OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pedro Virgilio Rocha

Pedro Virgilio Rocha Franchetti (Salto, 3 de desembre de 1942 − São Paulo, 2 de desembre de 2013) va ser un futbolista uruguaià dels anys 1960 i 1970.

## Trajectòria

Fou internacional amb la selecció d'Uruguai en 52 partits entre 1961 i 1974. Participà en quatre Mundials consecutius: 1962, 1966, 1970 i 1974. També jugà la Copa Amèrica de futbol de 1967.
Pel que fa a clubs, destacà principalment a dos equips, el CA Peñarol i el São Paulo Futebol Clube de Brasil. A la seva etapa a Peñarol guanyà vuit campionats uruguaians de 1959 a 1962, 1964, 1965, 1967 i 1968), a més de tres copes Libertadores (1960, 1961 i 1966), una Copa Intercontinental de futbol el 1966 i dos copes Competencia d'Uruguai els anys 1964 i 1967.
El 1970 fitxà pel São Paulo, club on guanyà el Campionat paulista els anys 1971 i 1975. Fou màxim golejador del campionat brasiler de futbol el 1972. L'any 1977 guanyà la lliga brasilera de futbol per primer cop a la història del São Paulo.
Més tard jugà a Coritiba, on guanyà el Campionat paranaense, Palmeiras i Bangu al Brasil. El seu darrer club fou Monterrey a Mèxic el 1980.
Entrenà el club japonès de la J. League Kyoto Purple Sanga l'any 1997.

## Referències

* ↑ «Murió Pedro Virgilio Rocha» (en castellà). El País (Uruguay), 03-12-2013.
* ↑ «Uruguay - Record International Players». RSSSF, 29-03-2011 [Consulta: 16 octubre 2011].
* ↑ «Copa América 1967». RSSSF [Consulta: 16 octubre 2011].

## Enllaços externs

* (castellà) Perfil a Futbol Factory Arxivat 2007-05-12 at Archive.is
Pedro Rocha - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 1962
1 Sosa •
2 Troche •
3 Emilio Álvarez •
4 Méndez •
5 Gonçalves •
6 P. Cubilla •
7 Pérez •
8 Cortés •
9 Sasía •
10 Rocha •
11 L. Cubilla •
12 Maidana •
13 Martínez •
14 Soria •
15 E. González •
16 R. González •
17 Eliseo Álvarez •
18 Langón •
19 Bergara •
20 Silva •
21 Cabrera •
22 Escalada •
Seleccionador: Corazzo
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 1966
1 Mazurkiewicz •
2 Troche •
3 Manicera •
4 Forlán •
5 Gonçalves •
6 Caetano •
7 Cortés •
8 Urruzmendi •
9 Sasía •
10 Rocha •
11 Pérez •
12 Sosa •
13 Díaz •
14 Emilio Álvarez •
15 Ubiña •
16 Eliseo Álvarez •
17 Salva •
18 M. Viera •
19 Silva •
20 Ramos •
21 Espárrago •
22 Taibo •
Seleccionador: O. Viera
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 1970
1 Mazurkiewicz •
2 Ancheta •
3 Matosas •
4 Ubiña •
5 Montero Castillo •
6 Mujica •
7 Cubilla •
8 Rocha •
9 Espárrago •
10 Maneiro •
11 Morales •
12 Santos •
13 Sandoval •
14 Cámera •
15 Fontes •
16 Caetano •
17 Bareño •
18 Gómez •
19 Zubía •
20 Cortés •
21 Losada •
22 Corbo •
Seleccionador: Hohberg
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de Futbol 1974
1 Mazurkiewicz •
2 Jáuregui •
3 Masnik •
4 Forlán •
5 Montero Castillo •
6 Pavoni •
7 Cubilla •
8 Espárrago •
9 Morena •
10 Rocha •
11 Corbo •
12 Santos •
13 de Simone •
14 Garisto •
15 González •
16 Cardaccio •
17 Jiménez •
18 Mantegazza •
19 Milar •
20 Silva •
21 Gómez •
22 Fernández •
Entrenador: Porta :
# Idelphonse Hategekimana

