OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# WorldCat

WorldCat és el catàleg en línia de l'OCLC (Online Computer Library Center), considerat el catàleg OPAC (Online Public Access Catalog) més gran del món. El seu nom prové de la contracció de l'expressió anglesa World Catalog ('Catàleg Mundial'). Creat el 1971, allotja dades de més de 10.000 biblioteques públiques i privades de tot el món. El 2005, abastava el 73% del National Union Catalog (catàleg de llibres anteriors a 1956). WorldCat es troba disponible en moltes biblioteques i xarxes informàtiques de les universitats; i des de l'agost de 2006, està disponible de franc a través d'Internet a l'adreça WorldCat.org. Permet:
* obtenir la localització d'un document present en el seu catàleg,
* obtenir-ne les seves diverses edicions,
* trobar-ne les traduccions a altres llengües,
* obtenir d'una edició concreta del document la descripció bibliogràfica en diversos estils (APA, Chicago, Harvard, MLA i Turabian), amb l'opció Citar/Exportar,
* amb la mateixa opció, exportar-ne la descripció bibliogràfica en l'estil triat a gestors de referències com EndNote i RefWorks,
* trobar-ne punts de venda digital,
* afegir-hi una ressenya.

## Referències

* ↑ Reitz, Joan M. «WorldCat '». ODLIS : Online Dictionary for Library and Information Science, 2004-2014.
* ↑ Sharma, Ravindra N.; IFLA, Headquarters. Libraries in the early 21st century, volume 2: An international perspective. Walter de Gruyter, 30 de juliol de 2012, p. 13. ISBN 978-3-11-029285-5.
* ↑ Adreça web de Worldcat

## Bibliografia

* Sharma, Ravindra N.; IFLA, Headquarters. Libraries in the early 21st century, volume 2: An international perspective. Walter de Gruyter, 30 de juliol de 2012, p. 12-16. ISBN 978-3-11-029285-5.

## Enllaços externs

* WorldCat.org — pàgina oficial
# West Homestead

West Homestead és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.197 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Homestead tenia 2.197 habitants, 956 habitatges, i 623 famílies. La densitat de població era de 932,2 habitants/km².
Dels 956 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.309 $ i la renda mediana per família de 44.338 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.033 $ mentre que les dones 27.700 $. La renda per capita de la població era de 17.327 $. Entorn del 9,2% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Homestead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Homestead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# West Hurley

West Hurley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Hurley tenia 2.105 habitants, 866 habitatges, i 600 famílies. La densitat de població era de 215 habitants per km².
Dels 866 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 4,1% entre 18 i 24, un 21% entre 25 i 44, un 34,5% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.615 $ i la renda mediana per família de 66.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.114 $ mentre que les dones 30.000 $. La renda per capita de la població era de 27.992 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Hurley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Hurley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Walter Zeman

Walter Zeman (1 de maig de 1927 - 8 d'agost de 1991) fou un futbolista austríac de la dècada dels 50 que jugava de porter.
Formà part de la selecció d'Àustria coneguda com a segon wunderteam.
Comença la seva trajectòria al club SV Wienerberger, però aviat fitxà pel FC Viena. El 1945 ingressà al Rapid Viena i disputà el seu primer partit amb la selecció. Amb el Rapid guanyà vuit lligues i una copa locals.
Amb la selecció disputà la Copa del Món de Futbol de 1954, competició en què arribà a semifinals. En total fou 41 cops internacional.
# Yampa

Yampa és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 443 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Yampa tenia 443 habitants, 187 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 743,7 habitants per km².
Dels 187 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 30,5% de 45 a 60 i un 7,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 45.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.000 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 21.141 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Yampa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Yampa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Wingdings

Wingdings és una sèrie de fonts dingbat que representen lletres com una varietat de símbols. Van ser desenvolupats originalment l'any 1990 per Microsoft combinant glifos de Lucida Icons, Arrows i Stars amb llicència de Charles Bigelow i Kris Holmes. Algunes versions de la cadena de drets d'autor de la font inclouen l'atribució a Type Solutions, Inc., el creador d'una eina que s'utilitza per indicar la font.
Cap dels caràcters es va assignar a Unicode en aquell moment; tanmateix, Unicode va aprovar l'addició de molts símbols als tipus de lletra Wingdings i Webdings a Unicode 7.0.

