OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cascades d'Augrabies

Les cascades d'Augrabies es troben al riu Orange (Sud-àfrica), a l'Augrabies Falls National Park (Parc Nacional de les Cascades d'Augrabies). Les cascades tenen al voltant de 56 m d'altura. Algunes fonts citen una alçada aproximada de 146 m, però en realitat aquesta és des de la base del congost fins a la part superior de les parets, no la de les mateixes cascades.
Els residents khoikhoi originaris la van anomenar «Ankoerebis» ('el lloc de grans sorolls'). Més endavant, els treekboer es van establir a la zona i la van anomenar «Augrabies».
Les cascades van registrar un cabal de 7.800 m³/s d'aigua durant les inundacions del 1988 (i 6.800 m³/s durant les inundacions del 2006). En comparació, el cabal de les cascades del Niàgara durant la temporada alta és de 2.400 m³/s.
El congost de les cascades d'Augrabies és de 240 m de profunditat i 18 km de longitud, i és un exemple impressionant d'erosió del granit.
* Passarel·les d'accés a les cascades
* Les cascades d'Augrabies durant l'estació seca
* Les cascades durant les inundacions del 2006

## Referències

* 1 2 «Augrabies Falls | World Waterfall Database».
* ↑ Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc, 1980, p. 62. ISBN 0-89577-087-3.

## Vegeu també

* Llista de cascades.

## Enllaços externs

* Augrabies Falls National Park (anglès).
# Talmage (Nebraska)

Talmage és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 268 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Talmage tenia 268 habitants, 109 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 646,7 habitants per km².
Dels 109 habitatges en un 28,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.625 $ i la renda mediana per família de 37.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.556 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 13.525 $. Aproximadament el 14,7% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Talmage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Talmage». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kwita Izina Cycling Tour

El Kwita Izina Cycling Tour és una competició ciclista per etapes que es corria anualment a Ruanda. La cursa va formar part de l'UCI Africa Tour, amb una categoria 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2009 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2010 | Abraham Ruhumuriza | | |
| 2011 | Daniel Teklehaymanot | Fregalsi Debesay | Adil Jelloul |
| 2012 | Abraham Ruhumuriza | Azzedine Lagab | Joseph Biziyaremye |

## Enllaços externs

* Palmarès a cqranking
* Palmarès a siteducyclisme.net
# Pita alablava

La pita alablava (Pitta moluccensis) és una espècie d'ocell de la família dels pítids (Pittidae) que habita els boscos del sud-est asiàtic.

## Referències

* ↑ «Pita alablava». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29-12-2020 (català)
# Chang Ch'ün

* Per la ciutat, vegeu Changchun.
Chang Ch'ün (xinès tradicional: 張羣) (Huayang, 9 de maig de 1889 - Taipei, 14 de desembre de 1990) va ser primer ministre de la República de la Xina i membre destacat del Guomindang. Va exercir com a secretari general del president de la República de 1954 a 1972 i assessor principal dels presidents Chiang Kai-shek, Yen Chia-kan, Chiang Ching-kuo i Lee Teng-hui. Sota la influència de la seva dona, Ma Yu-ying, es va convertir en cristià a la dècada de 1930.

## Referències

* ↑ Biographical Dictionary of Republican China, Volume 1: Ai-Ch'u. Howard L. Boorman, Editor; Richard C. Howard, Associate Editor. Nova York: Columbia University Press, 1966, pp. 47-52

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2011-07-07 a Wayback Machine. (xinès)
# Can Masó (Vidreres)

Can Masó és un edifici del municipi de Vidreres (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici que desemboca i comunica amb dos punts estratègics del nucli urbà de Vidreres com són: per una banda, la façana principal a la Plaça de l'Església; mentre que per l'altra, la cantonada amb el carrer Pompeu Fabra. Es tracta d'un edifici de planta rectangular de tres pisos: la planta baixa, recull cinc obertures, és a dir dos portals d'accés i tres finestres, dissenyats amb la mateixa solució compositiva, de llinda monolítica, conformant un arc pla i muntants de pedra. El primer pis o planta noble, està projectat o planificat com un gran balcó continu corregut amb barana de ferro forjat, que abraça tot el lateral. Consta de cinc obertures: quatre de rectangulars sense cap tipus d'emmarcament i una de quadrangular, amb llinda monolítica i muntants de pedra. Pel que fa al segon pis, aquest disposa de quatre obertures rectangulars de dimensions més reduïdes en comparació amb les del pis anterior. Es tracta de quatre finestres balconeres, bastant irrellevants, ja que no avarquen cap tipus d'element a destacar. Finalment, cal dir que l'immoble està cobert amb una teulada a quatre vessants.

## Història

Fou reformada totalment en l'any 1964.