Ildephonse Hategekimana (Mugina, província de Gitarama, 1 de febrer de 1964) és un soldat ruandès que participà en el genocidi de Ruanda.
D'ètnia hutu, el 1994 va assolir el grau de tinent a les Forces Armades Ruandeses (FAR) i era el comandant del camp de Ngoma a la província de Butare.
El 27 de novembre de 2000, el Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (ICTR) va emetre una acusació contra Hategekimana, el va acusar de "genocidi, o en complicitat alternativa en el genocidi, la incitació directa i pública per cometre genocidi i crims contra la humanitat."
Hategekimana era el cap de seguretat en el camp de refugiats ruandès de Loukoléla a Congo-Brazzaville durant alguns anys abans de la seva detenció. Hi va viure amb la seva esposa i hi va ser un líder respectat sota l'àlies "Isidore Balihafi".
Hategekimana va ser arrestat a la República del Congo el 16 de febrer de 2003, i després es va traslladar al TPIR. Va ser sentenciat a cadena perpètua pel Tribunal el 6 de desembre de 2010. La condemna va ser confirmada per la Cambra d'Apel·lacions el 8 de maig de 2012.

## Referències

* ↑ «Ildephonse Hategekimana v. The Prosecutor, Appeals Chamber Judgement». ICTR, 08-05-2012. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2017. [Consulta: 24 juliol 2018].
* ↑ Indictment against Hategekimana Arxivat 2017-02-05 a Wayback Machine., from the ICTR
* ↑ TRIAL International: Ildephonse Hategekimana Arxivat 2019-11-01 a Wayback Machine., Retrieved 19 December 2017.

## Enllaços externs

* U.S. State Department press release on Hategekimana's arrest, 20 de febrer de 2003
# Portada/article setembre 2
## Capella de Reyes Nuevos de la catedral de Toledo

La Capella de Reyes Nuevos de la catedral de Toledo és la segona capella sepulcral que van construir els reis de Castella a la catedral de Toledo. Va encarregar la seva construcció Enric II, primer rei de la casa de Trastàmara. Havia de ser el panteó familiar de la seva nova dinastia, a través d'una fundació nomenada en el seu testament datat a Burgos del dia 29 de maig de 1374. Enric II va cercar el marc legitimador que oferia la catedral toledana en allotjar l'antiga capella de Reyes Viejos, on estaven enterrats els reis Sanç IV de Castella i Alfons XI de Castella; aquest últim li donava un suport legitimador. Originalment, es va realitzar a la nau de l'Evangeli, als peus del temple, i cent cinquanta anys més tard va ser traslladada a la capçalera de la catedral, on està ubicada a l'actualitat.
# Portada/article setembre 15
## Charles Robert Darwin

Charles Robert Darwin (1809 – 1882) fou un naturalista anglès, que va explicar que totes les espècies han evolucionat al llarg del temps a partir d'avantpassats comuns mitjançant la selecció natural. El fet que l'evolució es produeix fou acceptat ràpidament per la comunitat científica, mentre que la teoria de la selecció natural no començà a ser considerada com la principal explicació del procés de l'evolució fins a la dècada del 1930, i ara constitueix la base de la síntesi evolutiva moderna. En una forma modificada, el descobriment científic de Darwin continua sent la base de la biologia, ja que proporciona una explicació lògica de la diversitat de la vida.
# Portada/article setembre 18
## El gran dia de Girona

