OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berkner (cràter)

Berkner és un cràter d'impacte lunar que es troba en la cara oculta de la Lluna, just després de l'extremitat occidental. S'insereix en la vora est-sud-est del cràter Parenago. Just al sud es troba Robertson, i al sud-est està Helberg.
La vora exterior d'aquest cràter s'ha desgastat i erosionat, sobretot en la meitat nord-oest. La part més intacta de la vora està al sud-est, mentre que la resta s'ha vist afectat, mostrant osques per impactes més petits, i està coberta per materials ejectats al sud-oest.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més prop de Berkner.
| Cràters satèl·lit | Berkner Coordenades Diàmetre A 27° 36′ N, 104° 48′ O﻿ / ﻿27.6°N,104.8°O﻿ / 27.6; -104.8﻿ (Berkner A) 22 km B 29° 18′ N, 104° 06′ O﻿ / ﻿29.3°N,104.1°O﻿ / 29.3; -104.1﻿ (Berkner B) 33 km Y 27° 48′ N, 106° 12′ O﻿ / ﻿27.8°N,106.2°O﻿ / 27.8; -106.2﻿ (Berkner Y) 31 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Berkner (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Berkner» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-07. [Consulta: 27 juny 2018].
# Sivapithecus parvada

Sivapithecus parvada és una espècie extinta de primat. Es calcula que visqué fa uns 10 milions d'anys, durant el Miocè superior. Fou descobert el 1988.

## Referències

* ↑ Mahoney, P.; Smith, T. M.; Schwartz, G. T.; Dean, C.; Kelley, J «Molar crown formation in the Late Miocene Asian hominoids, Sivapithecus parvada and Sivapithecus indicus» (resum) (en anglès). J Hum Evol., 53, 1, 2007, pàg. 61-8.
# Grafton Elliot Smith

Sir Grafton Elliot Smith, FRS (Grafton, Nova Gal·les del Sud, 15 d'agost de 1871 − Broadstairs, Kent, 1 de gener de 1937) fou un anatomista britànic-australià i un proponent de la visió hiperdifusionista de la prehistòria.

## Carrera professional

Smith va néixer a Grafton, Nova Gal·les del Sud. Va assistir a Sydney Boys High School, va ser guardonat amb un títol en medicina de la Universitat de Sydney (Doctor en Medicina en 1895, amb una tesi sobre el cervell anterior dels monotremes) i va desenvolupar un interès en l'anatomia del cervell humà. Tenia una beca de viatge a Cambridge en 1896, després es va catalogar l'ésser humà cerebral, recollida de la Museu Britànic. De 1900-1909 va ser el primer titular de la càtedra d'anatomia a l'Escola de Medicina del Caire i va investigar la cerebrals d'Egipte ian mòmies. Ell va ser el primer estudiós a radiografia una mòmia.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-03-23. [Consulta: 3 setembre 2013].
# Lepétkino

Lepétkino (en rus: Лепеткино) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 78 habitants. Pertany al districte rural de Kozmodemiansk.

## Referències

* ↑ «Деревня АЛДЕЕВО (АЛДИСОЛА)» (en rus). Информационный ресурс Республики Марий Эл «12rus.ru». [Consulta: 12 abril 2016].
# Antonio Folco

Antonio Folco (Torí, 4 d'octubre de 1906 - Carmagnola, 28 de juny de 1983) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1932 i 1937. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1935 i el Giro del Piemont de 1933.