## Referències

* 1 2 «Can Masó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].
# Cascades Yuntan

Les Cascades Yuntan (en xinès, 雲潭瀑布, Pénglái Pùbù) són unes cascades situades al municipi de Meishan, comtat de Chiayi, Taiwan.
La caiguda de l'aigua proporcionada pel Llac del Núvol té una alçada de 35 metres. Es por arribar caminant cap a l'est de l'estació Jiaoliping del ferrocarril del bosc d'Alish.

## Referències

* ↑ «Yun Tan Falls» (en anglès). Explore Chiayi, 09-05-2016. Arxivat de l'original el 2021-04-14. [Consulta: 15 agost 2020].

## Vegeu també

* Llista de cascades
# Faisà d'esperons de Palawan

El faisà d'esperons de Palawan (Polyplectron napoleonis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae), que habita la selva humida de l'illa filipina de Palawan.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 54. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Kukuxumusu

Kukuxumusu (en basc “petó de puça”) és una empresa de Pamplona la qual es dedica a dissenyar samarretes i altres tipus d'articles amb dibuixos de caràcter humorístic. La marca es defineix com una “fàbrica de dibuixos”. El seu origen es remunta a les festes de sanfermines, però la marca s'ha anat estenent fins a arribar, per exemple, a vaixelles o a cascs per a moto. També té personatges creats en forma de vaca o de toro, des de la Marilyn Monroe fins al mateix creador de Kukuxumusu.

## Origen

La idea nasqué durant els sanfermines de l'any 1989, ho inventaren tres amics: González Domínguez de Bidaurreta, Koldo Aiestaran i Mikel Urmeneta. Van decidir crear samarretes les quals tinguessin dibuixos relatius a "el Encierro". L'èxit fou immediat, i així es va originar Kukuxumusu. La simplicitat, l'humor i l'originalitat es destaquen com a referents en els productes Kukuxumusu.

## Projectes

Entitats navarreses col·laboren amb dissenys sobre gran varietat de temes que van des d'expedicions a la muntanya a viatges d'estudi passant per organitzacions ecologistes.
En altres idiomes també se l'anomena com a “The Drawing Factory”, en anglès, “Marrazki Fabrika”, en basc, “La Fábrica de Dibujos”, en castellà, “La Fabrique de Dessins”, en francès, i finalment, “La fàbrica de Dibuixos”, en català.

## Botigues

L'any 1996 la marca obrí la seva primera botiga, i un any després la seguí la botiga en línia. Aquesta marca té diverses botigues a diferents llocs del País Basc (tant l'espanyol com el francès) i un parell als Països Catalans (Barcelona i València) i a la resta de l'Estat espanyol. A més a més, els seus productes es distribueixen per tot Europa mitjançant una xarxa de més de mil establiments autoritzats.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Kukuxumusu (castellà)
* Pàgina de Kukuxumusu dedicada als Sanfermins (castellà)
* Empresa que gestiona els encàrrecs de Kukuxumusu (castellà)
# Galeosoma

Galeosoma és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família Idiopidae. Es poden trobar a l'Àfrica austral.
Van ser descrits per primer cop per William Frederick Purcell l'any 1903.

## Llista d'espècies

Segons el World Spider Catalog versió 11.5 hi ha les següents espècies:
* Galeosoma coronatum Hewitt, 1915
* Galeosoma crinitum Hewitt, 1919
* Galeosoma hirsutum Hewitt, 1916
* Galeosoma mossambicum Hewitt, 1919
* Galeosoma pallidum Hewitt, 1915
* Galeosoma planiscutatum Hewitt, 1919
* Galeosoma pluripunctatum Hewitt, 1919
* Galeosoma robertsi Hewitt, 1916
* Galeosoma schreineri Hewitt, 1913
* Galeosoma scutatum Purcell, 1903
* Galeosoma vandami Hewitt, 1915
* Galeosoma vernayi Hewitt, 1935

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Bibliografia

* Purcell, 1903 : New South African spiders of the families Migidae, Ctenizidae, Barychelidae Dipluridae, and Lycosidae. Annals of the South African Museum, vol.3, p.69-142.

## Enllaços externs

* en ION
* Nomenclator Zoologicus
# Consell econòmic, social i cultural de Còrsega

El Consell econòmic, social i cultural de Còrsega (CESCC) és un òrgan consultiu de la col·lectivitat territorial de Còrsega, es tracta d'un òrgan consultiu equivalent al Consell econòmic, social i mediambiental regional (CESER) present a les altres regions franceses. Està compost de 51 membres i dividit en dues seccions, una tracta els afers culturals i educatius i l'altre els afers econòmics i socials. Generalment només actua en cas que ho sol·licitin les altres dues institucions d'autogoven de Córsega, que són l'Assamblea i el Consell executiu. Sobretot és un òrgan consultat pel que fa a la preparació dels plans de desenvolupament regional. Una de les raons de ser d'aquest organisme és la voluntat de preservar "una economia identitària respectuosa de la seva cultura i les seves tradicions.

