OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conurbació

Una conurbació és una regió que comprèn una sèrie de ciutats, pobles grans i altres àrees urbanes que, a través del creixement poblacional i el seu creixement físic es fusionen. Tant per la geografia com per l'urbanisme, el terme conurbació té a veure amb el procés i el resultat del creixement de diverses ciutats (una o diverses de les quals pot encapçalar al grup). Així es poden integrar per formar un sol sistema que sol estar jerarquitzat, o bé les diferents unitats que el componen poden mantenir la seva independència funcional i dinàmica.
Així doncs, una aquesta àrea sol compondre de diverses ciutats que es diferencien funcional i orgànicament, i cadascuna d'elles representa una organització de l'espai propi. Des del punt de vista espacial, la conurbació no requereix la continuïtat física dels espais construïts, encara que és freqüent que els àmbits suburbans d'unes i altres ciutats es contactin, enllaçant mitjançant les carreteres. L'àmbit periurbà (en anglès, urban-rural & rural-urban fringe), en canvi, ocupa tot l'espai entre ciutats. D'aquesta manera, la conurbació arriba a una escala regional, de l'ordre d'alguns centenars de quilòmetres quadrats.
Les diferents ciutats que componen la conurbació tenen activitats diferenciades, una dinàmica pròpia i els seus propis recursos econòmics. També tenen una capacitat per atreure inversions, un centre, una perifèria i espais suburbans propis, els seus propis grups socials i la seva personalitat, una manera de ser i una cultura que els identifica.

## Referències

* ↑ «conurbació | enciclopèdia.cat». [Consulta: 22 juliol 2020].
# Suzanne Bradbury

Suzanne Bradbury és una pianista de renom internacional. Filla dels artistes Dorothy i Robert Bradbury, va néixer a Califòrnia però quan ella era ben petita ja es varen traslladar a Deià (Mallorca), on va créixer.
Els seus mestres més importants foren el pianista cec José Ortiga (de Madrid) i, més tard, en Ludwig Hoffmann (de Múnic). Als dotze anys va fer la seva presentació amb el Concert en re major de Haydn i dos anys més tard va oferir un recital a la televisió de Nova York.
Després d'haver cursat estudis a Nova York, Dartington (Anglaterra) i Viena es va llicenciar a la Musikhochschule de Múnic sota la tutera de Ludwig Hoffmann. Va ser convidada al curs de Wilhelm Kempff a Positano; aquest la va elegir per participar en una pel·lícula televisada amb motiu del seu 80è aniversari. Després va tornar a Múnic on va seguir estudiant amb Stefan Askenase.
Durant els seus estudis universitaris ja va obtenir el premi de Jornades musicals per a solistes joves organitzades per l'estació radiofònica de Hesse. A partir d'aquest moment ha estat contractada per quasi totes les societats de radiodifusió alemanyes, per la BBC de Londres i per la Radio Suisse Romande, per fer impressions de discs i gravacions en cinta magnetofònica. Ha presentat i segueix presentant concerts en viu i vetlades de piano a Alemanya, Espanya, Estats Units, Itàlia, Gran Bretanya, França, Països Baixos i Suïssa. Ha guanyat medalles i premis en el Concurs Universitari Alemany i en el concurs internacional de piano de Vercelli i de Barcelona.
En l'actualitat torna a residir a Mallorca.
Discs: Quintets de Schumann i Bartok amb el Quartet Silvestri, 1997 ASV/CD. Piano: Schumann/Fauré, 1986, Harvard. Obres de Carl Mansker, Radio Bavaria/CD, i amb el Trio Serafino, trios d'Arthur Foote i Xostakóvitx, de Cala Records.
# Coniacià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Paleogen | Paleocè | Danià | (més recent) |
| Cretaci | Superior | Maastrichtià | 72,1 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Campanià | 83,6 ± 0,2 | 83,6 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Santonià | 86,3 ± 0,5 | 86,3 ± 0,5 |
| Cretaci | Superior | Coniacià | 89,8 ± 0,3 | 89,8 ± 0,3 |
| Cretaci | Superior | Turonià | 93,9 | 93,9 |
| Cretaci | Superior | Cenomanià | 100,5 | 100,5 |
| Cretaci | Inferior | Albià | ~ 113,0 | ~ 113,0 |
| Cretaci | Inferior | Aptià | ~ 125,0 | ~ 125,0 |
| Cretaci | Inferior | Barremià | ~ 129,4 | ~ 129,4 |
| Cretaci | Inferior | Hauterivià | ~ 132,6 | ~ 132,6 |
| Cretaci | Inferior | Valanginià | ~ 139,8 | ~ 139,8 |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | ~ 145,0 | ~ 145,0 |
| Juràssic | Superior | Titonià | (més antic) |
| Comissió Internacional d'Estratigrafia (2020) ||||
El Coniacià (de la ciutat de Cognac a França) és un estatge faunístic del Cretaci superior. Comprèn el període entre fa 89,3 ± 1 milions d'anys i fa 85,8 ± 0,7 milions d'anys.
# Franz Xaver Stöber

