OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Relacions entre Corea del Sud i la Unió Europea

La Unió Europea (UE) i la República de Corea (Corea del Sud) són importants socis comercials: Corea del Sud és el novè mercat d'exportació de béns de la UE, i la UE és el tercer destí de les exportacions de Corea. Tots dos han signat un acord de lliure comerç que va entrar en vigor a finals del 2011. A més, Corea del Sud és l'únic país del món que compta amb els tres acords econòmics, polítics i de seguretat vigents a partir de 2020.

## Acords

El primer acord entre la UE i Corea del Sud va ser l'Acord de cooperació i assistència administrativa mútua en matèria duanera (signat el 13 de maig de 1997). Aquest acord permet compartir la política de competència entre les dues parts. El segon acord, l'Acord marc de Comerç i Cooperació (promulgat l'1 d'abril de 2001). El marc intenta augmentar la cooperació en diversos sectors, com el transport, l'energia, la ciència i la tecnologia, la indústria, el medi ambient i la cultura.
Després de llargues negociacions, la UE i Corea van signar en 2010 un nou acord marc i un acord de lliure comerç que va ser el primer d'aquest tipus de la UE amb un país asiàtic i elimina pràcticament tots els aranzels i moltes barreres no aranzelàries. Sobre aquesta base, la UE i Corea van decidir l'octubre de 2010 elevar la seva relació a una Associació Estratègica. Aquests acords van entrar en vigor en 2011.

## Reunions

Les cimeres UE-Corea es van celebrar en 2002 (Copenhaguen), 2004 (Hanoi) i 2006 (Hèlsinki) al marge de les reunions de l'ASEM. En 2009 es va celebrar a Seül la primera reunió bilateral en solitari.
Actualment, la delegació del Parlament Europeu per a les relacions amb Corea visita el país dues vegades a l'any per a debatre amb els seus homòlegs coreans. Les reunions dels ministres d'afers exteriors se celebren almenys una vegada a l'any al marge de les reunions regionals de l'ASEAN, encara que les reunions entre el ministre d'afers exteriors coreà i l'Alt Representant de la UE han estat més freqüents, per exemple en les reunions del G20. Les reunions ad hoc entre funcionaris es produeixen gairebé mensualment.

## Referències

* 1 2 «South Korea - Trade - European Commission».
* 1 2 Republic of Korea, European External Action Service
* ↑ Ramon Pacheco Pardo, Linde Desmaele and Maximilian Ernst. «Putting the EU-South Korea partnership to 'work», 01-10-2018.
* ↑ Bilateral relations Korea, European Commission
* 1 2 «European Commission - South Korea Briefing». European Commission.
* ↑ «FRAMEWORK AGREEMENT for Trade and Cooperation between the European Community and its Member States, on the one hand, and the Republic of Korea, on the other hand». European Commission, 30-03-2001. Arxivat de l'original el 2007-07-07.
* ↑ «S. Korea Strives to Ink FTA With EU at Early Date». The Korea Times, 07-01-2009.
* 1 2 Political relations, EU delegation to Korea
# Resolució 469 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 469 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 20 de maig de 1980, després de considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides i de prendre nota de les parts rellevants de la Convenció de Ginebra, el Consell va deplorar la decisió del Govern d'Israel d'incompliment de la Resolució 468 (1980).
El Consell va demanar a Israel que rescindís l'expulsió dels alcaldes d'Hebron i Halhoul i el jutge de la xaria d'Hebron, i va demanar al Secretari General que continuï els seus esforços.
La resolució va ser aprovada amb 14 vots contra cap i una abstenció dels Estats Units.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 465 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 465 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat l'1 de març de 1980, va tractar sobre els assentaments israelians i l'administració "als territoris àrabs ocupats des de 1967, incloent Jerusalem", referint-se als territoris palestins del Cisjordània inclòs Jerusalem Est i la Franja de Gaza, així com els Alts del Golan sirians.

