OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marianne Grunthal

Marianne Grunthal (Zehdenick, 31 de gener de 1896 - Schwerin, 2 de maig de 1945) era una mestra alemanya que va ser executada pel règim nazi per haver expressat el seu desig de pau.
Grunthal va néixer al municipi de Zehdenick, a la Província de Brandenburg. El 1945, en assabentar-se de la notícia de la mort d'Adolf Hitler, cridà en veu alta amb alleujament: Gott sei Dank, dann ist der furchtbare Krieg endlich zu Ende («Gràcies a Déu, per fi s'acaba aquesta terrible guerra»). Per haver pronunciat aquesta única frase, Grunthal va ser penjada pels soldats de la SS el 2 de maig de 1945 a la plaça de l'estació central de Schwerin, només unes hores abans que les tropes estatunidenques entressin a la ciutat.
Actualment, la plaça de l'estació rep el nom de Marianne Grunthal, com també un carrer de Zehdenick. El pal de llum en què va ser penjada continua en peu sostenint una placa commemorativa. La seva tomba es troba al Nordfriedhof (cementiri del nord) a la ciutat de Zehdenick (Brandenburg).

## Referències

* ↑ «Wer war wer in Mecklenburg und Vorpommern das Personenlexikon». Edition Konrad Reich, 2011. [Consulta: 10 juny 2020].
* ↑ «SVZ online: Mecklenburg-Magazin», 11-03-2007. Arxivat de l'original el 2007-03-11. [Consulta: 10 juny 2020].
* ↑ KG, gogol medien GmbH & Co. «Geschichtlicher Hintergrund: Der Schweriner Grunthalplatz». [Consulta: 10 juny 2020].
# Mahendra del Nepal

Mahendra del Nepal (nepalès: श्री ५ महाराजाधिराज महेन्द्र वीर विक्रम शाहदेव) (Katmandú, 11 de juny de 1920 - Katmandú, 31 de gener de 1972) va ser el novè rei del Nepal, des del 13 de març de 1955 fins a la seva mort el 1972. Segons el seu metge personal, el doctor Mrigendra Raj Pandey, va morir a causa d'un atac de cor.
Després del cop d'estat de 1960, va establir el sistema Panchayat sense partits que va governar el país durant 28 anys fins a la introducció de la democràcia multipartidista el 1990. Durant el seu regnat, el Nepal va viure un període de canvis industrials, polítics i econòmics que el van obrir a la resta del món per primera vegada després de 104 anys de regnat dels governants Rana, que van mantenir el país sota una política aïllacionista, que va finalitzar el 1951.

## Biografia

El 1955, va succeir al seu pare, Tribhuvan Shah, que havia posat fi a l'hegemonia que la família Rânâ havia tingut al poder durant 150 anys. A diferència del seu pare, Mahendra no era un fervent defensor de la democràcia parlamentària i va prohibir tots els partits de l'oposició als anys 60. Quan va morir el 1972, el va succeir el seu fill gran Birendra.
El seu altre fill, Gyanendra, va ser rei durant uns mesos durant la seva infantesa, de 1950 a 1951, quan Tribhuvan, Mahendra i Birendra van fugir del país per escapar de la família Rânâ. Cinquanta anys més tard, Gyanendra va tornar a ser rei, quan el seu germà Birendra va ser assassinat el 2001.
# Maher Hasnaoui

Maher Hasnaoui (22 de setembre de 1989) és un ciclista tunisià, professional des del 2014, i actualment a l'equip Skydive Dubai-Al Ahli Club. S'ha proclamat campió nacional en ruta i en contrarellotge.

