OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muntanyes d'Alcoi

Les muntanyes d'Alcoi, històricament les muntanyes de Xàtiva i també muntanyes d'Alacant o muntanya d'Alacant (per la província d'Alacant, tot i que aquesta zona muntanyenca s'estén també per sud de la província de València), és un nom que s'aplica genèricament a les muntanyes del sistema Bètic que s'endinsen en territori valencià, i en especial les serres Mariola, Menejador, Penya-Roja i Carrasqueta, és a dir les que es troben més a prop d'Alcoi.
Ocupen les comarques de l'Alt Vinalopó, l'Alcoià, el Comtat, la Vall d'Albaida, i la Costera l'interior de les Marines, i l'extrem nord de l'Alacantí i el Vinalopó Mitjà, i corresponen aproximadament amb les Comarques Centrals del País Valencià o l'antiga Governació de Xàtiva. Deuen el seu nom, doncs, a la ciutat d'Alcoi, que s'hi situa en bell mig.
Fins a finals del segle xix el nom de muntanyes d'Alcoi o simplement la Muntanya s'utilitzava com a topònim comarcal per a referir-se a les comarques de l'Alcoià, el Comtat, els pobles de l'interior de la Marina (els pobles de la Vall de Guadalest), Bocairent i part dels pobles de les Valls de Pego, la qual cosa és una mostra de la unitat cultural que existeix i ha existit sempre entre tots aquests pobles.
El topònim ha donat lloc al títol d'un diari digital destinat a les comarques centrals del País Valencià, Les Muntanyes.

## Referències

* ↑ ««Llegir en valencià, les nostres contalles»: ‘Un poble de llegenda’ i ‘Nit d’ànimes’: Servei de Promoció i Normalització Lingüística: UPV». [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «Visita al Campament Reial - Comunitat Valenciana». [Consulta: 29 desembre 2023].
* 1 2 Dit, Michael Ha. «Lectura entre les muntanyes - Les Muntanyes Alcoi», 30-03-2014. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Agulló, Vicent. «El Nadal de 1900 als pobles de les muntanyes d&#039;Alcoi» (en castellà), 20-12-2023. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «[https://web.ua.es/es/revista-geographos-giecryal/documentos/aitana-pastor-2023.pdf El patrimoni industrial de la conca alta del riu Molinar d’Alcoi. Estudi i propostes per a un desenvolupament.]» (en català). GeoGraphos, 01-02-2023. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «La Taverna de la Serp - Tapes». [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «PNM "Font del Baladre-Fontanars-Riu d'Agres" - Muro d'Alcoi» (en català). Diputació d'Alacant. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «Simposi de música i dansa tradicional» (en català). Càtedra de Música i Dansa Tradicional (UV). [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Pitarch, Toni. «Ciències Socials: GEOGRAFIA VALENCIANA», 27-05-2008. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «La poblacion del Reino de Valencia en el siglo XVII según la bula de la Santa Cruzada» (en castellà). Estudis: revista d'història moderna. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Terol i Reig, Vicent. Xàtiva i les Muntanyes: La governació foral de Xàtiva en vespres de la Germania. Ulleye, 2021, p. 67–92.
* ↑ «Inici» (en castellà). [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «croniques de las muntanyes d`alacant antoni cal - Compra venta en todocoleccion». [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ «Cartografia. Sender GR de la Muntanya d'Alacant». [Consulta: 29 desembre 2023].
# Livermore

«Livermore» té aquests significats:
* Livermore (Califòrnia).
* Livermore (Iowa).
* Livermore (Kentucky).
* Livermore (Maine).
# Llau de l'Obaga de Teresa

El barranc de la Molina és un barranc afluent de la Noguera Pallaresa. Discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, però neix a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, i després davalla cap a l'antic municipi de Claverol. De fet, pel segon dels dos termes només hi fa uns quants metres. En el darrer tram fa de límit occidental de l'antiga Quadra de Llania.
Es forma en el Bosc de Llania, al vessant nord-oest del Cap del Bosc de Llania, al nord-est de la Molina, des d'on davalla cap a l'oest-nord-oest, per abocar-se en el barranc de la Molina a llevant del Pas del Bosc de Llania en uns 900 metres de recorregut.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llau de la Cadolla