El gran dia de Girona és una pintura a l'oli de grans dimensions (4,96 x 10,82 m) realitzada per Ramon Martí i Alsina. Tot i que no està datada, els experts la situen entre 1863 i 1864. És l'obra de cavallet més gran de la història de la pintura catalana. El procés de creació es va allargar gairebé 10 anys i va estar a punt de portar a la ruïna al seu autor en diverses ocasions. Actualment forma part de la col·lecció del Museu Nacional d'Art de Catalunya, i es troba exposada, en dipòsit, a la seu de la Generalitat de Catalunya a Girona, a l'església de l'antic Hospital de Santa Caterina.
El 1938, durant la Guerra Civil espanyola, el quadre va ser víctima d'uns bombardeigs mentre estava exposat al Palau de les Belles Arts de Barcelona. Per protegir-lo, va ser enrotllat i emmagatzemat en una de les sales de reserva del MNAC, esperant ser restaurat. Allà hi va romandre uns 70 anys, fins que finalment va ser restaurat entre 2009 i 2010.
# Sebastià Pocoví Santandreu

Sebastià Pocoví Santandreu (Capdepera, 16 d'octubre de 1916 - Manacor, 26 de gener de 2000) fou un futbolista mallorquí de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Jugava a la posició d'extrem esquerre. Als 14 anys ja jugava al primer equip del CE Manacor. Amb 16 anys reforçà el CE Constància a la Copa Mediterrani de 1932. Jugà durant 16 temporades al RCD Mallorca, on debutà a 18 anys, essent un dels jugadors que ha disputat més partits oficials i marcat més gols amb la samarreta del RCD Mallorca, amb 256 partits i 75 gols. Va ser el que va marcar el primer gol del Mallorca en el famós i controvertit partit contra el Constància en la darrera jornada de lliga, que, després d'un arbitratge polèmic, atorgà la permanència el Mallorca i envià el Constància a la promoció de descens. La seva llarga carrera al Mallorca només tingué dues breus excepcions. La temporada 1934-35 provà fortuna amb l'Hèrcules CF d'Alacant, però només disputà alguns partits amistosos. També jugà al RCD Espanyol la temporada 1941-42 per participar només a la competició de Copa, intervenint en quatre partits amb l'equip. Finalitzada la competició retornà al seu club d'origen.

## Referències

* 1 2 «Los 25 principales». soydelmallorca.blogspot.com.es, 05-12-2013. [Consulta: 1r febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 «Fitxa de Pocoví». Periquito.cat. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «#97 Sebastià Pocoví». soymallorquinista, 31-05-2008. [Consulta: 1r febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 «Història del Reial Mallorca». Miquel Vidal Perelló, Jordi Vidal Reynés. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ Capellà, Llorenç. L'esport a les Balears (1936-1959). Conselleria de Cultura, Educació i Esport (Govern Balear), 1995, p. 76-79. ISBN 84-86617-27-8.
# Portada/efemèride abril 16

Henry Mancini
« 15 d'abril · 16 d'abril · 17 d'abril »
# Sarron

* Per a altres significats, vegeu «Sarron (Corresa)».
Sarron - en francès i occità - és un municipi francès, situat al departament de les Landes i a la regió de la Nova Aquitània.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 60 | 75 | 82 | 97 | 92 | 87 | 99 |
| Des de 1962 Població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Michel Barros | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-16. [Consulta: 16 desembre 2010].
# Portugal (còmic)

Portugal és una novel·la gràfica de l'autor francès Cyril Pedrosa publicada el 2012 a França. L'aclamada obra va ser lloada per la crítica i va obtenir diversos premis. Tracta sobre un dibuixant de còmics en crisi a la recerca els seus orígens familiars com a recepta per recuperar la pèrdua de la seva identitat.
La versió en castellà es va publicar el 2012, editada per Norma, i va obtenir el Premi a la millor obra estrangera de la 31a edició del Saló del Còmic de Barcelona.