Franz Xaver Stöber (Viena, 20 de febrer de 1795 - Viena, 11 d'abril de 1858) fou un escriptor austríac i litògraf.

## Biografia

Va rebre la seva primera educació artística del seu pare, Joseph Stober, gravador, i va assistir amb èxit a l'Acadèmia de Belles Arts de Viena (Akademie der bildenden Künste Wien), on Hubert Maurer era professor. Es va reunir amb el primer favor del públic en 1815 amb una sèrie de gravats que representen escenes mitològiques. Comença a treballar amb la siderografia el 1829, una tècnica que permet més oportunitats que el gravat de coure. També es dedica a la impressió de làmines en color. Va ser nomenat membre de l'Acadèmia el 1835, escriptor de la Cort el 1842 i professor de la gravació a l'Acadèmia el 1844.
El seu treball arriba a uns 2500 obres. Al costat d'una gran quantitat de retrats (per exemple, Grillparzer, Hammer-Purgstall o Castelli), produeix grans formats per a l'almanac de la societat d'artistes i un considerable nombre de miniatures i il·lustracions de llibres, com el de Heinrich Joseph Hölzl, Der Mythos alter Dichter in bildlichen Darstellungen, amb 61 retrats gravats sobre personatges de la mitologia antiga. Se li atribueix el gravat sobre la processó del funeral de Beethoven (1827).
També treballa en obres del seu cunyat Johann Ender (com Le duc de Reichstadt sur son lit de mort), i de pintors com Josef Danhauser, Johann Peter Krafft, Friedrich von Amerling, Ferdinand Georg Waldmüller, Peter Fendi o Fischbach. Entre els seus estudiants es pot destacar Joseph Selleny.
El 1877 li van dedicar un carrer a Viena, al barri de Margareten: Stöbergasse.

## Galeria de retrats de Stöber

* Henriette Sontag
* Johann Nepomuk Hummel
* Napoleon II en el seu llit e mort
* Johann Fischbach
* Caroline Bauer

## Referències

* ↑ von Wurzbach, Constantin. «Stöber, Franz». A: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. volum 39. Viena: L. C. Zamarski, 1879, p. 75–85.

## Bibliografia

* Karl Weiß: "Stöber, Franz". A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 36, Duncker & Humblot, Leipzig 1893, S. 274.
* C. Reiter: "Stöber, Franz Xav". A: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 13, Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 2007–2010, ISBN 978-3-7001-6963-5, S. 282.
* Thieme, Becker: Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, zusammen mit Vollmer: Allgemeinem Lexikon der bildenden Künstler des XX. Jahrhunderts. Leipzig 2008, ISBN 978-3-86502-177-9.
# Conjunt lacustre de Somiedo

El Conjunt lacustre de Somiedo està format pels llacs de Saliencia (Calabazosa o Llac Negre, Cerveriz, Laguna de Almagrera o La Mina i La Cova), llac del Valle i els terrenys situats entre tots dos en el concejo de Somiedo a Astúries (Espanya).
La formació del conjunt es basa en llacs d'origen glacial amb la seva corresponents comunicacions per valls glacials. Geològicament es tracta d'una zona amb totes les característiques d'abrasió glacial. La vegetació també és la típica aquàtica dels llacs en la qual destaca pel seu interès la genciana. Dins de la fauna cal destacar la presència de l'os bru dins del parc natural i en el llac de la vall de llúdries, alimoches i àguiles reals. Esment a part mereix la família dels amfibis, ja que es troben en aquesta zona la majoria dels existents dins del parc com són els tritons alpí i palmeado, la salamandra comuna, els gripaus comú i partero i les granotes bermeja i patilarga.
Aquest espai protegit està inclòs en la reserva de la bioesfera de Somiedo. Va ser declarat monument natural el 22 de maig de 2003.