## Referències

* ↑ Thierry Lamulle; Jean-Manuel LARRALDE; Stéphane LECLERC Structures et Politiques Territoriales. Hachette Éducation, 24 agost 2016, p. 83–. ISBN 978-2-01-263669-9.
* ↑ France. Journal officiel de la République française: Avis et rapports du Conseil économique et social. Impr. des Journaux officiels, 1997.
* ↑ Michel Rautenberg; André Micoud; Philippe Marchenay Campagnes de tous nos désirs: Patrimoines et nouveaux usages sociaux. Les Editions de la MSH, 4 gener 2000, p. 105–. ISBN 978-2-7351-0876-3.
# Charles Bage

Charles Woolley Bage (Derby, Derbyshire (Regne Unit), 1751 – 1822), nascut en una família quàquera; va ser un arquitecte anglès.
Va ser el dissenyador del primer edifici amb estructura de ferro, el Ditherington Flax Mill'', situat als afores del centre de la ciutat de Shrewsbury, construït entre 1796 i 1797. No només va construir el primer, sinó també el 3r i 8è edificis amb estructura d'acer, al món.
Poc després del seu naixement, la seva família es va traslladar a Elford, Staffordshire, on el seu pare va fundar una fàbrica de paper, i després es va convertir en soci d'una ferreteria. Al llarg de la seva vida, Bage es va interessar per l'aplicació de les tecnologies del ferro i del gas a la construcció i la il·luminació, respectivament. Bage també va ser novel·lista.
El 1776, Bage treballava com a comerciant de vins a Shrewsbury, i també com a agrimensor, aquest últim interessava a John Marshall i Thomas i Benjamin Benyon, que pretenien desenvolupar molins a la ciutat.
Bage va estar implicat en els afers polítics locals de Shrewsbury: va estar a càrrec de la casa de treball local de 1784 a 1787, i més tard va ser alcalde de la ciutat el 1807. La tecnologia que Bage va desenvolupar el converteix en un pioner del que es convertiria en la tecnologia moderna dels gratacels.
"Bage Way", part de la carretera de circumval·lació interior de Shrewsbury del segle XX que uneix Old Potts Way amb Crowmere Road, va rebre el seu nom.

## Referències

* 1 2 Archived 2014-12-02 at the Wayback Machine Shrewsbury Local History website.
* ↑ Charles Bage, the Flax Industry and Shrewsbury's Iron-Framed Mills". Revolutionary Players. Archived from the original on 2007-09-29. Consultat 2008-05-10.
* ↑ Maltings, Flaxmill. "A Brief History of the Site". Friends of the Flaxmill Maltings. Archived from the original on 2013-12-03. Consultat 2013-11-28.
* 1 2 Charles Bage". Revolutionary Players. Archived from the original on 2011-06-15. Consultat 2008-05-10.
* ↑ Skepton, A W (2002). Biographical Dictionary of Civil Engineers in Great Britain and Ireland. Thomas Telford. p. 28. ISBN 0-7277-2939-X. Consultat 2008-05-10.
* ↑ Anita McConnell, ‘Bage, Charles Woolley (1751–1822)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, Sept 2004; online edn, Jan 2008 accessed 24 Nov 2009
# Mostagedda

Mostagedda (Mustajidah) és un llogaret a l'Alt Egipte, 50 km al sud d'Asyut però a la riba oriental del Nil, en el qual fou trobat un cementiri amb restes de tots el períodes de la història, essent especialment importants les troballes de restes del Grup C de Núbia que sembla que es van establir i van treballar a Egipte si bé van conservar els seus costums i cultura per bastant de temps. El cementiri és el més gran d'aquest tipus i té 40 estatges que es poden dividir en diversos establiments; a tota la regió de Mostagedda i Matmar hi ha un total de 41 cementiris i 40 establiments, tots separats del riu i propers al desert, que corresponen en la seva majoria al període Badarià (4800-4000 aC)

## Referències

* ↑ Sergio Donadoni, Irene Vincentelli Liverani ed AA.VV., Le grandi scoperte dell'archeologia, pag.287
* ↑ «Mostagedda - Y Ganolfan Eifftaidd / Egypt Centre» (en anglès). Y Ganolfan Eifftaidd / Egypt Centre.
* ↑ «Mostagedda». [Consulta: 28 novembre 2018].
# Can Mata d'Abelló

Can Mata d'Abelló és una obra eclèctica de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Al damunt d'una part d'una antiga masia a dos vents, encara visible parcialment, els volts del 1880 s'hi construí un elegant casal rectangular de planta, dos pisos i terrat coronat per balustrades i gerros de terra cuita. Cal destacar-hi el porxo d'accés suportat per dues columnes de ferro colat i barana de terra cuita amb accés pel primer pis, l'interior tradicional: gran entrada, menjador, cuina, el pis superior amb la sala repartidora carregat de mobiliari antic, i una bona col·lecció de rodes de molí piques i corrons, acuradament col·locada a l'entorn de la casa. A la masia antiga s'hi conserva un interessant foc de rotllo amb els tradicionals bancs escó, utilitzat pels masovers de la finca.