## Argument

Simon Muchat és un dibuixant de còmics d'origen portuguès que ha crescut a França. En plena crisi existencial i professional, la inspiració l'ha abandonat, no té ganes de res i es malguanya la vida fent il·lustracions escolars.
Els permanents records de la seva infància a Portugal li serveixen de refugi per evadir-se de la difícil situació que travessa la seva vida en parella. Vol defugir a més de la responsabilitat de comprar una casa, una idea amb la qual la seva parella el turmenta. L'hipoteca, però, representa només una grisa perspectiva de futur amb la qual el protagonista se sent encara més empresonat.
Una inesperada invitació a un saló del còmic a Portugal el fan retornar al seu país d'origen, on retrobarà la seva inspiració després d'una recerca dels seus orígens familiars i del sentit de la seva pròpia existència.
La història està escenificada entre França, país de residència del protagonista; i Portugal, el seu país natal, del qual la seva família va fugir per escapar-se del règim dictatorial de Salazar. L'obra és parcialment autobiogràfica i el protagonista és un àlter ego del mateix autor, d'origen també portuguès.
L'obra està dividida en tres parts. La primera d'elles, dominada pels tons sèpies del color, aborda sobretot els records de la infància del melancòlic protagonista. En la segona part imperen els tons grisos, que plasmes l'estat depressiu de Simon. La tercera part, que es desenvolupa a Portugal, està farcida de colors vius i lluminosos.

## Palmarès

* Premi Le Point de còmic de 2011 (Dupuis).
* Premi Sheriff d'or de 2011 de la llibreria Esprit BD.
* Premi Bédélys Monde de 2011.
* Premi Canal BD de 2012.
* Premi a la millor obra estrangera de la 31a edició del Saló del Còmic de Barcelona, 2013.

## Notes

* ↑ Els premis anuals Bédélys recompensen els millors còmics francòfons publicats al Quebec. Fóren fundants el 1999 per l'associació Promo 9e art. Des de 2012, la cerimònia d'entrega dels premis té lloc durant el Festival del Còmic de Montreal
* ↑ Canal BD és una cadena de llibreries especialitzades en còmics amb presència a Bèlgica, França, Itàlia, el Quebec, i Suïssa.

## Referències

* ↑ «'Portugal', de Cyril Pedrosa, un cómic que ha cautivado a crítica y público» (en castellà). RTVE.es, 05-04-2013.
* ↑ Abella, Anna «El Salón del Cómic premia a Purita Campos y Miguelanxo Prado. 'Ardalén', del historietista gallego, y 'Portugal', de Cyril Pedrosa, mejores obras de autor nacional y extranjero» (en castellà). El Periódico [Barcelona], 13-04-2013.
* ↑ «El Salón del Cómic reúne a más de 100.000 visitantes» (en castellà). El País [Barcelona], 15-04-2013.
Viccionari
# Potentola

La potentola (Argentina anserina), és una espècie de planta amb flors del gènere Argentina dins la família de les rosàcies.
És original de zones temperades de l'Hemisferi Nord, encara que també es reprodueixen en zones remotes com Xile o Nova Zelanda. Es troben en prats herbàcis, a la riba dels rius i a la vora de les carreteres.
És una planta herbàcia, perenne, de 2-4 dm d'altura. Tiges rastreres. Fulles pinnades, sedoses i plateades. Les flors són solitàries, de color groc, amb una corol·la de 5 pètals.

## Taxonomia
### Sinònims

Aquesta espècie havia estat classificada dins d'altres gèneres, i s'havien reconeguts varietats que en ser desestimades han produït els següents sinònims:
* Argentina vulgaris Lam.
* Dactylophyllum anserina (L.) Spenn.
* Dasiphora anserina (L.) Raf.
* Fragaria anserina (L.) Crantz
* Potentilla anserina L.
* Potentilla anserina proles argentina (Huds.) Th.Wolf
* Potentilla anserina var. genuina Woerl.
* Potentilla anserina genuina Lehm.
* Potentilla anserina var. vulgaris Hayne
* Potentilla argentina Huds.
* Tormentilla anserina (L.) Stokes

### Subespècies

Se'n reconeixen aquestes dues subespècies:
* Argentina anserina subsp. anserina
* Argentina anserina subsp. groenlandica (Tratt.) Á.Löve

## Referències

* 1 2 3 «Argentina anserina» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 5 novembre 2022].
# Semin

Semin - Семин (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Senyoria de Lavardin (Vendôme)