## Referències

* ↑ Bopa

## Enllaços externs

* Pàgina del SIAPA Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine.
* Vista des de Google Maps del conjunt de llacs.
* Vista general del llac del Valle Arxivat 2006-05-24 a Wayback Machine.
* Vista general del llac de Calabazosa o negre
# Gai Juli Cal·list

Gai Juli Cal·list (en llatí Caius Julius Callistus) era un llibert de Calígula, que va gaudir de força influència sobre l'emperador, però que quan es va veure amenaçat per la bogeria de l'emperador va prendre part a la conspiració que el va assassinar.
Sota Claudi també va exercir influència i encara que al principi era proper a Valèria Messal·lina després es va oposar als actes de l'emperadriu amb Gai Sili. Llavors va afavorir a Lòl·lia Paulina que volia esdevenir emperadriu, però no va reeixir, ja que Claudi es va casar amb Agripina que tenia el suport del llibert Pal·les. El metge Escriboni Llarg li va dedicar una obra seva, i per ell sabem el seu nom complet, Caius Julius Callistus.

## Referències

* ↑ Schmitz, Leonhard. «Callistus, C. Ju'lius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Szilárd Németh

Szilárd Németh (Komárno, 8 d'agost de 1977) és un exfutbolista eslovac de la dècada de 1970.
Fou 58 cops internacional amb la selecció d'Eslovàquia.
Pel que fa a clubs, destacà a Slovan Bratislava, Sparta Praga, Inter Bratislava, Middlesbrough FC, RC Strasbourg o Alemannia Aachen.

## Referències

* ↑ «Szilárd Németh».
* ↑ «Striker Nemeth leaves Middlesbrough for Strasbourg». ESPN, 25-01-2006. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Boro net Nemeth». BBC News, 12-04-2001.
* ↑ «Boro lift Carling Cup». BBC Sport, 29-02-2004.
* ↑ «Nemeth to join Alemannia Aachen». Soccerway, 28-08-2006.
# Tengboche

Tengboche (o Thyangboche) és una població a Khumjung en la regió Khumbu del Nepal nord-oriental, situada a 3,867 metres (12,687 ft) d'altitud. En aquesta població hi ha un monestir budista important Monestir de Tengboche. Tengboche té una vista paronàmica de l'Himàlaia, incloent els pics de Tawache, Everest, Nuptse, Lhotse, Ama Dablam, i Thamserku.
* Tengboche

## Referències

* ↑ Ortner, Sherry B.. Life and Death on Mt. Everest: Sherpas and Himalayan Mountaineering. Princeton University Press, 2001, p. 112. ISBN 0-691-07448-8.

## Enllaços externs

* Video Guide to Tengboche
* Official website of the Tengboche Monastery
* Nepal Himalayas Arxivat 2012-10-04 a Wayback Machine.
* Tengboche on the Everest Trek
* The Buddhist Dance Drama of Tengboche Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine.
# Temehu

Temehu és el nom d'una de les dues tribus en què estaven dividits els libis cap al 2000 aC. Atès el costum d'ornar-se el cap amb plomes d'estruç, hom s'ha aventurat a identificar-los amb els nasamons de les fonts grecoromanes.
El 1962 aC va fer una expedició contra ells el faraó d'Egipte Amenemhet I.

## Referències

* 1 2 Cassin, Elena; Bottéro, Joean; Vercoeur, Joan. Los Imperios del Antiguo Oriente del Paleolítico a la mitad del segundo milenio (en castellà), 1970, p. . ISBN 84-323-0118-3.
* ↑ Heròdot. Traducció i notes de Carlos Schrader. Libro IV. Madrid: Gredos, 1979, p. 444.
# Temporada 1941-1942 del RCD Espanyol

Dades de la Temporada 1941-1942 del RCD Espanyol.