## Palmarès

* 2009
** Campió de Tunísia en ruta
* 2013
** 1r al Trofeu de la Casa Reial
* 2015
** 1r a la UAE Cup
** 1r al Tour de Al Zubarah i vencedor d'una etapa
* 2016
** Campió de Tunísia en contrarellotge.
* 2017
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Tunísia

## Referències

* ↑ «Maher Hasnaoui». ProCyclingStats. [Consulta: 11 juny 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies (emperadriu d'Àustria)

Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies, emperadriu d'Àustria (Nàpols 1772 - Viena 1807). Princesa de les Dues Sicílies amb el tractament d'altesa reial que es maridà amb l'emperador Francesc I d'Àustria.
Nascuda a Nàpols el dia 6 de juny de 1772 sent filla del rei Ferran I de les Dues Sicílies i de l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria. Maria Teresa era neta per via paterna del rei Carles III d'Espanya i de la princesa Maria Amàlia de Saxònia i per via materna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria.
El dia 15 d'agost de 1790 es casà per poders amb l'emperador Francesc I d'Àustria i posteriorment la unió fou ratificada a Viena el dia 19 de setembre del mateix any. Francesc era fill de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. Maria Teresa i Francesc eren doblement cosins germans, ja que l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic era germà de l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria i el rei Ferran I de les Dues Sicílies era germà de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya.
La parella tingué dotze fills:
* SAIR l'arxiduquessa Maria Lluïsa d'Àustria, nada a Viena el 1791 i morta a Viena el 1847. Es casà amb l'emperador Napoleó I de França el 1810 en primeres núpcies; en segones núpcies amb el comte Adam Adalbert von Neipperg; i en terceres núpcies, amb el comte Charles de Bombelles.
* SM l'emperador Ferran I d'Àustria, nat el 1793 a Viena i mort el 1875 a Praga. Es casà amb la princesa Maria Anna de Savoia.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria, nada a Viena el 1794 i morta a Viena el 1795.
* SAIR l'arxiduquessa Carolina d'Àustria, nada a Viena el 1795 i morta al Castell de Hetzendorf el 1799.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Leopoldina d'Àustria, nada a Viena el 1797 i morta a Rio de Janeiro el 1826. Es casà amb el rei Pere IV de Portugal.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Clementina d'Àustria, nada a Viena el 1798 i morta al Castell de Chantilly el 1884. Es casà amb el príncep Leopold de Borbó-Dues Sicílies.
* SAIR l'arxiduc Josep Francesc d'Àustria, nat el 1799 a Viena i mort el 1807 al Palau de Laxenburg.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria, nada a Viena el 1801 i morta a Dresden el 1832. Es casà amb el rei Frederic August II de Saxònia.
* SAIR l'arxiduc Francesc Carles d'Àustria, nat a Viena el 1802 i mort a Viena el 1878. Es casà amb la princesa Sofia de Baviera.
* SAIR l'arxiduquessa Maria Anna d'Àustria, nada a Viena el 1804 i morta el 1858 a Baden bei Wien.
* SAIR l'arxiduc Joan d'Àustria, nat a Viena el 1805 i mort el 1809
* SAIR l'arxiduquessa Amàlia d'Àustria, nada a Viena el 1807 i morta el mateix any a la mateixa ciutat.
Maria Teresa morí l'any 1807 a Viena. Posteriorment el seu marit es casà en dues ocasions.
# Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies

Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies és el nom dels següents personatges:
* Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies (emperadriu d'Àustria) (1772 - 1807)
* Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies (princesa de Hohenzollern-Sigmaringen) (1867 - 1909).
# Makina Kimya Endüstrisi Ankaragücü

El MKE Ankaragücü (nom complet en turc: Makina Kimya Endüstrisi Ankaragücü) és un club esportiu turc de la capital Ankara. En destaca per importància les seues seccións de futbol i de voleibol.

## Història

L'Ankaragücü és un club d'Ankara, però en realitat va ser fundat a Zeytinburnu, Istanbul el 1904 amb el nom de Altın Örs İdman Yurdu. L'equip jugà la lliga dels divendres. Posteriorment fou traslladat a la capital del país, Ankara. Segons sembla, el 1910 els jugadors del Zeytinburnu es dividiren en dos grups amb dos líders diferents (Şükrü Abbas i Agah Orhan). El grup de Şükrü Abbas deixà el grup i formà el Turan Sanakaran gücü. Després de la Primera Guerra Mundial els dos grups s'uniren de nou amb la seu a la capital formant l'AS-FA Gücü. Des del 1948 el nom oficial és Ankaragücü.