Lavardin fou una senyoria feudal del Comtat de Vendôme centrada al castell de Lavardin, a l'actual Loir i Cher, que controlava la vall del Loir. Com a senyoria apareix al segle x.
El primer senyor fou Hug, fillol del rei Hug Capet, que la va rebre per la seva dona Helpesa. Va tenir una filla, Evelina, casada amb Sigebrand de Mayenne, que foren pares de Salomó de Lavardin, que va succeir al seu avi Hug quan va morir. Salomó va morir vers 1064 i el va succeir la seva filla Evelina (II) casada en primeres noces amb Aymeric d'Alluyes (mort abans de 1064) del que va tenir al fill i successor Salomó II; en segones noces es va casar amb Hervé de Beaugency (mort el 1077); Hervé fou senyor per dret uxori des de 1064; aquest segon matrimoni no va tenir fills.
Salomó II va seguir vers 1077 i va morir vers 1101. El va succeir el seu fill Aimeri Gaimard que va governar fins a la seva mort vers 1130 i va tenir tres fills: Joan, tronc dels senyors de Ranay; Riquilda que fou dotada amb la major part de la senyoria que va aportar en matrimoni a Joan I de Vendôme, i Agata (casada amb Niveló de Fréteval). En endavant la senyoria fou part dels dominis comtals de Vendôme.

## Referències

* ↑ «Les Seigneurs du Bas Vendomois: Les seigneurs de Lavardin (trad.: Els senyors de Lavardin)»» (en francès). France Balade.
# Musaranya de Bailey

La musaranya de Bailey (Crocidura baileyi) és una espècie de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a Etiòpia. Les seves principals amenaces són la destrucció de l'hàbitat a causa de l'establiment d'explotacions agrícoles i la introducció de bestiar.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Kennerley, R.; Lavréntxenko, L. (2016). "Crocidura baileyi (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Corbet, G.B.; Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243
* Dippenaar, N. J., 1980. New species of Crocidura from Ethiopia and northern Tanzania (Mammalia: Soricidae). Annals of the Transvaal Museum 32: 125–154
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130
* Hutterer, R., 2005. Order Soricomorpha. A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland (Estats Units)
* Nicoll, M. E. i Rathbun, G. B., 1990. African Insectivora and elephant-shrews: An action plan for their conservation. IUCN/SSC Insectivore, Tree-Shrew and Elephant-Shrew Specialist Group. UICN, Gland, Suïssa.
* Osgood, W. H., 1936. New and imperfectly known small mammals from Africa. Publications of the Field Museum of Natural History (Zoology) 20: 217–256.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Anoura luismanueli

Anoura luismanueli és una espècie de ratpenat que viu al vessant oriental dels Andes de Veneçuela entre els 1.100 i 2.300 metres.

## Referències

* ↑ Molinari, J «A new species of Anoura (Mammalia Chiroptera Phyllostomidae) from the Andes of northern South America». Tropical Zoology, vol.7, 1994, pp.73-86. (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Pala de Morrano

La Pala de Morrano és una pala que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«Possiblement el nom és l'equivalent ibero-aquità del romànic morro».
El pic, de 2.639,1 metres, s'alça a la carena que delimita les valls de Dellui (NE) i la de Morrano (SO); i está situada al nord-oest de la Collada.

## Rutes

* La ruta més habitual puja al cim des del Pletiu de Damont de Morrano de la Vall de Morrano.
* Una alternativa és buscar la Collada per la Vall de Dellui per atacar el cim.

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 20 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de la Pala de Morrano. [Consulta: 27/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Tot i així (sèrie de televisió)

Tot i així, (en coreà: 알고있지만 ) és una sèrie de televisió de Corea del Sud del 2021 protagonitzada per Han So-hee, Song Kang i Chae Jong-hyeop. Basat en un popular webtoon del mateix nom que es va publicar per primera vegada a Naver Webtoon, explica la història de dues persones que se senten atretes l'una per l'altra però que són escèptics sobre l'amor a causa de les seves relacions passades. Es va emetre els dissabtes de JTBC a les 23:00 (KST) del 19 de juny al 21 d'agost de 2021. Cada episodi es va publicar a Netflix a Corea del Sud i internacionalment després de la seva emissió televisiva.