## Referències

* ↑ Bigelow, Charles. «Notes on Lucida® designs», 01-11-2005. Arxivat de l'original el 2023-12-12. [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ Unicode 7.0.0 Pictographic symbols (including many emoji), geometric symbols, arrows, and ornaments originating from the Wingdings and Webdings sets
* ↑ Wingdings and Webdings Symbols (Unicode document 11-052) by Michel Suignard, 2011-02-15, the study of the repertoire and possibilities of unification
# Resolució 49 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 49 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 22 de maig de 1948, tenint en compte que les resolucions anteriors del Consell de Seguretat de les Nacions Unides pel que fa a Palestina no s'han complert i que les operacions militars continuen tenint lloc a Palestina, la resolució demana a tots els governs i autoritats abstenir-se d'altres accions militars hostils a Palestina i, amb aquesta finalitat, emetre un ordre d'alto el foc a les seves forces militars i paramilitars que entraria en vigor al migdia, el 24 de maig de 1948, hora de la ciutat de Nova York. La resolució també va ordenar a la Comissió de Treva per Palestina establerta a la Resolució 48 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides que informés al Consell sobre el compliment de les parts interessades amb la resolució.
La resolució es va aprovar amb vuit vots i tres abstencions de l'RSS d'Ucraïna, la Unió Soviètica i Síria.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1948 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Se sabrà tot

Se sabrà tot és una novel·la del periodista Xavier Bosch, que va rebre el Premi Sant Jordi el 2009, que atorga Òmnium Cultural i va sortir publicada el febrer de 2010 sota el segell editorial d'Edicions Proa. L'obra va rebre el Premi Sant Jordi 2009 i està ambientada entre el 2004 i el 2006.

## Argument

Dani Santana és el brillant presentador de les notícies de la cadena privada del grup de comunicació Blanco, quan li ofereixen per força, la direcció del diari Crònica, del mateix grup. Aquest càrrec és un regal enverinat, ja que en aquest càrrec haurà de veure quins són els equilibris entre el poder i la política que sustenten el diari, ja que en alguna ocasió és utilitzat pel director general del grup de comunicació per als seus fins personals. La novel·la comença, però, amb la carta de dimissió de Santacana i la jugada que li fan tot just l'ha presentada.
En el diari hi treballa David Cid, conegut com el Senza, el cap de societat que s'implica tan a fons en un cas de terrorisme islamista que es converteix en confident del grup, gràcies a la relació purament sexual que té amb una intendent dels Mossos d'Esquadra, però que sap molt bé quin és el paper del Senza, què li ha de dir i què ha de fer per detenir a tots aquells que encobreix, fins que tot es precipiti.
La novel·la combina aquestes dues històries, amb la narració de les vicissituds de la cèl·lula dorment d'Al-Qaida instal·lada a Barcelona i que vol atemptar durant les festes de la Mercè, fins que finalment, totes coincideixen amb un ritme trepidant i molt d'interès. Els secrets, les manipulacions i les mitges veritats configuren l'argument de la novel·la, així com l'ambient de la redacció d'un diari. Hom hi ha volgut veure un parel·lelisme entre la novel·la i la dimissió de l'autor quan era director del diari Avui.

## Referències

* 1 2 3 Nopca, Jordi «La corrupció ho impregna absolutament tot». Ara llibres (Diari Ara), 22-02-2014 [Consulta: 23 febrer 2014].
# Adela Castell

Adela Castell de López Rocha (Paysandú, 1864 - 1926) va ser una mestra, assagista i poeta uruguaiana.

