dones a guanyar cinc medalles en natació durant un Jocs Olímpics, a Mont-real (Canadà) el 1976.

## Biografia

Va néixer el 31 de gener de 1957 a la ciutat de Whittier, població situada a l'estat de Califòrnia. El seu germà, Jack Babashoff, també va ser nedador i medallista olímpic.

## Carrera esportiva

Va participar, als 15 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) on va aconseguir 4 medalles: dues medalles d'or en les proves de relleus 4x100 metres lliures i relleus 4x100 metres estils, i dues medalles de plata en els 100 i 200 metres lliures, a més de finalitzar quarta en els 400 metres lliures. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova dels relleus 4x100 metres lliures, establint un nou rècord del món, i la medalla de plata en les proves de 200, 400 i 800 metres lliures i els relleus 4x100 metres estils, a més de finalitzar cinquena en els 100 metres lliures.
Babashoff va establir sis rècords mundials en proves individuals i cinc més en proves de relleus. També va establir 37 rècords dels Estats Units, 17 d'individuals i 20 de relleus.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 10 medalles en el Campionat del Món de natació, entre les quals dues medalles d'or i set medalles de plata.

## Referències

* 1 2 «Shirley Babashoff» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 10 desembre 2021].
* 1 2 «Shirley Farber BABASHOFF» (en anglès). International Olympic Committee. [Consulta: 10 desembre 2021].
# Mònica Balsells i Pere

Mònica Balsells i Pere (Reus, 3 d'octubre de 1972) és una empresària i dirigent esportiva catalana que exerceix de presidenta del Reus Deportiu des del 2011, i també ha format part de la junta directiva de la Reial Federació Espanyola d'Hoquei.
L'any 2011 es presentaria a les eleccions a la presidència del Reus Deportiu. Les guanyaria el 25 de novembre de 2011, i va ser reelegida el 2017. Durant els anys de Balsells a la presidència del club, ha disputat diverses finals de gairebé totes les competicions. El títol més important fou la 8a Copa d'Europa de l'entitat, aconseguida el maig de 2020. El 2021 va complir una dècada al càrrec.

## Referències

* ↑ «Presidents Reus Deportiu». ReusDeportiu.cat. [Consulta: 12 juny 2018].
* ↑ «Mònica Balsells confirma su adiós de la Federación» (en castellà). Diari de Tarragona, 30-11-2019. [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «Canvi al Reus Deportiu». El Punt Avui.
* ↑ «Mònica Balsells, presidenta del Reus». L'Esportiu de Catalunya - El Punt Avui, 11-11-2017.
* ↑ esport3 «El Reus es proclama campió d'Europa derrotant clarament l'Oliveirense a la final (4-1)». CCMA.
* ↑ Escudero, Sergi. «Sis pioneres desafien l'esport masculinitzat», 23-12-2021. [Consulta: 18 desembre 2022].
# Stewartville

Stewartville és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 5.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stewartville tenia 5.411 habitants, 2.013 habitatges, i 1.417 famílies. La densitat de població era de 994,9 habitants per km².
Dels 2.013 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.135 $ i la renda mediana per família de 52.037 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.162 $ mentre que les dones 24.838 $. La renda per capita de la població era de 18.780 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stewartville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stewartville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].