## Referències

* ↑ , March 31, 2021."Song Kang to Lead Star in the Webtoon Drama "I Know But"".
* ↑ , March 18, 2021.Lee, Sun-min (March 18, 2021).
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en coreà). JTBC, June 17, 2021. Arxivat de l'original el October 20, 2021. [Consulta: June 19, 2021].송강♥한소희 '알고있지만' 빠질 수밖에 없는 관전 포인트 [Song Kang ♥ Han So-hee 'I Know', but the point to be missed].
* ↑ Hicap, Jonathan. «Song Kang, Han So-hee talk about chemistry in Netflix's new drama 'Nevertheless'». Manila Bulletin, June 19, 2021. Arxivat de l'original el June 19, 2021. [Consulta: June 19, 2021].Hicap, Jonathan (June 19, 2021).
* ↑ Robinson, Jacob. «Netflix K-Drama 'Nevertheless' Season 1: Plot, Cast, Trailer & Episode Release Schedule». What's on Netflix, May 25, 2021. Arxivat de l'original el October 20, 2021. [Consulta: May 26, 2021].Robinson, Jacob (May 25, 2021).
# Marimon de Plegamans

Marimon de Plegamans (mort abans de 1259, s. XIII) fou veguer i senyor del Castell de Plegamans. Fill de Ramon de Plegamans Destaca per haver estat testimoni dels límits entre Catalunya i Aragó fixats per Jaume I. Aquest es pot veure en el document que limitava Catalunya i Aragó, sent el 3r de la 4a columna de testimonis Durant un temps també va ser propietari del castell de Santiga. Era propietari d'un vaixell amb Pere Marquet i Guillem de Llacera.

## Llinatge de Plegamans

Entre els familiars de Plegamans destaquen Ramon de Plegamans, Guillem de Plegamans i Bernat de Plegamans. A partir del segle xiv, el llinatge Plegamans deixa en tot de figurar, entrant en escena altres cognoms per la historia, i concretament l'any 1371, consta que un tal Pere de Citrà va comprar la jurisdicció de Plegamans, Gallecs i Palau-Solità i ho feu enregistrar.

## Vegeu també

* Plegamans (llinatge)
* Plegamans
* Castell de Plegamans
* Ramon de Plegamans
* Jaume I

## Referències

* ↑ Història del Castell de Sant Marçal
* ↑ «Marimon de Plegamans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Història del castell de Santiga
* ↑ Stephen P. Bensch Barcelona i els seus dirigents, 1096-1291, Edicions Proa, any 2000, p. 327 i 324
* ↑ Carme Batlle i Gallart. El "llibre del consell" de la ciutat de Barcelona, segle XIV: les eleccions municipals. Barcelona: CSIC, 2007, p.141.
* ↑ Els Marimon, senyors de Cerdanyola
* Història de Palau-solità i Plegamans
# Ilium/Olympos

Ilium/Olympos és una novel·la de Dan Simmons ambientada en la Ilíada d'Homer.
Consta de dues parts, Ilió i Olimp, la primera de les quals fou escrita el 2003 i premiada amb el Locus 2004. Està ambientada en un hipotètic futur, a cavall de la Terra i el planeta Mart, en el qual els diversos personatges formen part de la raça post-humana, dels déus i semidéus de l'Olimp i d'una raça biònica. Hi ha tres històries corresponents a cadascuna d'aquestes races que van perfilant una trama conjunta. El llibre és un homenatge a la literatura, especialment d'escriptors com Homer, William Shakespeare i Marcel Proust, els quals tenen la seva particular referència.
# Iliukhin

Iliukhin (en rus: Илюхин) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 69 habitants, pertany al municipi de Gússev.

## Referències

* ↑ «Уляшкинское сельское поселение: О поселении». Arxivat de l'original el 2016-07-16. [Consulta: 15 juny 2016].