## Palmarès

* 1931
** 1r a la Coppa Val Maira
* 1933
** 1r al Giro del Piemont i vencedor de 2 etapes
** 1r al Giro del Sestriere
** 1r a la Coppa Catene Regina
* 1935
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1932. 44è de la classificació general
* 1933. 11è de la classificació general
* 1935. 14è de la classificació general
* 1936. Abandona (9a etapa)
* 1937. Abandona (11a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 1934. 39è de la classificació general. Darrer classificat

## Referències

* ↑ «FOLCO Antonio». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Antonio FOLCO» (en italià). [Consulta: 22 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Antonio Folco a sitiodeciclismo.net
# Bernat, rei llegendari de Mallorca

Pere Antoni Beuter a la Segunda parte de la crónica general de España (1551), afirmà que les Balears varen pertànyer a Bernat, Rei d'Itàlia i net de Carlemany, i en confià el seu govern a Ermenguer d'Empúries. L'afirmació no es troba avalada per cap font documental medieval coneguda, tret de la demanda d'ajut que els balears formularen a Carlemany el 799 davant els atacs musulmans i un combat naval en aigües balears dirigit per Ermenguer contra la flota musulmana, procedent de Còrsega, l'any 813.
Aquesta llegenda va tenir certa fortuna en la historiografia romàntica i ha donat peu a vincular, sense que tampoc compti amb cap fonament, aquest Bernat amb el personatge d'algunes Rondalles Mallorquines en les que el prototipus del fill bo del rei s'anomena, invariablement, així.

## El text

| « | Aceció mas en este tiempo, que el Emperador Carlos guerreava en Roselló, que en la armada que venia por mar con los mantenimientos para el exercito, y por guarda de la mar venian muchos Mallorquines que fueran echados por los Moros de las islas Baleares, y como las cosas le venian prosperas al Emperador Carlos por tierra, importunaron al Capitan de la flota, que llevasse el armada sobre Mallorca, y quiso Dios que de aquella ganaron todas, y sometieron al señorio del Emperador. Estas pertenecieron despues al Rey Bernardo nieto deste Emperador, hijo de Pipino su primogenito que fuera declarado Rey de la Italia y murió en Milan, por muerte del qual mudandose la succession fue declarado Emperador Ludovico segundo hijo, con el señorio de todas las tierras, escepto la Italia y sus islas que dexo a su nieto Bernardo, como escrive Platina en la vida del papa Leon III. y este Rey Bernardo puso por governador de Mallorca y las otras islas sus vezinas al Conde Armengol de Ampurias, y este rompio y desbarato el armada de los Moros entre Cerdaña y Corcega, y libro de su poder quinientos Christianos que se levavan cativos. | » |
| — Pere Antoni Beuter, Segunda parte de la crónica general de España, cap. XII |||

## Referències

* ↑ Segunda parte de la crónica general de España, segona part, cap. XII, pàg. 63
* ↑ Campaner y Fuertes, Álvaro. La Dominación Islamita en las Baleares. Palma (Mallorca): Miquel Font, editor, 1989. ISBN 84-86366-33-X. Faccimil, original de 1888. pp. 11-14

## Vegeu també

* Imperi Carolingi a les Illes Balears
# Enric IV del Congo

Henrique IV Nteyé a Nkenge (m. 1901) va ser awenekongo (governant titular) del regne del Congo del 1896 al 1901. A la mort d'Álvaro XIV Agua Rosada el 18 de novembre de 1896 el seu hereu natural era el fill petit de Pedro VI; Pedro Mbemba Vuzi Nzinga, fill de la germana del rei difunt, encara era molt jove i la regència fou exercida per un « parent proper » d'Àlvar XIV (el seu germà ?), Henrique Nteyé a Nkenge. Tanmateix Enric IV va morir d'una angina de pit el 23 d'abril de 1901.

## Referències

* ↑ (anglès) & (alemany) Peter Truhart, Regents of Nations, K.G Saur Münich, 1984-1988 ISBN 359810491X, Art. « Costal States / Küstenstaaten », p. 240

## Enllaços externs

* (portuguès) O Reino do Congo: A decadência final do Reino do Congo
# Publicia (cràter)

Publicia és un cràter amb coordenades planetocèntriques de 16.31 ° de latitud nord i 236.16 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 15.79 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el 28 de febrer de 2012 fa referència a Flavia Publicia, verge vestal romana.