La llau de la Cadolla és una llau afluent del riu de Serradell que discorre íntegrament pel terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins del seu antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Serradell.
Es forma a més de 1.000 metres d'altitud, al nord-oest de Serradell, dalt de les roques que envolten el poble per aquell costat. Passa pel mig de la Costa, davalla per l'oest de Serradell, en direcció nord-oest - sud-est, deixant a llevant els paratges de la Cadolla, Terrancolom i les Comes, i a ponent, les de lo Camp, Camparriu i la Vinya. Travessa el Camí Vell de Toralla, a llevant de la Borda de Camparriu, i al cap de poc s'aboca en el riu de Serradell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# Mérida (Veneçuela)

La ciutat de Santiago de los Caballeros de Mérida o, simplement, Mérida és la capital del municipi Libertador i de l'Estat de Mérida i una de les principals localitats dels Andes veneçolans. Va ser fundada el 1558, i formava part aleshores de la Nova Granada. Tot i això, va passar després a pertànyer a la Capitania General de Veneçuela, i tingué un paper actiu durant la Guerra d'Independència. La població de la capital és de 204.879 habitants i l'àrea metropolitana que comprèn el Municipi Libertador arriba a les 300.000 persones (Cens 2001). La ciutat representa el 28% de la població total de l'Estat de Mérida, que compta més de 750.000 habitants (segons el Cens de 2001). És seu de la Universitat dels Andes i de l'Arxidiòcesi de Mérida. A més, té el telefèric més alt i el segon més llarg del món. És el major centre estudiantil i turístic de l'occident veneçolà. També presenta com a atractiu el Sistema de Transport Massiu Trolebús de Mérida, que serveix de mitjà de transport turístic, gràcies a la seva estructura. Aquesta ciutat se situa sobre un altiplà enclavat a la vall del riu Chama, que la recorre d'extrem a extrem. La localitat de Mérida està situada a una altitud d'1.600 msnm. Com a teló de fons, s'alça a l'horitzó merideny el cim més elevat del país: el pic Bolívar.

## Toponímia

La ciutat rebé el seu nom del seu fundador, Juan Rodríguez Suárez, que la va batejar així per honorar la seva ciutat natal, Mèrida, de la regió espanyola d'Extremadura.
No obstant això, Juan de Maldonado li va canviar el nom després a San Juan de las Nieves. El 1559, va tornar a canviar de nom, optant aquesta vegada per Santiago de los Caballeros. Progressivament, es va anar adoptant la denominació Santiago de los Caballeros de Mérida, combinant així les variants anteriors dels noms de la ciutat.
El nom Mérida prové del terme "emèrita", paraula llatina que significava "de qui té mèrit" i alhora "emèrit", veritable origen etimològic del nom, ja que una altra accepció del terme en llatí estava relacionada amb els soldats que resulten llicenciats de l'exèrcit. Així doncs, la ciutat de Mèrida, capital actual de la Comunitat Autònoma d'Extremadura, té aquest origen: el nom d'Emèrita Augusta significava que va ser una ciutat fundada en temps d'August amb soldats llicenciats de l'exèrcit, els quals es van ubicar en un poblat ja existent, a canvi de donar la categoria de ciutadans romans als antics pobladors. D'altra banda, també en espanyol i en anglès, la paraula emèrit significa jubilat ("Professor Emèrit" i en anglès "Emeritus Professor" signifiquen Professor jubilat). Amb el pas del temps, aquest nom va anar mutant fins a esdevenir "Mérida", perdent la E inicial i canviant la t per la d, tot i que altres derivats com "meritori" o el mateix "emèrit" sí que han conservat una forma més semblant a la paraula llatina. I un altre tret comú entre la Mérida espanyola i la veneçolana és que en les dues ciutats hi ha un afluent del riu principal amb el nom de Albarregas.

