OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sa Fosca

Sa Fosca és un tram del torrent del Gorg Blau al terme d'Escorca, a Mallorca, i que es caracteritza pel fet que no passa la claror del sol, i és d'aquí d'on prové el seu nom.
Comença al Salt de s'Acollonament, dins el torrent des Gorg Blau i finalitza poc abans d'arribar al Pas dels Caçadors, quasi just a la desembocadura del torrent des Gorg Blau a s'Entreforc, on s'uneix al Torrent de Lluc per formar el Torrent de Pareis. Es pot travessar totalment amb equipament adequat, però és una excursió de molta dificultat, ja que implica l'ús de vestits de neoprè, el coneixement del barranc i la destresa en la tècnica del ràpel. El Torrent des Gorg Blau consta de més de 40 salts repartits en més de 6 km de recorregut entre parets que arriben a assolir els 300 m d'altitud.
El Govern de les Illes Balears acordà el 2002 declarar Sa Fosca i el Torrent de Pareis Monument Natural.

## Referències

* ↑ Decret 53/2003, de 16 de maig, de declaració del Monument Natural dels torrents de Pareis, del Gorg Blau i de Lluc Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine. PDF

## Enllaços externs

* Fitxa tècnica (castellà)
* Una altra fitxa tècnica (francès)
* Una altra fitxa tècnica (italià)
# Treia

Treia és un municipi italià, situat a la regió de les Marques i a la província de Macerata. Es troba a 7 km al nord de Pollenza i a 18 km a l'oest de Macerata.
Antigament era un municipi romà del Picenum, a l'esquerra del riu Potentia, a unes 9 milles al sud de Septempeda. Plini el Vell és l'únic autor antic que l'esmenta però és possible que una ciutat que Claudi Ptolemeu anomena Τραΐανα ('Traiana') sigui aquesta, amb el nom corrupte. Segons Plini era un municipi romà, i una ciutat important, situada vora la Via Flamínia en direcció a Ancona, segons diu l'Itinerari d'Antoní.
Se suposa que són les restes que es troben a la riba del riu Potenza a la rodalia de la vila que abans es deia Montecchio i, unida a altres llogarets propers, va ser rebatejada amb el nom de Treja.

## Referències

* ↑ Unione Accademica Nazionale. Regio V Picenum – Trea. Supplementa Italica, Nuova Serie 18. Roma: Quasar, 2000, p. 157-158. ISBN 9788871401973.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 13
* ↑ Smith, William (ed.). «Treia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 maig 2023].
# San Salvador (municipi d'Hidalgo)

San Salvador és un municipi de l'estat d'Hidalgo. San Salvador és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part central de l'estat d'Hidalgo. Limita al nord amb el municipi de El Cardonal, al sud amb Francisco I Madero, l'oest amb Progreso de Obregón i a l'est amb Santiago de Anaya i Actopan).

## Vegeu també

* Municipis d'Hidalgo

## Referències

* ↑ Monografia municipal de San Salvador Arxivat 2017-02-04 a Wayback Machine. (castellà)
# Torroneria Candela

La Torroneria Candela és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

A l'exterior la ceràmica blanca serveix per delimitar l'espai urbà que ocupa aquest establiment, mentre la seva verticalitat resta seccionada per un ampli ràfec. Tot això serveix per remarcar la façana. En ella s'aprecia immediatament l'existència de dos registres clarament marcats: el superior, purament decoratiu, i un d'inferior emprat com a aparador i zona d'accés a la pastisseria. Artísticament sobresurt el primer, tant per l'acurat treball de ferro embotit que ofereix com per la iconografia plaent i joiosa a què convida d'acord amb el caràcter de l'establiment. Així, la representació d'uns corns de l'abundància i una copa plena d'aliments, acompanyats per dues figures extretes de la mitologia marina, semblen convidar-nos al delit d'un festí pantagruèlic. Tots ells sobre un fons de vidre verd envolten una zona en forma d'ametlla on s'inscriu el nom del propietari.
La part inferior està obrada amb major senzillesa, i només cal destacar el disseny decoratiu dels rètols, realitzats amb vidre i ferro. L'interior conserva en molt bon estat el mobiliari original, seguint les mateixes pautes estètiques i caràcter iconogràfic de la façana: garlandes, boles, etc. L'obra suposa una síntesi eclèctica entre elements propis del noucentisme, ben coneguts a la Girona de R. Masó, F. Aguilar i altres, i pressupostos de l'Art Déco.