## Referències

* ↑ "Publicia (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Worsfold, T. Cato. Kessinger Publishing. History of the Vestal Virgins of Rome, 1997.
# Graftonita

La graftonita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany i dona nom al grup de la graftonita. Rep el seu nom de la localitat on va ser descoberta el 1900, Grafton, a l'estat de Nou Hampshire, Estats Units. Un sinònim poc usat és el de repossita.

## Característiques

La graftonita és un fosfat de ferro, que forma una sèrie de solució sòlida amb la beusita. En el mes de febrer de 2017 l'espècie va ser redefinida, desapareixent el calci, molt poc present anteriorment, i el manganès de la seva fórmula química. Generalment presenta un hàbit massiu, en forma de làmines paral·leles quan apareix en al costat de trifilites o ocasionalment amb altres fosfats primaris en roques pegmatites de granit. Els cristalls ben formats d'aquest mineral són desconeguts. Els cristalls pseudomòrfics d'heterosita formats a partir de "cristalls" de graftonita són fortament prismàtics, d'on es dedueix com és la seva estructura cristal·lina.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la graftonita pertany a «08.AB: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: farringtonita, ferrisicklerita, heterosita, litiofil·lita, natrofilita, purpurita, sicklerita, simferita, trifilita, karenwebberita, sarcòpsid, chopinita, beusita, xantiosita, lammerita, lammerita-β, mcbirneyita, stranskiita, pseudolyonsita i lyonsita.

## Formació i jaciments

És un mineral fosfat de formació primària, és a dir, format quan es va formar la roca, que apareix en complexos pegmatítics de granit. Sol trobar-se associada a altres minerals com: trifilita, litiofilita, sarcòpsid, ferrisicklerita, heterosita, arrojadita, fairfieldita, barbosalita, almandina, zircó, albita, moscovita o biotita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita al Cap de Creus (Alt Empordà), al massís de l'Albera, a Argelers (Rosselló) i al camp de pegmatites de Cotlliure (Rosselló).

## Referències

* ↑ «Graftonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r agost 2014].
* ↑ «Graftonite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 1r agost 2014].
* ↑ U. Hålenius, F. Hatert, M. Pasero, S. J. Mills. «New minerals and nomenclature modifications approved in 2017» (en anglès). Mineralogical Magazine. DOI: 10.1180/minmag.2017.081.022. [Consulta: 16 abril 2017].
* ↑ Bareche, Eugeni. Els minerals de Catalunya: segle XX. Barcelona: Grup Mineralògic Català, 2006, p. 269. ISBN 84-609-9071-0 [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ Keller, Paul; Fontan, François; Velasco Roldan, Francisco; Melgarejo I Draper, Joan Carles «Staněkite, Fe3+(Mn,Fe2+,Mg)(PO4): a new phosphate mineral in pegmatites at Karibib (Namibia) and French Pyrénées (France)». European Journal of Mineralogy, 9, 3, 02-06-1997, pàg. 475–482. DOI: doi:10.1127/ejm/9/3/0475 [Consulta: 20 gener 2024].
* ↑ Christian Berbain, Georges Favreau, Jacques Aymar. Mines et minéraux des Pyrénées-Orientales et des Corbières. Association française de microminéralogie, 2005. ISBN 9782952660105 [Consulta: 21 gener 2024].
* ↑ BERBAIN. C, RILEY. T, FAVREAU. G,. Phosphates des pegmatites du massif des Albères. Ed Association française de Microminéralogie, 2012 [Consulta: 21 gener 2024].
# Fundació Hospital de Sant Pau i Santa Tecla

La Fundació Hospital de Sant Pau i Santa Tecla és una entitat vinculada a un centre sanitari creat el 1465 per la fusió de l'hospital que depenia del municipi i del que depenia de l'Arquebisbat de Tarragona, l'origen del qual es remunta al 1171 amb la donació testamentària de l'arquebisbe Hug de Cervelló i que es trobava fins al 1588 a l'edifici conegut com a Hospital Vell de Santa Tecla. Actualment gestiona l'Hospital de Sant Pau i Santa Tecla de Tarragona. El 2015 aquesta entitat va rebre la Creu de Sant Jordi "per la seva contribució continuada a la salut i al benestar de la ciutat de Tarragona i del seu entorn. Destaca l'atenció a les persones de qualsevol condició, incloses les més desvalgudes, i la seva capacitat d'adaptació a les vicissituds històriques i a les noves necessitats sanitàries i socials".

