OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kazimír

Kazimír és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1264.
# Kazinka

«Kazinka» té aquests significats:
* Kazinka (Lípetsk), localitat de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Kazinka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Gines

Gines és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 12.177 habitants. La seva extensió superficial és de 3 km² i té una densitat de 4.059,0 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 23′ N, 6° 04′ O. Està situada a una altitud de 123 metres i a 8 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 8.634 | 9.025 | 9.303 | 9.895 | 10.292 | 10.717 | 11.430 | 11.756 | 12.177 | 12.338 |
# Ginesta (desambiguació)

«Ginesta» té aquests significats:
* Ginesta (Spartium junceum)
* Ephedra distachya
* Retama sphaerocarpa
* Ginesta sessilifòlia (Cytisophyllum sessilifolium)
* Cytisus fontanesii
* Chamaecytisus
* Cytisus
* Genista
* Spartium
* Marina Ginestà i Coloma, periodista, escriptora, intèrpret i militant antifeixista catalana.
* Ginestà, grup de música.

## Vegeu també

* Ginestell (desambiguació)
* Ginestó
# Kaiji

Tobaku Mokushiroku Kaiji (賭博黙示録カイジ, lit. Gambling Apocalypse Kaiji) és un manga japonès sobre l'art dels jocs d'atzar, escrit per Nobuyuki Fukumoto. Va ser publicat per Kodansha en el Young Magazine. La primera part del manga (13 volums), ha sigut adaptada com anime de 26 episodis per a televisió anomenat Kaiji (カイジ), que va començar-se a emetre en octubre del 2007.
Tobaku Mokushiroku Kaiji és considerada el treball més conegut de Fukumoto, igual de conegut tant al Japó com a Corea. En 1998, fou el guanyador del Kodansha Manga Award en la categoria de General.

## Argument

Japó, 1996. Després de graduar-se a l'institut, Itō Kaiji va cap a Tòquio a obtindre un treball, però falla de trobar un treball estable a causa de la seua disposició excèntrica i perquè el país està encaminat en la seua primera recessió des de la II Guerra Mundial. Deprimit, s'imbueix en el seu apartament, gastant el seu temps amb bromes barates, apostes, licor i cigarrets. Kaiji està sempre pensant en els seus diners i la seua pobresa perpètua que amb freqüència li duu a les llàgrimes.
La misèria de Kaiji segueix implacable durant dos anys fins que un home anomenat Endō li fa una inesperada visita, perquè vol cobrar un deute pendent que se li encomana a nom de Kaiji. Endō li dona a Kaiji dos opcions - o bé passar deu anys per a amortitzar eixe deute pendent, o pujar a bord del vaixell-casino Espoir ("esperança" en francès) durant una nit per a esborrar el deute. Usant-se d'un contracte, Endō pressiona a Kaiji per tal d'acceptar l'acord, creient que mai tornarà de la travessia.

## Referències

* ↑ «Manga». ddraggy, octubre 2007. Arxivat de l'original el 2007-10-11. [Consulta: 5 octubre 2007].
* ↑ Joel Hahn. «Kodansha Manga Awards». Comic Book Awards Almanac. Arxivat de l'original el 2007-08-16. [Consulta: 21 agost 2007].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Gomphrena

Gomphrena és un gènere de plantes de la família Amaranthaceae.
L'espècie més representativa és la perpetuïna o flor de sant Agustí (Gomphrena globosa), planta ornamental molt coneguda. Té inflorescències globuloses de color porpra o malva, que conserven llur aspecte i color després de seques.

## Taxonomia

* Gomphrena caespitosa Torr.
* Gomphrena globosa L. - Perpetuïna, flor de sant Agustí
* Gomphrena haageana Klotzsch
* Gomphrena martiana Gillies ex Moq.
* Gomphrena nealleyi J.M. Coult. & Fisher
* Gomphrena nitida Rothr.
* Gomphrena perennis L.
* Gomphrena serrata L.
* Gomphrena sonorae Torr.
# Gomphrenoideae

Gomphrenoideae és una subfamília botànica de les amarantàcies Amaranthaceae.

## Particularitats

El gènere més representatiu és Gomphrena que inclou una espècie de planta ornamental molt coneguda, la perpetuïna o flor de sant Agustí (Gomphrena globosa), amb inflorescències globuloses de color porpra o malva, que conserven llur aspecte i color després de seques.

## Gèneres

* Alternanthera
* Froelichia
* Gomphrena
* Guilleminea
* Iresine
* Tidestromia

## Enllaços externs

* Descripció de tàxons
# Karel Rychlík

Karel Rychlík (Benešov, 16 d'abril de 1885 - Praga, 28 de maig de 1968) va ser un matemàtic txec.