## Vegeu també

* Arquebisbat de Mérida

## Enllaços externs

* Mérida - Lloc web oficial
# Mérida Unión Deportiva

El Mérida Unión Deportiva és un club de futbol extremeny de la ciutat de Mèrida.

## Història

L'any 1990 dos equips de la ciutat de Mèrida, el Santa Eulalia i el Los Milagros es van fusionar, formant el club anomenat Unión Deportiva Mérida Promesas, que seria el club filial de l'històric Club Polideportivo Mérida.
L'any 2000 el Club Polideportivo Mérida desapareix, i la UD Mérida Promesas s'hi desvincula per no veure's arrossegada. La UD Mérida Promesas es converteix en el principal equip de la ciutat, i puja a Segona B l'any 2001. L'equip es converteix en el Unión Deportiva Mérida i l'any 2005 el nom s'inverteix, passant a ser Mérida Unión Deportiva. En la dècada del 2000 el club alterna la Segona B i la Tercera.
Resum de l'evolució del futbol a Mèrida:
* Emérita Foot-ball Club (1921-29) → CD Emérita (1929-34) → Emérita Foot-ball Club (1934-35) → Sociedad Deportiva Emeritense (1935-66) → Mérida Industrial CF (1966-85) → Mérida Club Polideportivo (1985-92) → Club Polideportivo Mérida (1992-00)
* UD Augusta Emérita (1989-90) → Mérida Promesas UD (1990–00) → UD Mérida (2000–05) → Mérida Unión Deportiva (2005–13)
* Mérida Asociación Deportiva (2013-15) → Asociación Deportiva Mérida (2015-)

## Dades del club

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió A: 0
* Temporades a Segona Divisió B: 7
* Temporades a Tercera Divisió: 14 (comptant la 2011-12)
* Millor posició a la lliga: 4t (Segona Divisió B, temporades 2001-02 i 2007-08)
* Pitjor posició en categoria nacional: 10è (Tercera Divisió, temporada 1992-93)

## Palmarès

* 2 Campionats de Tercera Divisió (temporades 1999-2000, 2004-05).

## Vegeu també

* Club Polideportivo Mérida

## Referències

* ↑ «Història CP Mérida». lafutbolteca [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «Història UD Mérida». lafutbolteca [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «Història AD Mérida». lafutbolteca [Consulta: 18 setembre 2020].
# Museu de Gruuthuse

El Museu de Gruuthuse, en neerlandès Gruuthusemuseum, és un museu d'història i d'arts aplicades a Bruges (Bèlgica), al costat dels Museus Groeninge i Arentshuis, dedicats a les belles arts.

## Col·lecció

La col·lecció conté punta de coixí i d'agulla, orfebreria, mobles, ceràmica i estris de la vida quotidiana. També il·lustra la vida d'un família de burgesos rics de Bruges del segle xv al XIX. Destaquen la sala d'honor amb els seus tapissos, la llar luxuosa i les bigues amb decoració policroma i la capella privada amb balcó que dona directament al cor de la col·legiata de la Mare de Déu, un afegit al palau encarregat per Lluís de Gruuthuse.
De juliol 2014 fins al 2018 el museu queda tancat per a una restauració i una reorganització completa de la col·lecció.