## Palmarès

* Copa turca de futbol (2): 1972, 1981
* Supercopa de Turquia/Copa President (1): 1980/81
* Copa del Primer Ministre turca de futbol (2): 1968/69, 1990/91
* Campionat turc de futbol (1): 1949
* Lliga d'Ankara de futbol (7): 1923-24, 1935-36, 1936-37, 1948-49, 1951-52, 1955-56, 1956-57
* Copa TSYD (19)

## Enllaços externs

* (turc) Web oficial
* (turc) Web dels partisans d'Ankaragücü Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine.
* (anglès) Web en anglès
# Martín Gelabert Ballester

Martín Gelabert Ballester (6 de setembre de 1948, Manacor, Mallorca) és un frare dominic espanyol, doctor en teologia.

## Biografia

Es va llicenciar en teologia a la facultat de teologia de Friburg, a Suïssa, el 1974 i es doctorà el 1979 a la mateixa universitat amb la tesi La fe com a immortalització. Assaig d'interpretació teològica del pensament de Miguel de Unamuno. Actualment és professor de teologia a la facultat de teologia de Sant Vicent Ferrer de València, de la qual ha estat degà durant diversos anys i regent, des del 1980, de la càtedra de teologia fonamental i antropologia teològica.
El novembre del 2004 el mestre general de l'Orde de Predicadors va conferir-li el títol de «mestre en Sagrada Teologia», màxim honor que l'Orde dels Dominics concedeix als teòlegs més destacats. Posteriorment, l'any 2005, ingressà com acadèmic numerari a la Reial Acadèmia de Doctors d'Espanya amb un discurs d'ingrés amb el títol Parlar de la salvació a la terra des de la docta ignorància. El 2008 apadrinà a la Reial Acadèmia un altre dominic, fra Ángel Martínez Casado. Ha estat convidat per les universitats i centres culturals de països llatinoamericans per impartir-hi cursos i conferències.

## Obra

Fins al dia d'avui té publicats més de 20 llibres originals, alguns dels quals han estat traduïts a diverses llengües. D'altres molts llibres han estat escrits en col·laboració amb altres autors. Els articles teològics i de divulgació són incomptables. Martín Gelabert és actualment un dels més importants i reconeguts teòlegs espanyols, no només per com d'abundant són les seves publicacions, sinó per la intensitat, la densitat i la profunditat dels seus escrits. Destaca sobretot la claredat en la seva forma d'expressar-se. La profunditat i valentia amb què afronta qualsevulla temàtica teològica que abasta el camp de la seva especialitat, la teologia fonamental i l'antropologia teològica.
Està influenciat per autors que han dibuixat el seu pensament teològic o han marcat el seu camí: Sant Tomàs d'Aquino, Luter, Søren Kierkegaard, Edward Schillebeeckx, Miguel de Unamuno, Zubiri…

## Referències

* ↑ «Fray Martín Gelabert Ballester, nuevo Vicario Episcopa». Dominicos, 18-01-2016 [Consulta: 20 juliol 2017].
# Martín García Mérou

Martín García Mérou (Buenos Aires, 14 d'octubre de 1862 - Berlín, 30 de maig de 1905) va ser poeta, novel·lista i assagista argentí, però van ser les seves crítiques literàries les que el van tornar reconegut, tasca limitada per la seva condició de diplomàtic i polític. Entre les seves obres es troben: Estudios literarios (1884), Libros y autores (1886), Juan Bautista Alberdi (1890), Recuerdos literarios (1891), Confidencias literarias (1894), Ensayo sobre Echeverría (1894) i El Brasil Intelectual: impresiones y notas literarias (1900). Va morir als 43 anys.

## Obra escrita
### Poesia

* Poesías (1878-1880),
* Nuevas Poesías (1880-1881),
* Varias Poesías,
* Lavinia (poemita),
* Poesías (1880-1885) Voces íntimas - La vieja historia - En viaje - Cantos y poemas. Con una carta de Carlos Guido Spano.
* Una nueva edición que aparentemente las reúne se llamó Poesías (1878-1885) 2.ª edición

### Literatura

* Reflejos
* 1884. Impresiones, "Recuerdos de Viaje"
* 1886. Ley Social
* 1889. Perfiles y miniaturas