## Contingut

Després de notar un informe de la Comissió del Consell de Seguretat establerta a la Resolució 446 (1979), el Consell va acceptar i elogiar el seu treball mentre criticava Israel per no cooperar amb ell. Va expressar la seva preocupació per la política d'assentament israeliana als territoris àrabs i va recordar les resolucions 237 (1967), 252 (1968), 267 (1969), 271 (1969) i 298 (1971). Demana més a l'Estat i a la població d'Israel que desmunti aquests assentaments.
La resolució va continuar condemnant Israel per prohibir el viatge de l'alcalde d'Hebron, Fahd Qawasma, al Consell de Seguretat, demanant que li permetés viatjar a la seu de les Nacions Unides. Finalment, demana a la Comissió que segueixi investigant la situació dels territoris ocupats pel que fa als recursos naturals empobrits, tot seguint la implementació de l'aplicació de la resolució actual, demanant-li que informi al Consell abans de l'1 de setembre de 1980.
La resolució demana a tots els estats que "no proporcionin a Israel cap assistència que s'utilitzi específicament en relació amb els assentaments en els territoris ocupats".

## Suport dels Estats Units

L'ambaixador dels EUA a l'ONU Donald McHenry va declarar al Consell de Seguretat immediatament després de la votació que els Estats Units van considerar la resolució com a recomanadora i no vinculant. El 3 de març de 1980 el president Jimmy Carter va aclarir la posició dels Estats Units en afirmar que el desmantellament dels assentaments israelians no és "ni adequat ni pràctic" i que "Jerusalem ha de ser indivisible" amb el seu estatus determinat en les negociacions de pau. Va dir a més que els EUA van aprovar la votació amb l'enteniment que totes les referències a Jerusalem havien de ser eliminades. En un comunicat al Comitè de Relacions Exteriors del Senat dels Estats Units, el 20 de març de 1980, el secretari d'Estat Cyrus Vance va acceptar "la plena responsabilitat del malentès".

## Referències

* 1 2 «Statement to the Senate Foreign Relations Committee by Secretary of State Vance on US policy in the Middle East- 20 March 1980». Israel Ministry of Foreign Affairs, 20-03-1980. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ «Israeli Settlements and the Status of Jerusalem Statement on the U.S. Vote in the Security Council of the United Nations.», 03-03-1980. [Consulta: 17 gener 2017].

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 467 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 467 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 24 d'abril de 1980, després d'haver estudiat l'informe del Secretari General de les Nacions Unides i recordant les resolucions 425 (1978), 426 (1978), 444 (1978), 427 (1978), 434 (1979), 450 (1979) i 459 (1979), el Consell va reafirmar les resolucions que detallen el mandat d'UNIFIL i va condemnar totes les accions en contra de les resolucions.
El Consell va condemnar l'invent militar de Israel al Líban i tots els actes d'agressió violant l'Acord General d'Armistici i cap a la Força, especialment després a la seva caserna general. Tenint en compte això, la resolució va recomanar a la FPNULUNIFIL fer exercici de moderació i li va recordar que podia utilitzar la defensa pròpia en virtut d'algunes disposicions del seu mandat.
Finalment, la resolució va convocar una reunió de les Comissions Mixtes d'Armistici i va demanar al secretari general que vigilés el progrés de les comissions i el cessament d'hostilitats.
La resolució va ser aprovada per 12 vots contra cap i amb les abstencions d'Alemanya Oriental, la Unió Soviètica i els Estats Units.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Refugi (biologia)

Un refugi (en llatí i altres llengües: refugium plural: refugia) en una població biològica, és la localització d'una població aïllada o relicte d'una o més espècies esteses. Aquest aïllament (al·lopatria) pot ser deguda a canvis climàtic, la geografia o les activitats humanes com la desforestació o la sobrecaça.
Un exemple actual d'espècie en un refugi és el goril·la de muntanya, que es troba aïllada en unes muntanyes específiques d'Àfrica central i també el lleó marí australià aïllat en unes poques platges del sud d'Austràlia degut a la cacera. En molts casos aquest ailament és un estadi temporal; tanmateix alguns refugis són de llarga durada, donant lloc a espècies endèmiques, que sobreviuen com espècies relictes.
En l'antropologia, els refugia sovint es refereixen específicament als Refugis del darrer màxim glacial, on algues poblacions humanes ancestrals es van veure forçades a desplaçar-se a refugis glacials. Un exemple és la regió Franco-cantàbrica i el Pont de terra de Bering, entre d'altres.