## Biografia

Adela Castell Ducrosé va néixer a Paysandú en 1864 sent els seus pares Francisco Castell i Adelaida Ducrosé Castell. Va esdevenir mestra el 1880 i el 1882 va ser nomenada sub-directora del Instituto Normal de Señoritas treballant al costat de la seva germana Dorila Castell de Orozco qui dirigia l'institut en aquells anys. El 1886 es va graduar de mestra de 3r grau i a l'any següent va començar a exercir com a directora a la primera escola d'aplicació de l'Uruguai.
Va brindar conferències sobre temes educatius a Uruguai i Paraguai, sent la primera dona uruguaiana a haver-hi dissertat en ambdues repúbliques. Al Congrés Científic Americà realitzat a Montevideo el 1900 va presentar el treball "Relació entre les escoles d'aplicació i les normals".
Els seus textos, en prosa i vers, van aparèixer en diferents mitjans de premsa i publicacions d'ensenyament, com La Ondina del Plata, La Floresta Uruguaya, La Alborada del Plata, Boletín de enseñanza, El Almanaque Sudamericano, La Revista Nacional i Caras y Caretas (1890), entre altres diaris i periòdics publicats tant a Uruguai com a l'Argentina. A vegades va utilitzar el pseudònim "Zulema" per escriure les seves poesies i opinions.
Així mateix va ser una destacada autora de textos poètics, els quals va recitar en diferents ocasions en territori uruguaià i argentí. Una d'aquestes ocasions va tenir lloc en el Club uruguaià de Buenos Aires.

## Referències

* ↑ . Barreiro y Ramos.
* ↑ El Parnaso Oriental.
* ↑ «Diccionario de seudónimos del Uruguay.». Arxivat de l'original el 2023-08-24. [Consulta: 2 febrer 2017].
# Darfur Meridional

«Darfur del Sud o Darfur Meridional» té aquests significats:
* Darfur Meridional o Darfur, regió del Sudan occidental que limita amb la República Centreafricana, el Txad i Líbia
* Darfur Meridional o Janob Darfur, divisió administrativa del Sudan
# Medea (Gorizia)

Medea (en friülà, Migjee) és un municipi italià, dins de la província de Gorizia. L'any 2007 tenia 945 habitants. Limita amb els municipis de Chiopris-Viscone (UD), Cormons, Mariano del Friuli, Romans d'Isonzo i San Vito al Torre (UD).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alberto Bergamin | Centreesquerra |
# Alacurt de Minahassa

L'alacurt de Minahassa (Heinrichia simplex; syn: Heinrichia calligyna simplex) és un ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmic del nord de l'illa de Célebes, a Indonèsia. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022), el consideren encara una subespècie de l'alacurt de Sulawesi (Heinrichia calligyna simplex).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «alacurt de Minahassa». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 4 febrer 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 702. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Minahasa Shortwing. Heinrichia simplex» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Affoltern am Albis

Affoltern am Albis és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), cap del districte d'Affoltern.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Adhèrbal

Adhèrbal és el nom dels següents personatges:
* Adhèrbal, nom corrent cartaginès, dedicat al deu Baal.
* Adhèrbal (Primera Guerra Púnica), comandant cartaginès de la Primera Guerra Púnica
* Adhèrbal (Segona Guerra Púnica), comandant cartaginès de la Segona Guerra Púnica
* Adhèrbal de Numídia, rei de Numídia
# Adhèrbal (Primera Guerra Púnica)

Adhèrbal va ser un comandant cartaginès de la Primera Guerra Púnica que va derrotar el cònsol Publi Claudi Pulcre quan aquest anava a assetjar Lilibèon, en una batalla naval que va transcórrer davant de la costa enfront de Drèpana l'any 249 aC Va destruir la flota romana.

## Referències

* ↑ Balasch, 1987, p. 149.
* ↑ Smith, William (ed.). «Adherbal». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 16 desembre 2022].

## Bibliografia

* Balasch, M. «Índex de noms propis». A: Polibi. Història. Volum XII. Fundació Bernat Metge, 1987. ISBN 9788472251991.
# Abigél Joó

Abigél Joó (Budapest, 6 d'agost de 1990) és una esportista hongaresa que competeix en judo, guanyadora de quatre medalles en el Campionat Europeu de Judo entre els anys 2010 i 2014.

## Palmarès internacional

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Viena ( Àustria) | 1 | –78 kg |
| 2012 | Cheliábinsk ( Rússia) | 1 | –78 kg |
| 2013 | Budapest ( Hongria) | 3 | –78 kg |
| 2014 | Montpeller ( França) | 3 | –78 kg |

## Referències

* ↑ «Abigél Joó» Arxivat 2012-09-22 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Abigél Joó» en Judoinside.com (anglès)
# Ajuntament de Llançà

L'Ajuntament de Llançà és un edifici del municipi de Llançà (Alt Empordà), inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici és al nucli urbà de la població de Llançà, a la banda de ponent del terme i amb la façana orientada a l'avinguda d'Europa.