## Referències

* ↑ «Can Mata d'Abelló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Cascades Yarrbilgong

Les cascades Yarrabilgong, són unes cascades del riu Coomera que es troben dins del Parc Nacional de Lamington, a la regió South East de Queensland, Austràlia.
L'accés a les cascades es troba a la pista principal del la ruta Coomera Track, que uneix Binna Burra i O'Reilly's Guesthouse. L'aigua cau des d'una altura de 150 metres cap a la gorga del Coomera.

## Referències

* ↑ Lackner, Thomas. Discovering Binna Burra on Foot. Envirobook, 1989, p. 37. ISBN 0-85881-088-3.

## Vegeu també

* Llista de cascades
* Llista de cascades d'Austràlia
# Kul-e Farah

Kul-e Farah (o Kul-e Fara) és un jaciment amb sis relleus en roca elamites que es troben en una gola al costat est de la plana. Kul-e Farah és a prop de la ciutat dIdhadj, al Khuzestan, al sud-oest de l'Iran. Els relleus els va visitar Austen Henry Layard al 1841, i en va copiar la inscripció cuneïforme de 24 línies del relleu I, i cinc epígrafs curts d'algunes figures.
S'ha suggerit que aquest és el tipus de santuari obert per a cerimònies religioses en què se sacrificaven animals. Tres en són en la cara de la roca, mentre que els altres tres són en grans penyals. Representen escenes de sacrifici, processons i un banquet, i tres mostren grups de músics. La inscripció en el relleu I esmenta Hanni, el fill de Tahhi, i així es pot datar de l'època de Hanni, del segle VII abans de la nostra era. Però els relleus podrien pertànyer a períodes diferents, com ara els relleus III, IV, i VI datats de la fi del II o principis del I mil·lenni abans de la nostra era.

## Referències

* 1 2 Curtis, John. «LAYARD, Austen Henry». A: Encyclopedia Iranica.
# Valle de la Serena

Valle de la Serena és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Consell departamental dels Alps de l'Alta Provença

El Consell departamental dels Alps de l'Alta Provença (en francès conseil départemental des Alpes-de-Haute-Provence) és l'assemblea deliberant del departament francès dels Alps de l'Alta Provença, a la regió del Provença – Alps – Costa Blava. La seu es troba a Digne.

## Composició

El març de 2015 el Consell departamental era constituït per 30 elegits pels 15 cantons dels Alps de l'Alta Provença.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (20 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 17 |
| Divers gauche | DVD | 2 |
| Europa Ecologia-Els Verds | EELV | 1 |
| Oposició (10 escons) |||
| Els Republicans | LR | 4 |
| Divers Droite | DVD | 4 |
| Unió dels demòcrates i independents | UDI | 2 |

## Presidents

| 2012- | Gilbert Sauvan | PS |

## Vegeu també

* Consell Regional de Provença-Alps-Costa Blava

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell departamental dels Alps de l'Alta Provença Arxivat 2015-09-27 a Wayback Machine.
# Champigneulles-en-Bassigny

Champigneulles-en-Bassigny és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champigneulles-en-Bassigny era de 53 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 31 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 31 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champigneulles-en-Bassigny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 26 persones, 20 eren actives i 6 eren inactives. De les 20 persones actives 19 estaven ocupades (10 homes i 9 dones) i 1 aturada (1 home). De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Champigneulles-en-Bassigny hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 279 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champigneulles-en-Bassigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champigneulles-en-Bassigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mouazé

Mouazé (en bretó Moezeg, en gal·ló Móazae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 957 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 405 | 388 | 553 | 723 | 809 | 917 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Mellet | |
# Can Mata (Sant Just Desvern)

Can Mata és un masia del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una masia de planta baixa i pis. La porta d'accés està formada per un arc de pedra dovellat. A la mateixa façana principal hi ha dues finestres també de pedra.
S'han construït cases al seu voltant de manera que ha quedat adossada a les cases del carrer Pedró i separada del carrer Bonavista, i la seva imatge n'ha sortit molt perjudicada.

## Referències

* ↑ «Can Mata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ «Catàleg i pla especial de protecció i rehabilitació del patrimoni arquitectònic de Sant Just Desvern» p. Fitxa 8 "Can Mata". Ajuntament de Sant Just Desvern, 1982-1986. [Consulta: 14 juny 2015].