## Vida i Obra

Els seus pares es van traslladar sovint de localitat i va fer els estudis bàsics a les poblacions de Vlašim, Chrudim, Benešov i, finalment, Praga. De 1904 a 1907 va estudiar física i matemàtiques a la Universitat Carolina de Praga, on va rebre la influència de Karel Petr i el curs següent va ampliar estudis a la Sorbona on es va interessar pels cursos d'anàlisi matemàtica de Jacques Hadamard i d'Émile Picard. El 1909, va obtenir el doctorat a Praga amb una tesi examinada pels professors Karel Petr i Jan Sobotka.
Des de 1909 fins a 1913 va ser professor de la Universitat Carolina i el 1913 va ser nomenat professor de la Universitat Tècnica de Praga en la qual va romandre fins a la seva jubilació el 1946.
Els principals camps de treball de Rychlik van l'anàlisi matemàtica i la teoria de nombres. En el primer camp va demostrar de forma rigorosa la no diferenciabilitat d'una funció proposada per Bernard Bolzano (1922). En el segon camp va treballar sobre la divisibilitat dels nombres racionals, sobre els nombres p-àdics i sobre la teoria de la valoració.
A més dels llibres de text i divulgació que va escriure, també cal destacar els seus treballs en història de les matemàtiques, entre els quals hi ha treballs importants sobre la obra de Bernard Bolzano.

## Referències

* ↑ Kořínek, 1960, p. 492.
* ↑ Hykšová, 2001, p. 258.
* ↑ Hykšová, 2001, p. 259.
* ↑ Kořínek, 1960, p. 493.
* ↑ Jarnicki i Pflug, 2018, p. 5.
* ↑ Hykšová, 2001, p. 268.
* ↑ Kořínek, 1960, p. 494.
* ↑ Roquette, 2002, p. 304.
* ↑ Hykšová, 2001, p. 262.
* ↑ Hykšová, 2001, p. 261.
* ↑ Novy, 2002, p. 209.

## Bibliografia

* Hykšová, Magdalena. «Life and work of Karel Rychlík». A: Eduard Fuchs (ed.). Mathematics Throughout the Ages (en anglès). Prometeus, 2001. ISBN 978-80-7196-219-9.
* Jarnicki, Marek; Pflug, Peter. Continuous Nowhere Differentiable Functions (en anglès). Springer, 2018. ISBN 978-3-312-12669-2.
* Kořínek, Vladimír «K pětasedmdesátinám prof. Dr. Karla Rychlíka» (en txec). Časopis pro pěstování matematiky, Vol. 85, Num. 4, 1960, pàg. 492-498. ISSN: 0528-2195.
* Novy, Lubos. «Bohemian Countries». A: Joseph W. Dauben, Christoph J. Scriba (eds.). Writing the History of Mathematics: Its Historical Development (en anglès). Birkhäuser, 2002, p. 205-212. ISBN 3-7643-6166-2.
* Roquette, Pierre. «History of Valuation Theory». A: Franz-Viktor Kuhlmann, Salma Kuhlmann, Murray Marshall (eds.). Valuation Theory and Its Applications (en anglès). American Mathematical Society, 2002, p. 291-356. ISBN 0-8218-2813-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Karel Rychlík» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Life of Karel Rychlík». ČVUT v Praze Fakulta dopravní. [Consulta: 17 juny 2020]. (anglès)
* «Rychlík, Karel». Projekt ObalkyKnih. [Consulta: 17 juny 2020]. (txec)
# Gaius Charles

Gaius Charles (Nova York, 2 de maig de 1983) és un actor estatunidenc.