## Referències

* 1 2 «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 15 entitats». Gencat, 14-04-2015 [Consulta: 15 abril 2015].
# Aminata

Aminata Savadogo (Riga, 9 de gener de 1993), més coneguda com a Aminata, és una cantant letona. Va guanyar el concurs televisiu Supernova 2015 amb la cançó "Love Injected", amb la qual cosa va guanyar el dret de representar a Letònia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2015 a Viena.

## Referències

* ↑ «Uzticamā» (en letó). Ieva, 06-11-2013. Arxivat de l'original el 2015-02-24. [Consulta: 24 abril 2015].
* ↑ «LATVIA: AMINATA SAVADOGO WINS SUPERNOVA 2015 WITH "LOVE INJECTED"». Wiwibloggs.com, 22-02-2015 [Consulta: 22 febrer 2015].
# Millville

«Millville» té aquests significats:
* Millville (Califòrnia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Millville (Delaware), població dels Estats Units a l'estat de Delaware
* Millville (Iowa)
* Millville (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts
* Millville (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
* Millville (Nova Jersey)
* Millville (Ohio)
* Millville (Pennsilvània)
* Millville (Utah)
# Bobsleigh als Jocs Olímpics d'hivern de 2002

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 celebrats a la ciutat de Salt Lake City (Estats Units) es disputaren tres proves de bobsleigh, dues en categoria masculina i una en categoria femenina. Aquesta fou la primera vegada que les dones pogueren competir.
Les proves es realitzaren entre els dies 16 i 23 de febrer a les instal·lacions del Utah Olympic Park. Participaren un total de 195 corredors, entre ells 165 homes i 30 dones, de 34 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 Detalls | Alemanya Alemanya IChristoph Langen Markus Zimmermann | Suïssa Suïssa IChristian Reich Steve Anderhub | Suïssa Suïssa IIMartin Annen Beat Hefti |
| Bobs a 4 Detalls | Alemanya Alemanya IIAndré Lange Enrico Kühn Kevin Kuske Carsten Embach | Estats Units USA ITodd Hays Randy Jones Bill Schuffenhauer Garrett Hines | Estats Units USA IIBrian Shimer Mike Kohn Doug Sharp Dan Steele |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 Detalls | Estats Units USA IJill Bakken Vonetta Flowers | Alemanya Alemanya ISandra Prokoff Ulrike Holzner | Alemanya Alemanya IISusi Erdmann Nicole Herschmann |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Estats Units | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Suïssa | 0 | 1 | 1 | 2 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Enllaços externs

* (anglès) 2002 Resultats dos homes
* (anglès) 2002 Resultats quatre homes
* (anglès) 2002 Resultats dues dones
# Publications of the Astronomical Society of the Pacific

Publications of the Astronomical Society of the Pacific (abreujat PASP) (Publicacions de la Societat Astronòmica del Pacífic) és una revista científica d'edició mensual, que publica articles sobre recerques, instrumentació, avanços tècnics i resums de dissertacions sobre astronomia. És publicada per la Premsa de la Universitat de Chicago.
És administrada per la Astronomical Society of the Pacific (Societat astronòmica del Pacífic), i ha estat publicada mensualment des de 1899 fins al present (excepte un nombre, que es va perdre a causa del terratrèmol de Sant Francisco de 1906, i va haver de ser reimprès després), període en el qual ha comptat amb només vuit redactors en cap: La seva presidenta és Paula Szkody.
| Paula Szkody | 2005 | - |
| Anne Cowley i David Hartwick | 1998 | 2005 |
| Howard Bond | 1991 | 1997 |
| D. Harold McNamara | 1968 | 1991 |
| Katherine Kron | 1961 | 1968 |
| William Bidelman | 1956 | 1961 |
| Seth Nicholson | 1943 | 1955 |
| Robert G. Aitken | 1898 | 1942 |
| Edward Holden | 1889 | 1898 |
Juntament amb Astrophysical Journal, Astronomical Journal, Astronomy and Astrophysics i Monthly Notices of the Royal Astronomical Society és una de les revistes principals en temes de recerca astronòmica.