## Fets Destacats

* 28 de setembre de 1941: Lliga: Athletic Club 2 - Espanyol 4
* 5 d'octubre de 1941: Lliga: Espanyol 5 - FC Barcelona 2
* 16 de novembre de 1941: Lliga: Espanyol 5 - At. Aviación 0
* 11 de gener de 1942: Lliga: FC Barcelona 1 - Espanyol 2
* 25 de gener de 1942: Lliga: Sevilla FC 6 - Espanyol 0
* 1 de març de 1942: Lliga: Celta de Vigo 4 - Espanyol 3, durant el partit, el porter Trias es va lesionar quan el marcador era de 2-2, i va posar-se Olivas de porter qui va encaixar dos gols més.
* 29 de març de 1942: Lliga: Espanyol 8 - Reial Societat 0
* 5 d'abril de 1942: Lliga: Granada CF 4 - Espanyol 0

## Resultats i Classificació

* Lliga d'Espanya: Novena posició amb 26 punts (26 partits, 10 victòries, 6 empats, 10 derrotes, 49 gols a favor i 42 en contra).
* Copa d'Espanya: Quarts de final. Eliminà el CE Sabadell i el Reial Saragossa però fou eliminat pel FC Barcelona a quarts de final.

## Plantilla

| P | Jugador | Lliga | Lliga | Copa d'Espanya | Copa d'Espanya |
| P | Jugador | PJ | G | PJ | G |
| POR | Albert Martorell | 20 | -29 | 6 | -12 |
| POR | Josep Trias | 3 | -4 | - | - |
| POR | Joan Ortega | 3 | -7 | - | - |
| DEF | Ricard Teruel | 19 | - | 5 | - |
| DEF | Jaume Elias | 17 | - | 3 | - |
| DEF | Julià Gonel | 14 | 1 | 3 | - |
| DEF | Josep Casas | 1 | - | 1 | - |
| MIG | Jaume Arasa | 24 | - | 6 | - |
| MIG | Fèlix Llimós | 23 | - | 6 | - |
| MIG | Isidre Rovira | 19 | - | - | - |
| MIG | Antoni Fàbregas | 15 | 2 | 5 | 1 |
| MIG | Josep Cardús | 6 | 1 | 1 | - |
| MIG | Joaquim Torrent | 3 | - | 1 | - |
| MIG | Francisco Medina | - | - | 2 | - |
| DAV | Eduard Olivas | 24 | 8 (-2) | 4 | 1 |
| DAV | Gabriel Jorge | 23 | 12 | 6 | 1 |
| DAV | Macala | 21 | 9 | 6 | 2 |
| DAV | Francesc Mas | 18 | 3 | - | - |
| DAV | Antonio Chas | 17 | 12 | 6 | 7 |
| DAV | Crisant Bosch | 8 | - | 1 | - |
| DAV | Felip Ara | 5 | 1 | - | - |
| DAV | Francesc Carrés | 2 | - | - | - |
| DAV | Miquel Ferrando | 1 | - | - | - |
| DAV | Sebastià Pocoví | - | - | 4 | 1 |

## Referències

* ↑ «Espanyol 1941-42». bdfutbol. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Plantilles històriques». LFP. [Consulta: 20 desembre 2012].
* ↑ «Temporada 1941-42». periquito.cat. [Consulta: 4 desembre 2011].
# Temporada 1943-1944 del Club Joventut Badalona

La temporada 1943-1944 va ser la 5a temporada en actiu del Club Joventut Badalona des que va començar a competir de manera oficial.

## Resultats
### Campionat de Catalunya

Aquesta va ser la tercera temporada en que el Joventut participava en la màxima categoria del Campionat de Catalunya, finalitzant la competició en cinquena posició.

### Altres competicions

El Joventut va guanyar la primera edició de la Copa Hernán, patrocinat per la primera marca fabricant de pilotes bàsquet de l'època, derrotant en semifinals el Círcol Catòlic per 48 a 35, i a la final al BIM per 56 a 32, a la pista del Laietà.

## Plantilla

La plantilla del Joventut aquesta temporada va ser la següent:
* Club Joventut Badalona: plantilla 1943-44
* Jugadors
* Valls
* Baró
* Vicenç Lleal
* Josep Gubern
* Enric Compte
* Llopes
* Traité
* Salvador Riera
* Petit
* Domingo
* Vilaseca
* Entrenador
* Gironés

## Referències

* 1 2 Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992, p. 35 [Consulta: 5 maig 2018].
* ↑ «Història. Anys 40: La Penya entra a l'elit». Penya.com. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ «Trofeo Copa Hernán» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-06-1944 [Consulta: 29 maig 2018].