## Història

L'edifici era el palau urbà de la nissaga dels de Bruges, de la qual Lluís de Gruuthuse, també anomenat Lluís de Bruges (1427-1492), era el més conegut. A l'inici del segle xv, els seus pares van transformar el magatzem de gruut, un ingredient essencial per a la fabricació de la cervesa a base de murta de Brabant. Des del segle xiii en tenien el monopoli per privilegi comtal i va ser la font de la seva riquesa. Lluís va eixamplar el casal amb l'ala meridional i la capella privada, connectada amb la col·legiata. El 1596, Felip IV de Castella va comprar l'edifici i donar-lo el 1623 a l'arquitecte Venceslau Cobergher per fer-ne un mont de pietat.
El 1856, l'arquivista de l'estat Felix d'Hoop va crear a Bruges la Société Archéologique que aviat va reunir una rica col·lecció d'objectes artístiques o arqueològiques. El 1876 el consistori de Bruges compra el Palau de Gruuthuse. L'arquitecte de la ciutat, Louis Delacenserie, va dissenyar els plans de restauració en l'esperit historitzant promogut per Eugène Emmmanuel Viollet-le-Duc. La reforma i reconstrucció es va fer del 1883 al 1895 i va tornar a l'edifici l'aspecte que hauria pogut tenir al segle xv, en basar-se en documents iconogràfics d'època, com la Flandria illustrata de Sanderus i sense guardar les múltiples transformacions i afegits ulteriors. L'interior va ser creat en estil neogòtic. Després de la restauració s'hi exposa la col·lecció de la Société Archéologique i el 1955 esdevé el museu d'història de la ciutat, que va comprar la col·lecció i desenvolupar el museu. El 2006-2007 es va començar una nova fase de restauració de les façanes exteriors i des del 2014 es refà l'interior.

## Referències

* 1 2 «Huis van de Heren van Gruuthuse» (en neerlandès). De Inventaris van het Onroerend Erfgoed. Agència del patrimoni immobiliar del govern de Flandes. [Consulta: 3 setembre 2015].
* 1 2 Reuse, Stefaan «Renovatie Gruuthusemuseum pakt binnen- en buitenkant aan» (en neerlandès). De Standaard, 20-06-2014.
* ↑ (llatí), trad.: antigament casal de la família de Gruuthuse
* ↑ Sanders, Antoon. Flandria Illustrata. tom 1. Colònia: Cornelius ab Egmondt, 1641, p. 270.
* ↑ «Delacenserie, Louis» (en neerlandès). De Inventaris van het Onroerend Erfgoed. Agència del patrimoni immobiliar del govern de Flandes. [Consulta: 3 setembre 2015].
# VinilDisc

El VinilDisc (VinylDisc en anglès) és una combinació d'una capa digital, ja sigui en format CD o DVD, i una capa anàloga que és un disc de vinil desenvolupat per l'empresa alemanya Optimal Media Production.
Es compon d'una capa de plata contenent un CD o DVD i una capa negra de policlorur de vinil (capaç de mantenir 3 minuts d'àudio) que pot ser reproduïda en un fonògraf.
Exemples de senzills que ja han utilitzat aquest format híbrid són Misery Business de Paramore i "Deathcar" de Fightstar que, segons sembla, hi va haver només 3.000 exemplars. Una mostra de VinylDisc per promocionar aquest nou format es va donar als visitants del Popkomm de, amb música de Jazzanova, on va ser presentada el Setembre de 2007.

## Referències

* ↑ Katie, Allen «Meitat vinil, Meitat CD, tot en un nou format». Guardian Unlimited Business. Guardian News i Media Limited, 15-10-2007 [Consulta: 30 octubre 2007].
* Optimal Media Production: CD Arxivat 2008-12-08 a Wayback Machine.. (anglès)
* Optimal Media Production: News | Optimal presenta un producte especial a: el VinylDisc Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.. (anglès)

## Enllaços externs

* Techmoan: Vinyl-Disc - Vinyl & CD combined (YouTube) 27 de gener de 2017 (anglès)
* VinylDisc Museum Of Obsolete Media
# Camelina

Camelina és un gènere de plantes amb flors dins la família Brassicàcia. Una de les seves espècies, Camelina sativa, és una important planta oleaginosa i biocombustible. El gènere té el seu òptim a Àsia occidental i s'estén també per Europa occidental i la regió mediterrània.