## Referències

* 1 2
# Glaresis

Glaresis és un gènere de coleòpters polífags de la família dels glarèsids, família estretament relacionada amb els escarabèids. Malgrat que els seus membres es presenten en zones àrides i sorrenques de tot el món (excepte Austràlia), només s'han recollit adults nocturns atrets per la llum artificial i la resta de la biologia dels Glaresis encara és desconeguda. Alguns fan so per estridulació. Són coleòpters petits, 2½–6 mm de llargada el seu color varia de bronzejat a marró fosc.

## Taxonomia

* Glaresis alfierii
* Glaresis arenata
* Glaresis beckeri
* Glaresis canadensis
* Glaresis carthagensis
* Glaresis cartwrighti
* Glaresis ceballosi
* Glaresis celiae
* Glaresis clypeata
* Glaresis confusa
* Glaresis contrerasi
* Glaresis dakotensis
* Glaresis desperata
* Glaresis ecostata
* Glaresis exasperata
* Glaresis foveolata
* Glaresis freyi
* Glaresis fritzi
* Glaresis frustrata
* Glaresis gineri
* Glaresis handlirshci
* Glaresis hispanus
* Glaresis holmi
* Glaresis howdeni
* Glaresis impressicollis
* Glaresis inducta
* Glaresis kocheri
* Glaresis koenigsbaueri
* Glaresis longisternum
* Glaresis lomii
* Glaresis mandibularis
* Glaresis maroccana
* Glaresis mauritanica
* Glaresis medialis
* Glaresis mendica
* Glaresis methneri
* Glaresis minuta
* Glaresis namibensis
* Glaresis penrithae
* Glaresis oxiana
* Glaresis pardoi
* Glaresis pardoalcaidei
* Glaresis phoenicis
* Glaresis porrecta
* Glaresis quedenfeldti
* Glaresis rufa
* Glaresis texana
* Glaresis tripolitana
* Glaresis villiersi
* Glaresis walzlae
* Glaresis zarudniana

## Referències

* ↑ Mary Liz Jameson. "Glaresidae", in Ross H. Arnett, Jr. and Michael C. Thomas, American Beetles (CRC Press), 2001), vol. 2

## Enllaços externs

* Browne et al., Glaresis from the Tree of Life.
# Gafat

El gafat és una llengua etiòpica extinta que va ser parlada, abans de la seva substitució per l'amhàric, a les vores del riu Abbai fins a la dècada dels 1960 i de la qual no es disposa sinó d'una molt escassa documentació: una traducció moderna (segles xvii-xviii) del Càntic dels càntics i les informacions fornides per quatre informadors ancians al etiopicista Wolf Leslau durant la seva visita a la zona l'any 1947.
El gafat és classificat, ensems amb el soddo o kistane, dins el grup n, branca de l'etiòpic meridional exterior.