## Biografia

Charles va néixer el 2 de maig de 1983 a Manhattan, Nova York. Es va criar a la ciutat de Nova York i a Teaneck, Now Jersey.
Charles es va graduar a la Teaneck High School el 2001. Va assistir a la Facultat de Belles Arts de la Universitat Carnegie Mellon i va obtenir una llicenciatura en Belles Arts en teatre. També va estudiar al National Institute of Dramatic Art (NIDA) a Sydney, Austràlia. Va obtenir un màster en estudis religiosos per la Drew University.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper |
| 2009 | The Messenger | Reclutador Brown |
| 2009 | Toe to Toe | Kevin |
| 2010 | Salt | Oficial de la CIA |
| 2010 | Takers | Max |
| 2015 | The Stanford Prison Experiment | Paul Vogel |
| 2022 | Alice | Joseph |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2006 | The Book of Daniel | Carver | 1 episodi |
| 2006–2008 | Friday Night Lights | Smash Williams | 41 episodis |
| 2007 | Law & Order: Special Victims Unit | Jadon Odami | 1 episodi |
| 2011 | Pan Am | Joe | 1 episodi |
| 2012 | NCIS | Jason King | episodi: 9x21 |
| 2012 | Necessary Roughness | Damon Razor | 4 episodis |
| 2012–2014 | Grey's Anatomy | Dr. Shane Ross | 46 episodis |
| 2015 | Drunk History | Muhammad Ali | 1 episodi |
| 2016 | Marvel's Agents of S.H.I.E.L.D. | Ruben Mackenzie | 1 episodi |
| 2016 | Blindspot | Sgt. Charlie Napier | 1 episodi |
| 2015–2016 | Aquarius | Bunchy Carter | 7 episodis |
| 2017 | Taken | John | |
| 2018 | God Friended Me | Rev. Andrew Carver | |
| 2023–present | The Walking Dead: Dead City | Perlie Armstrong | 6 episodis |

## Referències

* ↑ Rohan, Virginia «Teaneck actor got in the zone to land Friday Night Lights role». The Record, 26-11-2007.
* ↑ «GAIUS CHARLES as Smash Williams». NBC. [Consulta: 24 octubre 2008].
# Garie

Kang Hee-gun (24 de febrer de 1978), més conegut com a Garie (en coreà: 개리) és un cantant i compositor de Corea del Sud, especialitzat en rap i que també és productor.

## Àlbums d'estudi

* Leessang of Honey Familly
* 再啓發
* Lee Ssang Special Jungin
* Library Of Soul
* Black Sun
* 伯牙絶鉉
* HEXAGONAL
* AsuRa BalBalTa
* Unplugged
# Garikoitz Bravo Oiarbide

Garikoitz Bravo Oiarbide (Lazkao, 31 de juliol de 1989) és un ciclista basc, professional des del 2012 i actualment a l'equip Euskadi Basque Country-Murias.

## Palmarès

* 2009
** Campió del País Basc sub-23 en contrarellotge

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 116è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Garidó i Francina

Garidó i Francina és una tragicomèdia en tres actes, original de Joan Puig i Ferreter, estrenada la nit del 18 de desembre de 1917, al teatre Romea de Barcelona. L'acció transcorre en una capital de província catalana, a començaments del segle xviii.

## Repartiment de l'estrena

* Lleonart, ric propietari: Joaquim Vinyas.
* Clara, la seva esposa: Antònia Verdier.
* Francina, llur filla: Pepeta Fornés.
* Garidó, amant de Francina: Josep Maria Camprodon.
* Damià, pretendent de Francina: Enric Giménez
* Adelaida, mare de Damià: Carme Rodríguez.
* Polònia, serventa de la casa de Lleonart: Teresa Arquer.
* Úrsula, una altra serventa: Anna Pahissa.
* Brunet, criat de Damià: Evarist Pallach.
* Direcció artística: Enric Giménez.

## Referències

* ↑ «Garidó i Francina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Kenton (Tennessee)

Kenton és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.306 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kenton tenia 1.306 habitants, 567 habitatges, i 378 famílies. La densitat de població era de 252,1 habitants/km².
Dels 567 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,9% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.803 $ i la renda mediana per família de 37.788 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.037 $ mentre que les dones 19.792 $. La renda per capita de la població era de 16.515 $. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kenton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kenaf

Kenaf (Hibiscus cannabinus) és una planta conreada probablement d'origen asiàtic. També es diu kenaf a la fibra obtinguda d'aquesta planta.

## Descripció

Planta anual o biennal de fins a 3,5 metres d'alt, herbàcia amb una base llenyosa, fulles polimorfes de 10 a 15 cm. Les flors atanyen de 8 a 15 cm de diàmetre i són blanques grogues o porpres. Fruit en càpsula de 2 cm de diàmetre amb diverses llavors. El seu cicle d'aprofitament és d'uns 100 a 125 dies es conrea sobretot a Bangladesh.

### Usos

Com a productor d'una fibra semblant a la del jute amb diverses aplicacions entre elles la de fer paper.
# Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano 2019

El Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano 2019 va ser la 42a edició del Gran Premi de la Indústria i l'Artesanat de Larciano, una cursa ciclista d'un dia que es disputà el 10 de març 2019. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019 amb una categoria 1.HC.
El vencedor fou Maximilian Schachmann (Bora-Hansgrohe), que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada, Mattia Cattaneo (Androni Giocattoli-Sidermec) a l'arribada de Larciano.