## Referències

* 1 2 «Torroneria Candela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Saint-Carné

Saint-Carné (en bretó Sant-Karneg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2005 tenia 900 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 652 | 655 | 682 | 747 | 787 | 811 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Nicole Barbier | |
# Troy (Ohio)

Troy és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 21.999 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Troy tenia 21.999 habitants, 8.920 habitatges, i 5.887 famílies. La densitat de població era de 875,7 habitants per km².
Dels 8.920 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.531 $ i la renda mediana per família de 46.889 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.819 $ mentre que les dones 25.536 $. La renda per capita de la població era de 19.892 $. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Troy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Troy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Units per Sicília

Units per Sicília fou una coalició política de centreesquerra fundada a Sicília el 2006 (només amb base regional) de cara a les eleccions regionals de Sicília de 2006.
La llista era formada per partits menors de L'Unione, en dificultat per a superar el 5% dels vots necessaris per a obtenir representant a l'Assemblea Regional Siciliana. Com a candidat a la presidència regional, donaren suport la candidata Rita Borsellino de L'Unione.
El moviment "Units per Sicília" agrupà Rifondazione Comunista, Partit dels Comunistes Italians, Itàlia dels Valors, i Socialistes Democràtics Italians (actualment adherits a Rosa nel Pugno), Verds i Primavera Siciliana; l'UDEUR va rebutjar de participar en el projecte.
A les regionals del 28 de maig de 2006 obtingué el 5,12% dels vots i assolí quatre diputats regionals:
* Armando Aulicino d'Itàlia dels Valors,
* Maurizio Ballistreri dels Socialistes Democràtics Italians,
* Salvatore La Manna dels Socialistes Democràtics Italians,
* Salvatore Antonino Oddo dels Socialistes Democràtics Italians (substituït el desembre de 2006, per Antonio Parrinello dels Verds, declarat inelegible el 23 de setembre de 2006).
Els diputats constituïren el 20 de juliol de 2006 un grup parlamentari homònim a l'Assemblea Regional Siciliana, presidit per Maurizio Ballistreri.
Amb l'escissió d'Armando Aulicino l'1 d'agost de 2007 i l'adhesió de Francesco Cantafia (ex-membre d'Esquerra Democràtica), el grup s'ha consolidat i desenvolupat políticament i estratègica, esdevenint el referent dels socialistes europeus a Sicília i representant el referent del Partit Socialista e della Sinistra Arcobaleno a l'illa, amb una perspectiva política d'unir-se al reformisme laborista i una marcada identitat autonomista.
# Units pel Progrés d'Andorra

Units pel Progrés d'Andorra (UPA) és un partit polític andorrà fundat l'any 2019. Es presentarà a les eleccions al Consell General d'Andorra de 2019 i el seu cap de llista a la circumscripció nacional serà en Alfons Clavera Arizti. De moment no han presentat cap llista en la circumscripció parroquial.