## Especiació

Jürgen Haffer va ser el primer a proposar el concepte de refugis per tal d'explicar la diversitat biològica de les poblacions d'ocells de la conca de l'Amazones Haffer suggerí que el canvi climàtic del Plistocè tardà va portar a reservoris reduïts de boscos habitables en els quals les poblacions van esdevenir al·lopàtriques. Amb el temps això va portar a especiació en les poblacions. Quan va acabar el període Plistocè les condicions àrides van donar pas a les actuals selves plujoses i es van reconnectar els refugis.

## Exemples en la temperatura

Es pot donar una explicació simple dels refugis segons l'exposició d'obaga i solana i com afecten la temperatura. A l'hemisferi nord les obagues són llocs relativament freds i al contrari, les solanes són llocs calents. L'obaga i la solana poden ser refugis (per ser un lloc fred i un de calent respectivament).

## Referències

* Coyne, Jerry A. and H. Allen Orr. 2004. Speciation. Sunderland: Sinauer Associates, Inc. ISBN 0-87893-091-4
* Haffer, Jurgen. 1969. Speciation in Amazonian Forest Birds. Science. Vol. 165:131-137.
* Leonard, Neagha and C. Michael Hogan. 2011. Refugia. Encyclopedia of Earth. Eds. M. Mcginley and C.J. Cleveland. National Council for Science and the Environment. Washington DC
Viccionari
# Refugi-Museu de Cervantes

El Refugi Antiaeri de Cervantes és un refugi antiaeri de la Guerra Civil espanyola situat al costat del parc de Cervantes de la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià. Va ser rehabilitat i obert al públic el 12 d'abril de 2006.

## Història

Amb motiu de la Guerra Civil espanyola, es van construir més de 25 refugis per tota la ciutat d'Alcoi per protegir-se dels bombardejos aeris duts a terme pels avions Savoia SM 79 de l'Aviació Legionària italiana, que van bombardejar Alcoi en set ocasions des del 20 de setembre de 1938 fins a l'11 de gener de 1939.
El refugi subterrani té una capacitat de 1.166 persones i més de 100 metres de longitud. Està compost per huit galeries, on se situava la població, comunicades per dos passadissos laterals. La seua superfície és de 292 m². Posseeix també quatre excusats o latrines, dos lavabos i una habitació per a primers auxilis.
S'accedeix al refugi per mitjà d'un llarg passadís en el qual es pot comtemplar el rètol original “És perillós romandre ací”, pel perill de ser afectat per una ona expansiva de les bombes.
El refugi s'ha museïtzat i dedica cada galeria a un tema concret. El museu recrea dades i fotografies aèries dels atacs dels bombarders italians Savoia 79, que van actuar sobre Alcoi. L'exposició disposa d'una pantalla interactiva amb els objectes militars i una vídeo-projecció amb testimoniatges de persones que van viure els bombardejos a la ciutat.

## Referències

* ↑ Gadea, Lucía «Alcoi reabre uno de sus 25 refugios antiaéreos como reclamo turístico» (en castellà). El País [Madrid], 12-04-2006. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 3 4 «Senderos con Historia | Refugio antiaéreo Cervantes Alcoy» (en castellà). [Consulta: 2 juny 2020].
# Rivulus vittatus

Rivulus vittatus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes que es troba a Sud-amèrica: riu Paranà (Brasil).

## Referències

* ↑ «Rivulus vittatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Rivulus xanthonotus

Rivulus xanthonotus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ «Rivulus xanthonotus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Terhi (cràter)

Terhi és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Terhi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Terra sigillata

Sigillata i terra sigillata (TS) són un terme i una expressió llatina que signifiquen "terra (o ceràmica) segellada". Es refereix a la producció d'uns vasos de ceràmica fets amb motlle a l'antiga Roma i segellats pel ceramista. Eren d'un color marró vermellós brillant i disposaven de relleu. La cronologia d'aquestes produccions abasta des del segle i aC fins a mitjan segle iii aproximadament.
A l'Arezzo, Itàlia hi hagué una primerenca producció, l'anomenada sigillata aretina (~30-25 aC). Normalment es tendeix a dividir la producció en tres tipus, per zones de procedència i clarament diferenciables: TS itàlica, sudgàlica i hispànica (TSH). Un quart tipus podrien ser les produccions denominades TS africana, amb una cronologia posterior i imitant a aquestes produccions anteriors.