## Bibliografia

* Bruce, James (1804) Travels to Discover the Source of the Nile, In the Years 1768, 1769,1770, 1771, 1772 and 1773. 2a ed. Edinburg [vol. 2, p. 491-499: "Vocabulary of the Amharic, Falashan, Gafat, Agow and Tcheretch Agow languages"; vol. 7, làmina III: text gafat del Càntic dels càntics].
* Tilstone Beke, Charles (1846) "On the languages and dialects of Abyssinia and the countries to the south", in Proceedings of the Philological Society 2. Londres: p. 89-107.
* Leslau, Wolf (1944) "The position of Gafat in Ethiopic", Language 20, p. 56-65.
* Leslau. Wolf (1945) Gafat Documents. Records of a South-Ethiopic Language. Grammar, Text and Comparative Vocabulary. American Oriental series, no. 28. New Haven.
* Leslau, Wolf (1956) Étude descriptive et comparative du gafat (éthiopien méridional). Collection Linguistique de la Societé de Linguistique de Paris LVII París: C. Klincksieck.
* Praetorius, Franz (1879) Die amharische Sprache. Halle: p. 13-14.
* Ludolf, Hiob Historia Aethiopica. Francofurti ad Moenum. [tres frases en gafat acompanyades de la traducció al llatí: cap. 10, §60].

## Enllaços externs

* Entrada Gafat a l'Ethnologue
Llengües semítiques :
Llengües semítiques occidentals i centrals :
# Scinax littoralis

Scinax littoralis és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax littoralis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Hannibal TV

Hannibal TV és la primera cadena de televisió privada que es va fundar a Tunísia. El 2003 el govern va donar llum verda a la creació de cadenes privades de ràdio i televisió. La primera (i per ara única) televisió privada per satèl·lit fou Hannibal TV, oberta el 13 de febrer del 2005 a Tunis. El director (2006) és Larbi Nasra. Emet en llengua àrab pels satèl·lits Arabsat 3A (26.0°E), i Nilesat 102 (7.0°W).
# Micah Downs

Micah Philip Downs (nascut el 8 de setembre de 1986 a Kirkland, Washington, EUA) és un jugador de bàsquet professional estatunidenc que juga en la posició d'aler.

## Trajectòria esportiva

L'aler nord-americà de 2.03 metres d'alçada es va formar a la Universitat de Kansas i més tard va marxar a l'equip de la Universitat de Gonzaga, passant dos anys en cada equip.
El 2009 amb el KK Zadar va jugar 5 partits a l'Eurocup, amb 11 punts i 3,6 rebots de mitjana per partit en 21 minuts. A la Lliga Adriàtica els seus números han estat inferiors en els 19 partits que va disputar. Va aconseguir 7,6 punts de mitjana amb 3,3 rebots en 18 minuts. Per la seva banda a Bèlgica anotava de mitjana més de 12 punts per partit.
La temporada 2009-2010 va jugar al Passe-Partout Leuven Bears de la Belgian Ethias League i al KK Zadar de lliga Adriàtica de bàsquet. Amb l'equip belga va fer 12.4 punts per partit i 3.6 rebots. Per la seva banda amb l'equip croat va poder disputar diversos partits de l'Eurolliga de bàsquet on feu 11 punts per partit, mentre en el campionat croat feia 7.6 punts per partit.
L'estiu de 2010 signà pel Club Baloncesto Atapuerca de la LEB.
L'estiu de 2011 va signar pel Bàsquet Manresa, en la temporada anterior va destacar en gran manera en les files del Club Baloncesto Atapuerca amb el qual va arribar fins a la final per l'ascens a l'ACB. L'aler nord-americà va arribar a l'Adecco Or com a substitut de Spencer Gloger i va acabar sent un dels "tres" més determinants de la competició.

## Característiques

Jugador important en el joc col·lectiu, molt treballador en ambdós costats de la pista i que posseeix, tot i la posició en què juga, un bon tir exterior. Està dotat d'un portentós salt, i és un jugador molt espectacular que realitza mats de gran plasticitat i explosivitat.

## Referències

* ↑ Micah Downs substituirà Spencer Gloger
* ↑ Andreu Casadevall comptarà aquesta tarda amb l'aler americà, recuperat d'una lesió a la cama.
* ↑ Downs matxaca sobre Fran Vázquez

## Enllaços externs

* Fitxa a ACB.COM Arxivat 2012-11-05 a Wayback Machine.