### Crítiques

* Estudios literarios (1884)
* Libros y autores (1886)
* Juan Bautista Alberdi, ensayo histórico (1890)
* Cuadros épicos (1890)
* Recuerdos literarios (1890)
* Mis huacos (1893)
* Ensayo sobre Echeverría (1894)
* Historia de la República Argentina (1899)
* El Brasil intelectual (1900)
* Estudios americanos (1900)
* Historia de la diplomacia americana (1904)
* Apuntes económicos e industriales sobre los Estados Unidos (1905)

## Referències

* 1 2 3 Martín García Mérou
* ↑ Martín García Mérou. 1886.
* ↑ Martín García Mérou, 1894.
* ↑ Martín García Mérou. 1900.
* ↑ Martín García Mérou. 1884.
* ↑ Martín García Mérou.
* ↑ Carta de Eugenio Cambaceres a Martín García Mérou.
# Martín Garrido Mayorga

Martín Gerardo Garrido Mayorga (Córdoba, 9 de novembre de 1974) és un ciclista argentí, professional del 1999 al 2009. Ha realitzat la major part de la seva carrera esportiva en equips portuguesos. Del seu palmarès destaca el Tour de San Luis de 2008.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Veneçuela
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia
* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Múrcia
* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve
* 2005
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
** Vencedor de 4 etapes a la Volta a Bulgària
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bulgària
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Districte de Santarém
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2008
** 1r al Tour de San Luis i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa als Boucles de la Mayenne
* 2009
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Liberty Seguros

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Maldini

«Maldini» té aquests significats:
* Cesare Maldini (1932-2016), un ex-futbolista i entrenador italià, pare de Paolo Maldini.
* Paolo Maldini (1968-), un ex-futbolista italià i fill de Cesare Maldini.
* Julio Maldonado (1967-), un periodista espanyol especialitzat en el futbol internacional.
# Massís de Brenta

El massís de Brenta (en italià, Dolomiti di Brenta) és una serralada dolomítica dels Alps sud-orientals. Es troba a la italiana província de Trento.
El massís de Brenta està separat dels Alps d'Ortler al nord per la vall del Nocé; del grup Adamello-Presanella en l'oest pel pas de Campo Carlo Magno i el riu Sarca; dels Alps de Fiemme en l'est per la vall del riu Adige.
És l'únic grup dolomític a l'oest del riu Adige.
Les Dolomites de Brenta són el novè i últim dels grups Dolomites reconeguts com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.

## Pics

Els principals pics del massís de Brenta són:
| Pic | Altura (m) |
| Cima Tosa | 3173 |
| Cima di Brenta | 3155 |
| Crozzon di Brenta | 3123 |
| Pietra Grande | 2935 |
| Muntanya Spinale | 2162 |
| Muntanya Gazza | 1990 |

## Passos

Els principals ports de muntanya del massís de Brenta són:
| Pas | Ubicació | Tipus | Altura (m) |
| Bocca di Tuckett | Madonna di Campiglio a Molveno | neu | 2656 |
| Bocca di Brenta | Pinzolo a Molveno | neu | 2553 |
| Passo del Grostè | M.di Campiglio a Cles | sender | 2440 |

## Referències

* ↑ De Battaglia, Franco.. Enciclopedia delle Dolomiti. Bologna: Zanichelli, 2000. ISBN 88-08-09125-2.
* ↑ «Dolomiti di Brenta - Patrimonio UNESCO» (en italià). [Consulta: 22 juny 2020].
# Massís de Mactar

El massís de Mactar constitueix la part central de les muntanyes del dorsal tunisià. Rep el nom de la ciutat de Maktar, l'antiga Maktaris. Inclou el Dejebel Barbrou (al sud), el Djebel Serj (al centre) amb 1.347 metres (segona màxima altura del país) i el Djebel Bargou i Djebel Fkrine (al nord). En aquesta zona, al sud, s'origina, entre d'altres, l'oued Merguellil.
# Zbudské Dlhé

Zbudské Dlhé és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1414.
# Zosterop de Luzon

El zosterop de Luzon (Zosterornis striatus) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, bambú i vegetació secundària de les terres baixes del nord de l'illa de Luzon, a les Filipines septentrionals.