## Equips

L'organització convidà a 25 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Schachmann supera a Cattaneo en Larciano en vísperas de la Tirreno-Adriático». Diario Vasco, 11-03-2019 [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ Participants a procyclingstats.com
# Walsenburg

Walsenburg és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 4.182 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walsenburg tenia 4.182 habitants, 1.497 habitatges, i 881 famílies. La densitat de població era de 693 habitants per km².
Dels 1.497 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,1% hi vivien parelles casades, en un 13,8% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 37,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 141,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.005 $ i la renda mediana per família de 26.218 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.347 $ mentre que les dones 19.020 $. La renda per capita de la població era d'11.562 $. Entorn del 17,8% de les famílies i el 20,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walsenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walsenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Monção

Monção és un municipi portuguès, situat al districte de Viana do Castelo, a la regió del Nord i a la subregió de Minho-Lima. L'any 2004 tenia 19.842 habitants. Es divideix en 33 freguesies. Limita al nord ambn Galícia, a l'est amb Melgaço, al sud amb Arcos de Valdevez, al sud-oest amb Paredes de Coura, i a l'oest amb Valença.
Habitants del municipi de Monção (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 12095 | 14983 | 26077 | 24585 | 27393 | 23799 | 21799 | 19956 | 19842 |

## Freguesies

| Abedim Anhões Badim Barbeita Barroças e Taias Bela Cambeses Ceivães Cortes Lapela Lara | Longos Vales Lordelo Luzio Mazedo Merufe Messegães Monção Moreira Parada Pias Pinheiros | Podame Portela Riba de Mouro Sá Sago Segude Tangil Troporiz Troviscoso Trute Valadares |

## Història

El municipi va rebre un fur d'Alfons III de Portugal el 12 de març de 1261. Es va fer cèlebre pel cèrcol que va sofrir a les mans de l'exèrcit de Castella durant les guerres de Ferran I de Portugal contra Castella.
# Torre J. Ventalló

La Torre J. Ventalló és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre de dues plantes i mirador.
La coberta és a quatre vessants de teula àrab. El ràfec és de teula imbricada. Les façanes arrebossades en la seva totalitat. De la torre mirador en destaquen els quatre finestrals geminats per façana. La torre té un extens jardí que s'integra i mimetitza en el paisatge del turó de la Muntanyeta. La tanca de la finca és de paredat de calcària i de maó, i forma una gelosia amb motius geomètrics que trobem en un bon nombre de torres d'aquesta zona, també en la barana del pont del carrer de Narcís Monturiol.

## Història

És un notable exponent de casa d'estiueig de la primera meitat del segle xx, moment en què s'urbanitza la zona de la Muntanyeta.

## Referències

* 1 2 3 «Torre J. Ventalló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# Els dotze regnes

Els dotze regnes (十二国記, Jūni Kokuki), també coneguda com a Juuni Kokki o 12 Kokki, és una sèrie de novel·les curtes japoneses escrites per Fuyumi Ono i il·lustrades per Akihiro Yamada. Està formada per 11 volums publicats per l'editorial Kodansha entre el 1992 i 2001. A causa de l'èxit de la novel·la entre el públic jove japonès, l'Studio Pierrot va adaptar-lo a la seva versió anime. La sèrie està inspirada en la mitologia xinesa, on hi ha dotze regnes, habitats per personatges mitològics i per simples mortals.

## Argument

La protagonista de la sèrie és la Yoko Nakajima, una noia tranquil·la i respectada pels professors i els seus amics, que un bon dia rep la visita d'un personatge misteriós, en Keiki, que, a través del portal del temps, la porta a un món fantàstic i li revela que el seu destí és convertir-se en la reina del regne de Kei.
En aquest món fantàstic hi ha dotze regnes, habitats per personatges mitològics i per simples mortals. La Yoko viurà mil aventures amb què cada vegada es farà més forta i valenta, i descobrirà què significa ser noble d'esperit. Per tant, de la nit al dia, aquesta noia, que era una estudiant d'institut, passarà a convertir-se en la reina d'un país imaginari i en una valenta aventurera capaç d'enfrontar-se amb tots els perills que li té preparats el destí.
Semblant a la sèrie Fushigi Yûgi (van ser adaptades a la versió anime per la mateixa companyia), Els Dotze Regnes se centra més en el desenvolupament individual dels personatges, especialment de la protagonista.