## Arquitectura

Es tracta d'un edifici aïllat amb jardí, format per diversos cossos adossats que li confereixen una planta en forma de L. Els cossos rectangulars presenten les cobertes de teula de tres vessants i estan distribuïts en planta baixa i pis, mentre que els de planta quadrada tenen la teulada de quatre aigües i un pis més d'alçada. La façana principal presenta grans finestrals rectangulars al pis i obertures d'arc rebaixat a la planta baixa, separades per pilars quadrats amb capitells motllurats. Davant del portal d'accés hi ha un porxo de planta quadrada cobert amb teulada de tres vessants, sostinguda per dues grans columnes cilíndriques. La façana de migdia presenta una galeria actualment tancada al pis, formada per pilars quadrats amb capitells decorats i delimitada per una balustrada. A la planta baixa, les obertures són d'arc de mig punt i arc rebaixat, totes amb els emmarcaments arrebossats. La façana de tramuntana té finestrals rebaixats separats amb el mateix tipus de pilastres a la planta baixa, mentre que al pis els finestrals són rectangulars i de grans dimensions. Les obertures del tercer pis del cos de més alçada estan agrupades en parelles, amb pilastres de separació i ampits correguts i motllurats.
La construcció està arrebossada i emblanquinada.

## Història

La primera notícia que es troba documentada sobre la construcció de l'edifici, inicialment destinat a albergar les escoles municipals, és de l'any 1920, dins del context de preocupació de l'ajuntament per posar fi a la dispersió d'aules en diverses dependències.
El 1921 es varen comprar el terrenys de la Salanqueta, on s'acordà bastir-hi l'edifici, i encara que en un moment donat es va pensar reubicar les escoles en un altre lloc, finalment les obres començaren a final del 1925 i es van acabar vers el 1928, ja que es tenen notícies que el curs 1928-29 ja es va realitzar en aquest nou edifici.
L'any 1976 es van inaugurar les noves escoles situades a les Esplanes, a la zona sud-est de la localitat. Posteriorment aquest edifici va ser reconvertit en la seu del consistori de la ciutat, tot mantenint l'estructura externa tal com va ser concebuda per l'arquitecte Ricard Giralt Casadesús.
* Cos en forma de torre de la façana de tramuntana
* Detall de la façana de migdia
* Porxo d'entrada, a la façana principal

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Ajuntament de Llançà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Ajuntament». Ajuntament de Llançà. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 5 setembre 2014].
* «Casa de la Vila (Llançà)». Pobles de Catalunya: Guia del patrimoni històric i artístic dels municipis catalans.
# Agustí Rigalt i Cortiella

Agustí Rigalt i Cortiella (Barcelona, 1836 - 24 de gener de 1899) fou un pintor català, fill del conegut pintor Lluís Rigalt i Farriols i de Anna Cortiella. Es va especialitzar a la pintura paisatgística i religiosa, tot i que destacà en la decoració de vitralls. Estudià a l'Escuela Especial de Pintura de Madrid, i a l'Escola de la Llotja de Barcelona. Com a companys tenia a Josep Tapiró, Antoni Caba, Francesc Sans Cabot, Jeroni Suñol, els germans Vallmitjana. Durant els seus estudis a Roma, fou amic de Marià Fortuny i Marsal. Pintà paisatges i obres de temàtica religiosa. A més de pintura de cavallet, va dedicar-se a la pintura decorativa i a la realització dels projectes de vidrieres de molts temples de Barcelona. Realitzà dos plafons decoratius del Teatre del Liceu destruïts en el darrer incendi. També és obra seva la capella de Sant Jordi del palau de la Generalitat de Catalunya. A Catalunya es poden trobar obres seves exposades en diferents institucions públiques, entre elles el Museu Nacional (MNAC) i la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú. Es va casar amb Emília Buxeres. Va morir el 24 de gener de 1899 als 62 al carrer Escudellers, 82 d'embòlia cerebral.

## Referències

* ↑ «Defuncions.Any 1899.Registre núm.1161.Jutjat "Lonja".». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 24-01-1899. [Consulta: 26 febrer 2020].
* ↑ «Agustí Rigalt i Cortiella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Biografia ampliada al web del RACBA Arxivat 2012-06-29 a Wayback Machine.