## Referències

* ↑ «Zosterop de Luzon». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Élie Lambert

Élie Lambert fou un historiador d'art i arqueòleg francès nascut el 1888 i mort el 1961.

## Els seus llibres

* Manuel d'archéologie française depuis les temps mérovingiens jusqu'à la renaissance. - L'art gothique (1930)
* Manuel d'archéologie française depuis les temps mérovingiens jusqu'à la renaissance. - L'art gothique en Espagne aux XIIè et XIIIè siècles (1931)
* Manuel d'archéologie française depuis les temps mérovingiens jusqu'à la renaissance. - Caen roman et gothique, ses abbayes et son château (1935)
* Le style gothique (1946)
* L'architecture des templiers (1955)
* Manuel d'archéologie française depuis les temps mérovingiens jusqu'à la renaissance - Etudes Médiévales (1956)
* Abbayes et cathédrales du Sud-Ouest (1958)
* L'art en Espagne et au Portugal
* L'art de l'islam occidental
* Les origines de la croisée d'ogives
* L'église et le couvent des Jacobins de Toulouse et l'architecture domonicaine en France
* L'architecture des Bénédictins en Normandie
* Monuments anciens de Normandie transformés ou disparus
* Roncevaux et ses monuments
* Bayonne ville d'art
# Còctels de vi

Els còctels de vi són aquells còctels que contenen el vi com a ingredient principal, per exemple:
* Calimotxo, vi negre amb refresc carbonatat de cola.
* Kir, vi blanc amb xarop de fruita, té la variant kir reial quan es fa amb vi escumós.
* Punch, vi macerat llargament amb fruites.
* Sangria, vi amb suc de taronja i pell de llimona o taronja.
* Tinto de verano, vi negre amb aigua de sifó.
* Sengri, vi escalfat amb aigua, canyella, pell de llimona i sucre.
* Vi calent, vi negre escalfat amb canyella i altres espècies.
* Piment, vi blanc especiat, de la cuina medieval catalana i occitana.
# Sant Isidre de Presquiró

Sant Isidre de Presquiró era una capella de la parròquia de Sant Salvador de Toló. Consta en una visita pastoral del 1758 com a tal església depenent, situada a la masia de Puigredon. En una altra visita pastoral, del 1904, encara consta, i dins de la mateixa parròquia. És a la caseria de Presquiró al municipi de Gavet de la Conca.
Actualment, en queden ben poques restes: era un edifici d'una sola nau, construït amb carreus irregulars i no prou ben tallats. El tros de mur més conservat -i només en algunes filades- és el meridional, que inclou l'angle sud-oest (l'oposat al lloc on hi hauria d'haver l'absis).

## Referències

* 1 2 Adell i Gisbert, Joan-Albert (ed); Cases i Loscos, Maria-Lluísa. «Sant Isidre de Presquiró». A: Catalunya romànica. volum XV: El Pallars Sobirà, el Pallars Jussà. 1. ed. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993. ISBN 84-7739-566-7.
* ↑ Gavín i Barceló, Josep Maria. Pallars Jussà. Valldoreix: Arxiu Gavín, 1977 (núm8 de Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-14-3.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Aede (mitologia)

* Aquest article tracta sobre la musa de la mitologia grega. Si cerqueu el satèl·lit de Júpiter, vegeu «Aedea (satèl·lit)».
* No s'ha de confondre amb Aede.
Segons la mitologia grega, Aede (grec antic: Ἀοιδή, llatí: Ăoedē), és una de les tres muses originals, juntament amb les seves germanes Mneme i Meletea. Aede és la musa de l'execució de l'obra artística; és la de la posada en escena com a tal, atès que és ella la que s'encarrega de llegir, recitar, tocar instruments o cantar el que anteriorment la seua germana Mneme ha escrit. Representa el moment en el qual una obra d'art és utilitzada. D'altra banda, es pensa que l'obra artística només té vida pròpia mentre l'artista l'estava creant (pintar un quadre, escriure una cançó, etc.), però aquest treball no corresponia a Aede, sinó a la seva germana Mneme. Una vegada que l'obra estava creada, mor en cert sentit, car passa a ser estàtica i no sofreix més canvis. Com culminació de l'obra, només restas la seva reproducció o execució d'aquesta obra, treball que corresponia a Aede. És representada icònicament com una jove en actitud de cantar o recitar poemes, al mateix temps que va premut una lira, perquè es considera que el so dels instruments musicals és com un símil d'una veu.
El satèl·lit de Júpiter Aede va ser anomenat en honor seu.