## Referències

* ↑ https://www.ara.ad/politica/Fins-territorials-presencia-Acord-parroquies_0_2187381480.html
# Sant Miquel de Cervià de les Garrigues

Sant Miquel de Cervià de les Garrigues és una església del municipi de Cervià de les Garrigues (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Miquel Arcàngel és de planta de creu llatina amb un transsepte poc pronunciat. Té una àmplia nau i capelles als laterals; entre els contraforts hi ha òculs.
No té cimbori, però s'ha falsejat mitjançant pintures on hi ha representats el tetramorf. L'absis, de forma semicircular i lleugerament desplaçat a l'esquerra, està presidit per l'altar major amb un retaule de l'arcàngel. Està tot cobert amb volta de canó i els elements suportants són grans pilars. Als peus de l'església hi ha el campanar. És de planta hexagonal, amb tres cossos de vuit costats i un coronament punxegut.
La façana es caracteritza per la seva sobrietat i senzillesa. En destaca la portalada, d'estil neoclàssic, composta per un frontó triangular damunt d'un entaulament que reposa sobre dues pilastres. La porta pròpiament dita és d'arc de mig punt i s'hi accedeix per una petita escalinata. Al damunt del frontó hi ha un petit rosetó i als costats de la portalada dos arcs de mig punt cecs que li fan d'emmarcament. El coronament de l'església està format per una cornisa mixtilínia. Es tracta d'un conjunt esvelt que tendeix a la verticalitat.

## Història

L'església de Sant Miquel Arcàngel fou edificada de nou al segle xviii, entre 1700 i 1812, al mateix lloc on hi havia hagut una petita església d'estil romànic de transició al gòtic, sota l'advocació de Santa Maria i Sant Miquel. Com en el cas de l'Albi s'integrà a l'arxidiòcesi de Tarragona a la que encara pertany en l'actualitat. No tenim pràcticament notícies documentals de la primera església. El que sí que sabem és que la titularitat canvia en algun moment durant la segona meitat del segle xviii.
Posteriorment s'engrandí gràcies a les aportacions de tot el poble que van col·laborar amb part de la collita de blat, oli i vi. Les obres foren encarregades a Francisco Orobitg i el seu hereu Antonio Orobitg, mestres de cases de Cervera. Aquesta primera fase d'obres fou beneïda el 1837 però les obres no s'acabaren fins al 1842. Els altars eren tots del segle xix però no es conserven, ja que el 1936 amb l'esclat de la guerra civil, foren cremats.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Miquel de Cervià de les Garrigues». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Saksinó

Saksinó (en rus: Саксино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 208 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Turnersville

Turnersville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 3.867 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Turnersville tenia 3.867 habitants, 1.167 habitatges, i 1.060 famílies. La densitat de població era de 1.002,1 habitants/km².
Dels 1.167 habitatges en un 49,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 9,1% no eren unitats familiars. En el 7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,49.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 86.421 $ i la renda mediana per família de 90.863 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.911 $ mentre que les dones 43.929 $. La renda per capita de la població era de 28.734 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Turnersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Turnersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# San-Gavino-d'Ampugnani

San-Gavino-d'Ampugnani (en cors San Gavinu d'Ampugnani) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 79 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 71 | 104 | 94 | 111 | 56 | 79 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Félix Tambini | | |
# Valent Tessalònic

Valent Tessalònic (en llatí Valens Thessalonicus) va ser un dels Trenta tirans que menciona Trebel·li Pol·lió a la Historia Augusta.
Gal·liè el va nomenar procònsol d'Acaia després d'una brillant carrera militar i política. L'usurpador Macrià Major, que el veia com a rival, va enviar a Pisó per matar-lo, però Valent se'n va assabentar i va voler evitar el perill proclamant-se emperador. Els soldats el van aclamar però al cap de poc temps, els mateixos soldats el van matar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1202.
# Universitat d'Oakland

La Universitat d'Oakland és una universitat pública de recerca situada a Auburn Hills i Rochester Hills a l'estat de Michigan. És la segona universitat més gran de l'àrea metropolitana de Detroit amb 20.012 estudiants i està classificada com "R2: Universitats doctorals - Alta activitat de recerca." La universitat ofereix 132 programes de grau de batxillerat i 138 programes de certificació professional, màsters i programes de doctorat, incloent els que ofereix l'Escola de Medicina de William Beaumont de la Universitat d'Oakland.

