OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stewie Griffin

Stewart Gilligan Griffin, més conegut com a Stewie Griffin, és un personatge fictici de la sèrie nord-americana Family Guy. El personatge, un nen molt precoç que actua com a adult, va començar la sèrie com un sociòpata megalomaníac, inicialment obsessionat per la violència, el matricidi i la dominació mundial, encara que en les últimes temporades ha prescindit d'aquestes dues últimes.
És fill de Peter i Lois Griffin i té un any d'edat, sent el germà menor de Chris i Meg. També té una relació especial amb Brian, el gos de la família.
L'actor i creador de la sèrie Seth MacFarlane és l'encarregat de posar-li veu des de la primera temporada.
Stewie és considerat com un personatge de trencament, i la revista Wizard l'ha posicionat en el lloc 95 com el malvat més gran de tots els temps.
Tot i tenir un any d'edat, és un nen prodigi amb una psique sofisticada i parla perfecte amb un accent lleugerament anglès. En l'episodi Chitty Chitty Death Bang de la primera temporada va celebrar el seu primer aniversari, encara que segueix tenint la mateixa edat des de llavors, fet que no és impediment perquè assisteixi a preescolar. Malgrat el seu enteniment, es comporta com qualsevol nen de la seva edat: li agrada Els Teletubbies, quan Peter juga amb ell al joc de "Cu, cu, no estic" es creu que ha desaparegut de cop i volta, parla amb el seu os de peluix Rupert com si fos un ésser viu, i no té idea de com s'usa el vàter.
MacFarlane va declarar sobre el seu personatge que Stewie ve a representar la independència d'un infant a través dels ulls d'un adult. D'acord amb la física dels dibuixos animats no és de sorprendre que mogui objectes més pesats que ell mateix o la seva destresa a l'hora d'usar armes de foc igual que la seva capacitat per parlar.

## Referències

* ↑ The Wizard Staff «The 100 Greatest Villains of All Time» (en anglès). Wizard Magazine, 177, 01-07-2006, pàg. 86.
* ↑ Putin parody appears in Family Guy Telegraph. Retrieved March 7, 2012 (anglès)
# Coalició de Forces Alternatives per la Pau i la Democràcia a Etiòpia

La Coalició de Forces Alternatives per la Pau i la Democràcia a Etiòpia (Coalition of Alternative Forces for Peace and Democracy in Ethiopia CAFPDE) fou una aliança de partits polítics d'oposició d'Etiòpia organitzada per participar en les eleccions de l'assemblea constituent celebrades el juny de 1994. Finalment la majoria dels candidats de la CAFPDE (i del Front d'Alliberament Oromo) van decidir boicotejar les eleccions i així el governant Front Democràtic Revolucionari Popular Etíop va aconseguir 484 de 547 escons; les eleccions foren considerades no obstant lliures pels observadors internacionals. La coalició es va reorganitzar sota el nom de Moviment Nacional Democràtic d'Etiòpia per a les eleccions legislatives del 1995 però altre cop finalment es va imposar el boicot i el Front Democràtic Revolucionari Popular Etíop va aconseguir 483 escons (de 548).

## Referències

* Història d'Etiòpia
# Som.cat

* No s'ha de confondre amb Som Ràdio.
Som.cat (també anomenada Ràdio SOM o Som Ràdio) fou una emissora de ràdio en català que tenia per objectiu "transmetre els valors de la nació catalana en l'àmbit de la llengua, la cultura, l'economia, l'empresa i la política". Va néixer arran d'una iniciativa de Fabià Rubio, un dels patrons de l'Institut Nova Història. Estava formada per diversos programes de caràcter sobiranista, entre els quals un espai on el Cercle Català de Negocis hi era present cada dia amb el seu discurs econòmic.
Començà les emissions en proves el 31 d'agost de 2010 i les regulars el 9 de setembre del mateix any. El seu eslògan era "Som ràdio, som la teva veu". Vuit mesos després d'iniciar les emissions, el 27 de març del 2011 va tancar degut a les "persistents i innumerables extorsions", i els "sabotatges del senyal FM i d'Internet" i les "amenaces de tancament, denúncies amb les seves corresponents multes impagables i la falta de suport econòmic en general", segons afirmaven en un comunicat. L'emissora va haver de fer front a acusacions que l'associaven amb Solidaritat per la Independència i la titllaren d'una "emissora il·legal".
El 25 de febrer de 2012 des del Twitter de Som Ràdio es va anunciar que l'emissora tornaria a emetre a partir del 27 de març de 2012.

## Freqüències

Ràdio analògica terrestre
* 94.2 FM: Barcelonès i Maresme.
* 94.4 FM: Baix Llobregat.