## Distribució als Països Catalans

Només es troba l'espècie Camelina sativa (L) Crantz en diverses formes (A,B C) que es diferencien per la pilsitat, la mida dels fruits i dels pètals. Viu des del nivell del mar fins als 1500 m d'altitud.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans. Barcelona 1990

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Agricultural Research Service Researching Camelina as New Biofuel Crop
# Ribelles (Vilanova de l'Aguda)

* Aquest article tracta del poble del municipi de Vilanova de l'Aguda (Noguera), per l'antiga jurisdicció senyorial d'aquesta mateixa localitat vegeu Baronia de Ribelles.
Ribelles és un poble del municipi de Vilanova de l'Aguda, a la Noguera, prop del límit amb el terme de Sanaüja, a la Segarra. El 2019 tenia 56 habitants.

## Situació i descripció

El poble consta d'una vintena de cases, al costat del seu castell i església, emplaçat en un turó a més de 500 metres d'altitud. Aquest indret elevat és ben visible des de la mateixa carretera C-1412a, que és la via d'accés al poble. Dista de Ponts uns 9 quilòmetres, en direcció a Torà.
El castell és edificat en el mateix cim del turó, la part més antiga d'aquesta construcció és una torre quadrada, la part baixa de la qual pot ser del segle xi, que té adossada l'església, la resta està reformat i és més modern. Pel que fa a l'església, aquesta és d'origen romànic i d'una sola nau. Aquest conjunt arquitectònic, és el centre de l'antiga Baronia de Ribelles, que ja en el segle xi va tenir un paper destacat tant en l'àmbit polític com en el militar. Una obra notòria dels barons és el pont de pedra sobre el Llobregós, de quatre arcs de pedra. Té una presa o peixera que porta aigua a un molí d'oli.
Fins a mitjans del segle xix fou municipi independent.

## Festes i tradicions

* Festa Major: els dies 11 i 12 de setembre.
* Festa de Sant Isidre: se celebra el dissabte més proper al 15 de maig.
* Aplecs a la Mare de Déu dels Esclopets: se'n fan tres en els dissabtes més propers al 25 de març, el 23 d'abril i el 27 de setembre.

## Referències

* ↑ «252496 Vilanova de l'Aguda». Idescat. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ «Ribelles (Vilanova de l'Aguda)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ VV.AA.. Descobrim Ponts i el Mig Segre. Consell Comarcal de la Noguera i Ajuntament de Ponts, maig 1999 (Sortides per la Noguera 3). ISBN 84-605-8984-6.
* ↑ «255193 Guardiola». Alteraciones de los municipios en los Censos de Población desde 1842. INE. [Consulta: 255311 Ribelles].
# Rex Morgan

Rex Morgan (Charleston, Illinois, 27 d'octubre de 1948-Jacksonville, Florida, 15 de gener de 2016) va ser un jugador i entrenador de bàsquet nord-americà que va disputar dues temporades en l'NBA, i com a entrenador va dirigir diversos equips de la USBL durant 14 anys. Amb 1,96 metres d'alçada, ho feia en la posició de base.

## Trajectòria esportiva
### Universitat

Després de passar dos anys en el Community College de Lake Land, va jugar durant dues temporades amb els Dolphins de la Universitat de Jacksonville, en les quals va obtenir una mitjana de 22,2 punts i 6,8 rebots per partit. En la seva primera temporada va obtenir una mitjana de 26,9 punts per partit, el segon millor de la història dels Dolphins, sent també segon en la mitjana de tota una carrera, i primer en nombre d'assistències, amb 344.

### Professional

Va ser triat en la vintè primera posició del Draft de l'NBA del 1970 per Boston Celtics, i també pels Pittsburgh Pipers en el Draft de l'ABA, triant la primera opció. Va jugar durant dues temporades amb els Celtics, sent sempre una de les últimes opcions de la banqueta. La seva millor temporada va ser la primera, en la qual va obtenir una mitjana de 3,4 punts i 1,8 rebots per partit.