## Referències

* ↑ «Carnegie Classifications of Institutions of Higher Education». Indiana University.
* ↑ «Home - Oakland University». oakland.edu.
* ↑ «Oakland University – Campus Map». Arxivat de l'original el 3 desembre 2008.
* ↑ El campus es troba a les ciutats d'Auburn Hills i Rochester Hills, però la seva adreça postal es troba a la ciutat propera, però no adjacent, de Rochester.
* ↑ «About the Community». Arxivat de l'original el 2021-03-08. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «Carnegie Classifications | Institution Profile». Classifications.carnegiefoundation.org.
# Santa Isabel del Mas Querol

Santa Isabel del Mas Querol és una capella del terme comunal de vila de Ceret, a la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord), situada al Mas Querol.
És al sud-oest de la vila de Ceret, bastant lluny del nucli urbà. És al sud-oest del Mas de l'Arnau i al nord-oest del Coll d'en Llemosí.
És una capella petita, de construcció popular, d'una sola nau amb absis a llevant. Té un petit campanar d'espadanya damunt de la porta i un porxo davant d'aquesta porta.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «36 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 18. Santa Isabel del Mas Querol». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La capella de Santa Isabel del Mas Querol en els ortofotomapes de l'IGN
# Ust-Xuix

Ust-Xuix (en rus: Усть-Шушь) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 28 habitants. Pertany al districte de Kuràguino.

## Referències

* ↑ «Топокарты ГГЦ». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 26 març 2020].
* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Ust-Vesliana

Ust-Vesliana (en rus: Усть-Весляна) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 183 habitants. Es troba al marge esquerre del riu Kama.
# Ust-Txukúria

Ust-Txukúria (en rus: Усть-Чукурья) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia quatre habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# San Pascual (Madrid)

San Pascual és un barri del districte de Ciudad Lineal, a Madrid. Té una superfície de 105,27 hectàrees i una població de 19.782 habitants (2009).

## Situació

Limita al nord amb el barri de San Juan Bautista, al sud amb Concepción, a l'est amb Piovera, (Hortaleza) i a l'oest amb Guindalera (Salamanca). El barri està delimitat al nord per l'Avinguda d'América, a l'est pel carrer General Aranaz, a l'oest per l'Avinguda de la Paz i al sud pels carrers Marqués de Portugalete, Juan Pérez Zúñiga, Virgen del Val, Persuasión i Virgen de Lourdes.

## Història

En l'estudi sobre el mapa de Ciudad Lineal de finals del segle xix es veu que el barri estava delimitat al nord pel rierol Canaleja (actual Avinguda de Badajoz), al sud pel camí de les Ventas a Canillas (actual carrer de la Virgen del Val), a l'est per l'actual carrer de la Virgen de África i a l'oest pel Rierol Abroñigal (actual M-30).
Va pertànyer al terme municipal de Canillas fins a 1949, any en què Canillas va ser annexionat a l'ajuntament de Madrid. En aquest mapa no apareix cap tipus d'edificació a la zona, la qual cosa indica que les construccions van deure produir-se des de 1900. Dels dos rierols esmentats, el Canaleja era afluent de l'Abroñigal i formava un fort tàlveg i desnivells de 30 m, la qual cosa va crear grans problemes per a la fonamentació dels blocs de l'Avinguda Donostiarra en els anys 1960 al barri de la Concepción.
Les edificacions més antigues de les actuals corresponen al nucli original de San Pascual, datant de la mateixa època que les del barri de la Concepción, la majoria concebudes per a la classe treballadora que s'assentava en Madrid en els anys 60. Posteriorment es van reurbanitzar els altres nuclis (La Bomba, La Alegría i Barrio Blanco), destacant la transformació del Polígon Industrial d'Avinguda de América Sur al parc empresarial del Barrio Blanco. Aquesta zona és l'única del barri que manca d'habitatges en l'actualitat, perquè els seus edificis són només d'oficines.