## Referències

* ↑ Sigillata enciclopedia.cat
* ↑ Buxeda i Garrigós, Jaume. La Caracterització arqueomètrica de la ceràmica de Terra Sigillata Hispanica Avançada de la ciutat romana de Clunia i la seva contrastació amb la Terra Sigillata Hispanica d'un centre productor contemporani, el taller d'Abella. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2010. ISBN 978-84-693-2202-4.
# Terra vinculada

Una terra vinculada és un terme utilitzat en el dret medieval que definia una terra que no era de propietat privada, que no se'n podia disposar lliurement ni es podien posar a la venda. Eren terres vinculades a un títol nobiliari, a l'Església, a un municipi (terres comunals -béns de propis i comuns-) o a la Corona. El propietari de la terra podia treure'n profit econòmic i exercir-hi jurisdicció, però no la podia vendre.

## Referències

* ↑ Manel Arcos i Martínez. La senda dels lladres: Bandolerisme als voltants de la serra de Mostalla (1806-1839). Universitat de València, 28 novembre 2011, p. 29–. ISBN 978-84-370-8252-3.
* ↑ Joaquín Francisco Pacheco. Estudios de lejislación y de jurisprudencia. Imp. de la Vda. de Jordan e hijos, 1843, p. 138–.
* ↑ Juan Sempere y Guarinos. Historia de los vinculos y mayorazgos. en la Imprenta de Sancha, 1805, p. 107–.
# Rhacophorus cyanopunctatus

Rhacophorus cyanopunctatus és una espècie de granota que es troba a Indonèsia, Malàisia, Singapur, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, a Brunei i Myanmar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Iskandar, D., Inger, R., Sukumaran, J., Yaakob, N., Tzi Ming, L. & Chuaynkern, Y. 2004. Rhacophorus cyanopunctatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Rhacophorus bipunctatus

Rhacophorus bipunctatus és una espècie de granota que es troba a Bangladesh, Cambodja, Xina, l'Índia, Malàisia, Myanmar, Tailàndia, Vietnam i, possiblement també, a Laos.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Wogan, G., Liang, F., Lau, M.W.N., Dutta, S., Bordoloi, S., Roy, D., Lau, M.W.N., Shunqing, L. & Datong, Y. 2004. Rhacophorus bipunctatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Rhacophorus calcadensis

Rhacophorus calcadensis és una espècie de granota que es troba a l'Índia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Biju, S.D., Bhuddhe, G.D., Dutta, S., Vasudevan, K., Srinivasulu, C. & Vijayakumar, S.P. 2004. Rhacophorus calcadensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Rhacophorus bisacculus

Rhacophorus bisacculus és una espècie de granota que es troba a Cambodja, l'Índia, Tailàndia i, possiblement també, a Laos i Myanmar.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* van Dijk, P.P., Swan, S., Chan-ard, T., Dutta, S., Ao, M. & Bordoloi, S. 2004. Rhacophorus bisacculus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# The Skin Game

The Skin Game és una pel·lícula britànica dirigida per Alfred Hitchcock, estrenada el 1931.

## Argument

La pel·lícula té com a tema la rivalitat entre un terratinent, arrapat als valors tradicionals, i un industrial nou-ric.
Els Hillcrist, rics propietaris terratinents veuen el seu entorn transformat per la instal·lació d'un industrial, el Sr. Hornblower. Aquest trasbalsa la calma bucòlica de la regió amb les seves fàbriques. Quan un terreny mitger a la propietat dels Hillcrist, la Gentry, és posat a la venda, s'enfronten en una subhasta, assolida per Hornblower. Però la Sra. Hillcrist contracta un detectiu privat que descobreix el passat fosc de Chloé, la bonica filla de l'industrial, i es serveix d'aquestes revelacions per extorquir la Gentry. Però el secret és mal guardat, esclata l'escàndol i Chloé se suïcida. Els Hornblower, ofesos i humiliats, decideixen abandonar la regió; la victòria dels Hillcrist és amatga perquè hi perden la seva dignitat.