#### Estadístiques en l'NBA
##### Temporada regular

| Temporada | Edat | Equip | Lliga | P | MIN | TC | TCA | %TC | TL | TLA | %TL | REB | ASIS | FP | PTS |
| 1970-71 | 22 | Boston Celtics | NBA | 34 | 7.8 | 1.2 | 3.0 | .402 | 1.0 | 1.6 | .648 | 1.8 | 0.6 | 1.7 | 3.4 |
| 1971-72 | 23 | Boston Celtics | NBA | 28 | 5.4 | 0.6 | 1.8 | .320 | 0.8 | 1.1 | .742 | 1.1 | 0.6 | 1.2 | 2.0 |
| Total | | | NBA | 62 | 6.7 | 0.9 | 2.5 | .375 | 0.9 | 1.4 | .682 | 1.5 | 0.6 | 1.5 | 2.8 |

##### Desempats

| Temporada | Edat | Equip | Lliga | P | MIN | TCA | TC | 3PA | 3P | TLA | TL | R.of. | REB | ASIS | ROB | TAP | PER | FP | PTS | %TC | %3P | %FT | MIN | PTS | REB | AST |
| 1971-72 | 23 | Boston Celtics | NBA | 4 | 10 | 1 | 7 | | | 1 | 3 | | 5 | 0 | | | | 6 | 3 | .143 | | .333 | 2.5 | 0.8 | 1.3 | 0.0 |
| Total | | | NBA | 4 | 10 | 1 | 7 | | | 1 | 3 | | 5 | 0 | | | | 6 | 3 | .143 | | .333 | 2.5 | 0.8 | 1.3 | 0.0 |

### Entrenador

El 1988 es va fer càrrec de la banqueta dels Jacksonville Hooters de la USBL, als quals va dirigir durant 14 anys en les seves diferents denominacions i localitzacions. El 1990 va ser triat Entrenador de l'Any, després de guanyar el seu primer campionat, repetint títol el 1994.

## Referències

* ↑ thedraftreview.com Estadístiques de Morgan en TDR, consultat en octubre de 2011
* ↑ judolphins.com Vestíbul of Fame - Bio - Rex Morgan - Jacksonville University Official Athletic Site, consultat en octubre de 2011
* ↑ thedraftreview.com 1970 NBA Draft, consultat en l'octubre de 2011
* ↑ prosportstransactions.com Rex Morgan Transactions, consultat en octubre de 2011
* ↑ basketball-reference.com 1970-71 Boston Celtics Roster and Statistics, consultat en octubre de 2011
* ↑ usbl.com USBL 20th ANNIVERSARY TEAM, consultat en octubre de 2011

## Enllaços externs

* Estadístiques de Rex Morgan a Basketball-Reference.com
* Fitxa de Morgan en NBA.com
* Fitxa de Rex Morgan en ultimatenba.com
# Inglewood (Califòrnia)

Inglewood és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 112.580 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Inglewood tenia 112.580 habitants, 36.805 habitatges, i 25.837 famílies. La densitat de població era de 4.755,7 habitants/km².
Dels 36.805 habitatges en un 42,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,5% hi vivien parelles casades, en un 24,9% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 10,2% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.269 $ i la renda mediana per família de 36.541 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.515 $ mentre que les dones 30.096 $. La renda per capita de la població era de 14.776 $. Entorn del 19,4% de les famílies i el 22,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Persones notables

* Esther Williams, actriu i nadadora.
* Becky G, cantant.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Inglewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Inglewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Inglewood (Nebraska)

Inglewood és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 382 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Inglewood tenia 382 habitants, 154 habitatges, i 103 famílies. La densitat de població era de 614,5 habitants per km².
Dels 154 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 25,1% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.063 $ i la renda mediana per família de 38.409 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.518 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era de 14.675 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 9,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Inglewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Inglewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# William McMahon

William McMahon (Redfern, 23 de febrer de 1908 - Potts Point, 31 de març de 1988) va ser un polític australià liberal i el 20è primer ministre d'Austràlia. Va ser pare de l'actor Julian McMahon.

## Referències

* ↑ «Biography - Sir William (Bill) McMahon». Australian Dictionary of Biography. [Consulta: 19 maig 2016].