## Comunicacions

El barri està situat entre la circumval·lació M-30 i la A-2, a més d'estar molt proper a la carrers de Alcalá i Arturo Soria, la qual cosa ho fa molt accessible el barri des de qualsevol punt de la ciutat. És accessible per l'estació Barrio de la Concepción de la línia 7 del Metro de Madrid serveix conjuntament San Pascual i el barri veí que li dona nom. L'accés que serveix al barri de San Pascual està al carrer de Martínez Villergas a l'angle amb Virgen del Val.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de San Pascual Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine. a Madripedia, amb llicència GNU.
# San Paolo Albanese

San Paolo Albanese (albanès Shën Pali) és un municipi italià, dins de la província de Potenza. L'any 2006 tenia 329 habitants. És un dels municipis on viu la comunitat Arbëreshë. Limita amb els municipis d'Alessandria del Carretto (CS), Cersosimo, Noepoli, San Costantino Albanese i Terranova di Pollino.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Giuseppina Puzzi | La Margherita |
# Vaglia (Itàlia)

Vaglia és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Florència, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 15 km al nord de Florència.
L'1 de gener de 2018 tenia 5.134 habitants.
Dins el municipi es troba la Villa Demidoff, que allotja les restes de la Villa di Pratolino, una villa patricia renaixentista.
El territori comunal també inclou el Santuari de Montesenario, un dels més importants de la Toscana.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 22 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Vaglia - Lloc web oficial (italià)
# Giovanni Salviati

Giovanni Salviati (Florència, 24 de març de 1490 -28 d'octubre de 1553, Ravenna) va ser un cardenal italià. Fill de Jacopo Salviati i Lucrècia de Mèdici, era el nebot per part de la seva mare del Papa Lleó X. I també era l'oncle del Gran Duc de Toscana, Cosme I i el cardenal Alessandro de Mèdici, qui més tard seria Papa amb el nom de Lleó XI. Fou amic de Maquiavel. L'artista Francesco de' Rossi va prendre el nom de Salviati, ja que Giovanni era el seu patró. I va encarregar composicions a Jacques du Pont.
Va ser nomenat cardenal pel seu oncle Lleó X el 1517 i bisbe de Ferrara el 1520. Quan el seu cosí va esdevenir Papa (Climent VII), va entrar al seu servei estant a càrrec d'algunes ambaixades. Va anar a Espanya i després a França el 1526 per reforçar el Tractat de la Lliga de Cognac (o Lliga Santa) contra el mateix Carles V, a iniciativa del Papa oposant-se als seus dominis excessius. A la mort del papa Climent VII va ser un dels candidats papables en el Conclave de 1534, però no va ser elegit per l'oposició de Carles V. Posteriorment, el Papa Pau III el va nomenar bisbe d'Albano i Sabina (1543) i després bisbe de Porto (1549). El seu germà Bernardo també fou cardenal, i confident de Caterina de Mèdici.
# Sant Esteve d'Erinyà

Sant Esteve d'Erinyà és una esglesia de Conca de Dalt (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, consagrada el 10 de gener de 1168 pel bisbe d'Urgell, Arnau de Preixens.

## Descripció

Església d'una nau amb edificacions adossades al lateral nord i al de migjorn. Ha estat modificada i ampliada per la capçalera. A l'interior té tribunes al cor i a les galeries laterals.
La façana a la placeta interior té la porta amb arc de mig punt, rosetó per a la il·luminació del cor i un campanar a la cantonada de ponent-nord, amb les cares aixamfranades, espitlleres i quatre finestres amb arc de mig punt amb les respectives campanes.

## Referències

* ↑ Sant Esteve d'Erinyà
* 1 2 «Sant Esteve d'Erinyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].