## Repartiment

* C.V. France: Mr. John Hillcrist
* Helen Haye: Mrs Amy Hillcrist
* Jill Esmond: Jill Hillcrist
* Edmund Gwenn: Mr. Hornblower
* John Longden: Charles Hornblower
* Phyllis Konstam: Chloe Hornblower
* Edward Chapman: Dawker
* Herbert Ross i Dora Gregory: els Jackman
* R.E. Jeffrey: el detectiu

## Al voltant de la pel·lícula

* És l'adaptació cinematogràfica d'una obra de teatre, pràctica en voga aquella època.
* The skin game significa: un mercat d'enganyifes.
* Hitchcock fa rodar moltes vegades l'escena del suïcidi, obligant l'actriu a mullar-se i canviar-se de roba nombroses vegades. Aquest mateix « suplici » serà igualment infligit a Kim Novak, anys més tard a Vertigen (D'entre els morts).
* Cameo de Hitchcock: No n'hi ha en aquest ce film.

## Enllaços externs

* Anàlisi
# Rima Agricola

Rima Agricola és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 29.91 ° de latitud N i -51.81 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 125.08 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1985 i fa referència als propers Montes Agricola.

## Referències

* ↑ "Rima Agricola". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Thierry Girard

Thierry Girard (Niom, 20 d'octubre de 1966) és un expilot de trial occità. Després de començar a destacar al trialsín a començament dels anys 80 (guanyant-ne per exemple 3 Copes d'Europa), va passar al trial en motocicleta i des de mitjan anys 80 fins a començaments dels 90 va ser un dels competidors destacats del Campionat del Món de trial, aconseguint -entre altres victòries destacades- la victòria al Trial de les Nacions els anys 1988 i 1990 integrant l'equip estatal.
Un cop acabada la seva carrera motociclista tornà amb èxit al món de la bicicleta, obtenint entre altres triomfs els dos primers mundials de trial UCI amb roda de 26" celebrats (els de 1996 i 1997).

## Palmarès
### Trialsín

| Any | Categoria | C. d'Europa |
| 1983 | Juvenils | 1r |
| 1984 | Juvenils | 1r |
| 1985 | Experts | 1r |
| Total títols | Total títols | 3 |

### Trial

| Any | Motocicleta | Campionat del Món | TDN |
| 1986 | Yamaha | - | - |
| 1987 | Yamaha | 14è | 2n |
| 1988 | Yamaha | 7è | 1r |
| 1989 | Beta | 12è | 3r |
| 1990 | Montesa | 9è | 1r |
| 1991 | Alpha | 9è | 2n |
| 1992 | Gas Gas | 13è | 2n |
| Total títols | Total títols | 0 | 2 |

#### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals guanyats, incloent-hi el TDN

### Trial (UCI)

| Any | C. del Món 26" |
| 1996 | 1r |
| 1997 | 1r |
| Total | 2 |

## Referències

* ↑ «The rider... Girard Thierry» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 febrer 2011].
* ↑ Pi, Ot. «Campió del Món». A: Ot Pi: L'empremta d'un pioner. Barcelona: Editorial Comanegra S.L., 2011, p. 44-45. ISBN 8415097204.
* ↑ «Resultados» (en castellà). trialsin.es, 2012. Arxivat de l'original el 7 de març 2013. [Consulta: 27 setembre 2012].
* ↑ «World. Girard Thierry» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 18 abril 2010].
# Terelabrus

Terelabrus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Terelabrus rubrovittatus (Randall & Fourmanoir, 1998)

## Referències

* ↑ Randall, J. E. & P. Fourmanoir. 1998. Terelabrus rubrovittatus, a new genus and species of labrid fish from New Caledonia and New Guinea. Bull. Mar. Sci. v. 62 (no. 1): 247-252.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. & P. Fourmanoir. 1998. Terelabrus rubrovittatus, a new genus and species of labrid fish from New Caledonia and New Guinea. Bull. Mar. Sci. v. 62 (no. 1): 247-252.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.