## Anime

Degut a l'èxit de les novel·les entre el públic jove japonès, la sèrie fou adaptada a la seva versió anime per l'Studio Pierrot. Fou dirigida per Tsuneo Kobayashi, amb guió de Shou Aikawa (episodis 1-40) i Seiya Fujima (episodis 41-45), i música composta per Kunihiko Ryo. Fou estrenada pel canal de televisió japonès NHK el 9 d'abril de 2002 fins a l'11 de març de 2003. La sèrie està formada per 45 episodis de 25 minuts de duració cadascun.
Internacionalment, fou distribuïda en format DVD per la companyia estaunidenca Media Blasters. A Catalunya, la sèrie fou emesa l'1 de desembre de 2005 pel canal K3, reemetent-se posteriorment en diverses ocasions.

## Referències

* ↑ «Fuyumi Ono, Author of The Twelve Kingdoms». Anime News Network, 18-03-2007. [Consulta: 8 juliol 2013].
* ↑ «Twelve Kingdoms - Shoku (DVD 1)». Anime News Network., 2004. [Consulta: 8 juliol 2013].
* ↑ «Programa - Els dotze regnes». CCMA.cat. Arxivat de l'original el 2022-06-05. [Consulta: 6 juny 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina d'Els dotze regnes a NHK (japonès)
* Els dotze regnes (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
* Pàgina d'informació sobre Els dotze regnes Arxivat 2013-02-23 a Wayback Machine.
# Dohol

Un dohol (persa: دهل) és un gran tambor cilíndric membranòfon amb un pedaç de tambor de pell en cada obertura. En general és percudit, a un costat, amb una baqueta de fusta amb l'extrem inclinat, i amb una altra baqueta més gran i prima a l'altre costat, encara que també es toca amb les mans. És l'acompanyament principal per a la sorna, instrument del tipus oboè. El dohol es toca sobre manera a Kurdistan amb l'acompanyament d'una zurna.
Un instrument similar, el Dhol, s'usa a la música tradicional egípcia, pakistanesa i índia.

## A l'Iran

A les províncies de Sistan i Balutxistan i Lorestan de l'Iran, es toca, acompanyat per la sorna, en cerimònies de casament i d'altres celebracions.

## Referències

* Mehran Poor Mandan: The Encyclopedia of Iranian Old Music, Teheran, 2000.
# Barraca XIV (Aiguamúrcia)

La Barraca XIV és una obra d'Aiguamúrcia (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una barraca de construcció irregular, associada al marge, coberta de terra i pedruscall (amb lliris)i el portal dovellat. A la part posterior i lateral dret, observarem unes acumulacions de pedra sobrera.
La seva planta interior és circular, amb un diàmetre de 4'075m.
L'únic element funcional que hi trobarem, és una fornícula o escudeller. Està coberta amb una falsa cúpula, tancada amb tres lloses a una alçada de 3'30m. La seva orientació és Oest.

## Referències

* 1 2 3 «Barraca XIV». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2018].
# Maria Pi

«Maria Pi» té aquests significats:
# Maria Pia d'Itàlia

Maria Pia d'Itàlia és el nom dels següents personatges:
* Maria Pia d'Itàlia (reina de Portugal) (1848) - (1911).
* Maria Pia d'Itàlia (princesa de Iugoslàvia) (1934).
# Matilda (novel·la)

Matilda és una novel·la escrita per Roald Dahl. Inicialment, va ser publicada el 1988 a Londres per Jonathan Cape, amb il·lustracions de Quentin Blake. És un llibre de ficció infantil i juvenil en el qual una nena neix en una família que no la vol, a la família Wormwood. Danny DeVito va dirigir i protagonitzar l'adaptació cinematogràfica del 1996, i també se n'ha fet un musical.

## Argument

La Matilda és una nena molt intel·ligent a qui li agrada molt llegir però no se sent compresa pels seus pares, els quals no valoren la seva curiositat i dons naturals. A l'escola coneix la senyoreta Honey, que és la primera persona que l'estima tal com és. Allà, però, també hi ha la directora Trunchbull, que espanta els alumnes i vol regir el centre amb esperit militar.
La Matilda descobreix accidentalment que té el poder de la telequinesi i vol usar-lo per fer justícia. Esbrina que la directora va robar-li la casa a la senyoreta Honey i decideix espantar-la movent objectes com si hi hagués fantasmes fins que marxa. Aleshores la senyoreta Honey recupera la seva llar i adopta Matilda, la qual per fi pot tenir una família com la que sempre ha enyorat.

## Bibliografia

* Dahl, Roald Matilda, Editorial Empúries, Col·lecció L'Odissea, Barcelona 2009 ISBN 978-84-9932-031-1

## Referències

* ↑ Fitxa de la pel·lícula homònima (anglès)
* ↑ Pàgina oficial del musical. (anglès)
* ↑ «Matilda, versió en català a Editorial Empúries». Arxivat de l'original el 2013-11-12. [Consulta: 12 novembre 2013].