## Notes

* 1 2 3 Segons notícia de Mundo Deportivo.
# Segona esmena de la Constitució dels Estats Units

La Segona esmena (en anglès «Second Amendment») de la Constitució dels Estats Units fou aprovada el 15 de desembre del 1791 com una de les deu esmenes que constitueixen la Declaració de Drets. Protegeix el dret de la gent de posseir i portar armes. El Tribunal Suprem dels Estats Units ha interpretat que el dret pertany als individus particulars, així com que el dret no és il·limitat i que no prohibeix la regulació de les armes de foc o similars. Els governs locals i estatals estan tan limitats d'infringir-lo com ho està el federal, ja que el dret s'inclou en la Declaració de Drets.
A la convenció de ratificació de la de Virgínia, els representants dels estats del Sud, Patrick Henry i George Mason van compartir les seves pors que un govern central fort deixaria el sistema esclaviosta del Sud indefens en un aixecament d'esclaus. Moltes insurreccions, inclosa la recent revolució haitiana havien demostrat que els esclaus també lluitarien per la seva emancipació. Així, la segona esmena de la Declaració de Drets de la Constitució dels Estats Units ha estat considerada una concessió als estats dels sud esclavistes. A mesura que la nova legalitat va prendre forma, els estats van aprovar lleis que prohibien als negres lliures i esclaus accedir a armes i municions.

## Text

El text de la segona esmena a la Constitució dels Estats Units d'Amèrica diu així:
| « | (català) Sent necessària una milícia ben regulada per la seguretat d'un Estat lliure, el dret del poble de posseir i portar armes no podrà ser infringit. | (anglès) A well regulated militia being necessary to the security of a free state, the right of the people to keep and bear arms shall not be infringed. | » |

## Referències

* ↑ Constitutional Law. Casenotes.
* ↑ Jilson, Cal. American Government: Political Development and Institutional Change.
* ↑ Shaman, Jeffrey. «After Heller: What Now for the Second Amendment». Santa Clara Law Review. [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «US Senate Annotated Constitution». [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «Case 1:11-cv-10644-DPW Document 31 #124; MEMORANDUM AND ORDER», 30-03-2012. [Consulta: 23 setembre 2014].
* ↑ «Permanent resident aliens have second amendment rights too | Monachus Lex». monachuslex.com. [Consulta: 23 setembre 2014].
* ↑ Epstein, Lee; Walk, Thomas G. Constitutional Law for a Changing America: Rights, Liberties and Justice. 8a ed.. CQ Press, Sep 18, 2012, p. 395–396. ISBN 978-1-4522-2674-3.
* ↑ «Carol Anderson: The Second Amendment is anti-Black. The Kyle Rittenhouse verdict and Ahmaud Arbery trial illustrate the Second Amendment’s racist roots, says author Carol Anderson.» (en anglès). Center for public integrity, 24-11-2021.
# Publi Alfè Var

Publi Alfè Var (en llatí: Publius Alfenus Varus), va ser un jurista romà del segle i aC deixeble de Sulpici Rufus. El seu nomen era probablement Publi, però no és segur. L'any 39 aC va ser cònsol sufecte.
Alguns extractes (fins a 54) de la seva obra figuren a la Digesta. No se sap res de la seva vida, excepte una història conservada per l'escoliasta Helenius Àcron en les seves notes sobre les sàtires d'Horaci, que diu que havia nascut a Cremona on era barber o sabater. Més tard va anar a Roma on va ser deixeble de Sulpici, va arribar a cònsol i a la seva mort va ser honorat amb un funeral públic. Sext Pomponi també diu que Alfè Var va aconseguir la dignitat consular, però no diu res de la seva vida a Cremona.
Als Fasti apareix un Publi Alfeni Var com a cònsol l'any 2, però es considera difícil que fos el mateix personatge i en tot cas seria el seu fill. Els juristes posteriors fan referència a l'obra de Publi Alfè Var.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1228-1229.
* ↑ «Publio Alfeno Varo». Enciclopedie Treccani. [Consulta: 2 novembre 2023].
# Passiflora rubra

Passiflora rubra, una de les plantes conegudes amb el nom de passionera, és una espècie de planta amb flors pertanyent a la família Passifloraceae. Viu des del Carib fins a Bolívia, el Brasil i el Perú.

## Referències

* ↑ «Passiflora rubra». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 agost 2024].
* ↑ «FAMILIA PASSIFLORACEAE» (en castellà). Árboles y arbustos ornamentales de las Islas Canarias. [Consulta: 24 agost 2024].
# Ann Charlotte Bartholomew

Ann Charlotte Bartholomew (1800–1862), fou una florista i pintora anglesa de miniatures, i autora.