## Referències

* ↑ Diccionari llatí-català de noms propis. Columna, p. 25. «Ăoede, es f: Aede. Una de les quatre muses primitives.»
* ↑ Segons Pausànias: Webmitologia

## Enllaços externs

* «MUSES, MUSAE, Greek Mythology Index». Myth Index, 2007. [Consulta: 29 desembre 2007]. «originally three were worshipped on Mount Helicon in Boeotia»
# Trioníquids

Els trioníquids (Trionychidae) són una família de tortugues integrada per diversos gèneres coneguts com a tortugues de closca tova.

## Gèneres

Família Trionychidae
* Gènere Palaeotrionyx †
* Subfamília Cyclanorbinae
** Gènere Cyclanorbis
** Gènere Cycloderma
** Gènere Lissemys
* Subfamília Trionychinae
** Gènere Amyda
** Gènere Apalone
** Gènere Aspideretes
** Gènere Chitra
** Gènere Dogania
** Gènere Nilssonia
** Gènere Palea
** Gènere Pelochelys
** Gènere Pelodiscus
** Gènere Rafetus
** Gènere Trionyx

## Galeria

* Amyda cartilaginea (jove)
* Apalone ferox
* Apalone spinefera
* Chitra indica
* Dogania subplana
* Lissemys punctata
* Nilssonia gangetica
* Nilssonia nigricans
* Pelochelys cantorii
* Pelodiscus sinensis en un mercat de Seül
* Rafetus euphraticus
* Rafetus swinhoei
* Trionyx triunguis

## Referències

* Chelonia.org
* Meylan, P.A. 1987. The phylogenetic relationships of soft-shelled turtles (Family Trionychidae). Bull. Am. Mus. Nat. Hist. 186:1-101.
* a b Obst, Fritz Jurgen (1998). Cogger, H.G. & Zweifel, R.G.. ed. Encyclopedia of Reptiles and Amphibians. San Diego: Academic Press. pp. 117–118. ISBN 0-12-178560-2.
* King, Peter and Harold Heatwole (1994) Partitioning of Aquatic Oxygen Uptake among Different Respiratory Surfaces in a Freely Diving Pleurodiran Turtle, Elseya latisternum. Copeia, 3:802-806
* Trionychidae (all species) at The Reptile Database
# Acrophyseter deinodon

Acrophyseter deinodon és una espècie de catxalots basals que visqueren fa uns sis milions d'anys. Amb una llargada de 4 m, A. deinodon era molt més petit que els catxalots d'avui en dia. Tenia el rostre relativament corb i una mandíbula corbada cap amunt. A diferència del catxalot actual, tenia dents grosses tant al maxil·lar superior com a l'inferior. Sembla que Acrophyseter s'alimentava d'animals grossos, com ara cetacis més petits, pinnípedes i pingüins.

## Referències

* ↑ Lambert, Olivier; Bianucci, Giovanni i De Muizon, Christian «A New Stem-Sperm Whale (Cetacea, Odontoceti, Physeteroidea) from the Latest Miocene of Peru». Comptes Rendus Palevol (Elsevier Masson SAS), 7, 2008, pàg. 361–369. DOI: doi:10.1016/j.crpv.2008.06.002.
# Cyprinella zanema

Cyprinella zanema és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Carolina del Nord i Carolina del Sud.

## Referències

* ↑ Girard C. F. 1856. Researches upon the cyprinoid fishes inhabiting the fresh waters of the United States, west of the Mississippi Valley, from specimens in the museum of the Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8. 165-213.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jordan, D. S. & A. W. Brayton. 1878. Contributions to North American ichthyology. Núm. 3. A. On the distribution of the fishes of the Allegany region of South Carolina, Georgia, and Tennessee, with descriptions of new or little known species. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 12: 3-95.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.