## Vida

Bartholomew va néixer el 20 de març de 1800 en Loddon, Norfolk, filla d'Arnall Fayermann i neboda de John Thomas, bisbe de Rochester. El 1827 es va casar amb el compositor Walter Turnbull qui va morir el 1838.
El 1840 va publicar Cançons d'Azrael i altres poemes sota el nom de Senyora Turnbull. El mateix any esdevenia la segona muller del pintor de flors, Valentine Bartholomew. Després, va començar a pintar fruites i flors ja mortes. Va exposar a la British Institution i a la Royal Academy i a la Society of British Artists. Fou membre fundadora de la Society of Female Artists, després de sol·licitar a la Royal Academy que obrira les seues escoles a les dones. El Museu britànic té una aquarel·la d'aquest tipus, "Estudi d'un Jardí Poppy" Però la seua ocupació principal foren les miniatures per a fermalls i joies.
La seua obra The Ring, or the Farmer's Daughter, un drama domèstic en dos actes, va aparèixer el 1845, i un altre, una farsa titulada It's Only My Aunt va ser representada per primera vegada al Marylebone Teatre el 1849. Totes dues estan àmpliament disponibles en firmat microfilmat com a part del Drama anglès i nord-americà de la sèrie del segle xix.
Ella ocasionalment exhibia flors o peces de fruita, i les mostrava a la Royal Academy. El Museu britànic té una aquarel·la d'aquest tipus, encara que la seua ocupació principal eren les miniatures per a fermalls i joies.
La seua darrer exposició va ser el 1857, i va morir el 18 d'agost de 1862.

## Vegeu també

Dones pintores angleses de primers del segle xix que van exposar a la Royal Academy of Art
* Barbara Bodichon
* Joanna Mary Boyce
* Mary Harrison
* Mary Moser
* Emily Mary Osborn
* Louise Rayner

## Referències

* 1 2 Clarke, Meaghan E. «Bartholomew, Anne Charlotte (1800–1862)». Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. [Consulta: 2 juliol 2015].
* 1 2 3 4 5 Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba actualment al domini públic: «Bartholomew, Ann Charlotte». A: Dictionary of National Biography. Londres: Smith, Elder & Co, 1885–1900.
* ↑ H. L. Mallalieu. The Dictionary of British Watercolour Artists up to 1920. Antique Collectors' Club, 1986, p. 32. ISBN 1-85149-025-6.
* ↑ «British Museum».
* ↑ H. L. Mallalieu. The Dictionary of British Watercolour Artists up to 1920. Antique Collectors' Club, 1986, p. 32. ISBN 1-85149-025-6.
# Dit del peu en martell

* No s'ha de confondre amb dit en martell.
El dit del peu en martell és el nom que se li dona a una deformitat d'un dit del peu, principalment la tercera falange del peu, en el qual adopta una actitud flexionada, doblant l'extrem del dit cap avall, donada per un moviment de flexió forçada i brusca de la tercera falange.

## Vegeu també

* Fractura de Bush
* Fractura per avulsió

## Referències

* ↑ (castellà) MedlinePlus - Dedo del pie en martillo
* ↑ de Cardona i Recasens, Eva; Esquirol, Jordi. Glossari de Fisioteràpia. Univ. Autònoma de Barcelona, 2009, p. 83. ISBN 8449026148.

## Enllaços externs

* Cotauli, Fractures:dit-en-martell
# Maratecoara lacortei

Maratecoara lacortei és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gafarró cellablanc

El gafarró cellablanc (Crithagra tristriata) és un ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de les muntanyes d'Etiòpia, Eritrea i nord-oest de Somàlia.

## Referències

* ↑ «Gafarró cellablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Pratt & Whitney PW4000

El Pratt & Whitney PW4000 és una família de motors d'aviació turboventiladors d'alt índex de derivació amb un empenyiment nominal que varia entre 230 i 441 kN. Fou construït com el successor dels motors de la sèrie JT9D i ha trobat una aplicació molt més àmplia que el seu predecessor. El PW4000 fou el primer turboventilador d'alt índex de derivació comercial dissenyat amb un sistema FADEC Dual.

## Referències

* ↑ «Mitsubishi Heavy Industries, Ltd. Global Website | PW4000» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ «Pratt & Whitney PW4098 Turbofan Engine | National Air and Space Museum» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ PW4000-112 ENGINE Pratt & Whitney