## Referències

* 1 2 «La nova emissora som.cat comença a emetre en l'àrea metropolitana de Barcelona». VilaWeb, 31-08-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-01. [Consulta: 31 agost 2010].
* 1 2 «Comença a emetre en proves Ràdio SOM, impulsada pel CCN». Racó Català, 03-09-2010. [Consulta: 3 setembre 2010].
* 1 2 «Es presenta Som Ràdio, una emissora independentista». Comunicació 21, 09-09-2010. Arxivat de l'original el 2010-09-21. [Consulta: 14 octubre 2010].
* ↑ Varona, Rosa. «Som Ràdio cierra emisiones esta semana» (en castellà). La Vanguardia, 22-03-2011. [Consulta: 22 juny 2011].
* ↑ «Plega Som Ràdio, l'emissora independentista». directe!cat, 22-03-2011. Arxivat de l'original el 2011-03-27. [Consulta: 22 juny 2011].
* ↑ «Som.Cat nega ser una “ràdio pirata”». Avui, 16-09-2010. [Consulta: 22 juny 2011].
* ↑ Missatge de Twitter de la reobertura de Som Ràdio i Som.cat

## Vegeu també

* Llista d'emissores de ràdio en català
# Hirtacina

Irtakina o Yrtakina (en grec antic Υρτακίνα) va ser una ciutat al sud-oest de l'illa grega de Creta, que segons Claudi Ptolemeu i Esteve de Bizanci estava situada al sud-est de Polirrènia i a l'oest de Lappa. Escílax de Carianda diu que era al sud de l'illa, i al sud del temple d'Àrtemis Dictínia en un districte anomenat Pergàmia. Estaria situada situada entre els pobles actuals de Temenia i Papadiana.
Les seves ruïnes són al turó de Kastri i inclouen part de les muralles ciclòpies als costats nord i oest d'uns 500 metres de longitud. Els altres costats eren protegits per un tallat de la muntanya. S'observa la dificultat que hi havia per accedir a la porta d'entrada, ja que la única entrada tenia al seu interior diverses muralles en forma de passadissos per on havia de passar l'enemic en cas de voler entrar a la ciutat.
El 1939, Theophanidis va fer-hi excavacions al temple de Pan.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hyrtacina». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 14 gener 2021].
# Carlo Annovazzi

Carlo Annovazzi (Milà, 24 de maig de 1925 - Milà, 10 d'octubre de 1980) fou un futbolista italià de la dècada de 1950.
Fou 17 cops internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia amb la qual participa al Mundial de 1950.
Pel que fa a clubs, destacà a AC Milan i Atalanta BC.

## Referències

* ↑ «Annovazzi, Carlo» (en italian). FIGC.it. Arxivat de l'original el 21 de gener 2017. [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ «Capitani» (en italià). FIGC. Arxivat de l'original el 3 de maig 2016. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «Carlo Annovazzi» (en italian). magliarossonera.it. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 16 novembre 2016].
* 1 2 «A.C. Milan Hall of Fame: Carlo Annovazzi». A.C. Milan. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ «Annovazzi, Carlo» (en italian). EnciclopediaDelCalcio.it. [Consulta: 16 novembre 2016].
* ↑ Carlo Annovazzi a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cap del Pinar (Son Servera)

El Cap del Pinar o Cap des Raix és un cap que fa de partió entre els termes municipals de Son Servera i Capdepera, a Mallorca.

## Referències

* ↑ «Cap del Pinar (Son Servera)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Barbus microterolepis

Barbus microterolepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Etiòpia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Skyline (Alabama)

Skyline, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Skyline tenia 843 habitants, 323 habitatges, i 251 famílies La densitat de població era de 84,1 habitants/km².
Dels 323 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,6% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 19,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones hi havia 98,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.250 $ i la renda mediana per família de 31.985 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.026 $ mentre que les dones 20.341 $. La renda per capita de la població era de 12.780 $. Aproximadament el 9,4% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Skyline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Skyline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Clorina

* No s'ha de confondre amb No s'ha de confondre amb el gas tòxic clor, que en texts anglesos es diu chlorine.
La clorina és un compost orgànic macrocíclic i heterocíclic aromàtic, que consisteix en un conjunt de quatre anells de pirrole, un dels quals està en forma reduïda, units per quatre enllaços metino (= CH-). És un anàleg estructural de la porfirina. Fa part del grup dels organoclorats.
La clorina, a través dels seus àtoms de nitrogen, és capaç d'enllaçar-se amb un àtom de metall com el magnesi forma la clorofil·la i constitueixen el pigment fotosensible present en els cloroplasts. Els bacteris fotosintètics posseeixen un compost similar a la clorina, però que conté dos anells de pirrole reduït. Aquest compost rep el nom de bacterioclorina.
Hi ha les clorines (c, d i e) que presenten un anell de pirrol reduït; bacterioclorines (a i b) que en presenten dos; i isobacterioclorines (g) que també presenten dos anells de pirrol reduïts, però disposat de manera diferent.
La clorina es un compost relacionat amb la fotosíntesi, que es fa servir certes teràpies contra tumors i que, malgrat el que pugui suggerir el seu nom, no conté clor. La clorina e6 té un paper en la visió nocturna.

## Referències

* ↑ Moss, Gerard P. «Nomenclature of tetrapyrroles. Recommendations 1986» (en anglès). European Journal of Biochemistry, 178, 2, 01-12-1988, pàg. 277–328. DOI: 10.1111/j.1432-1033.1988.tb14453.x. ISSN: 0014-2956.
* ↑ Nonell i Marrugat, Santiago. «De la fotoquímica a la fotomedicina». A: Fronteres de la ciència : actes del curs que fou impartit a la XXV Universitat Catalana d'Estiu a Prada de Conflent, del 16 al 26 d'agost de 1993. 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catamlans, 1997, p. 121. ISBN 84-7283-371-2.
* ↑ Overmann, Jörg; Garcia-Pichel, Ferran. «The Phototrophic Way of Life». A: The Prokaryotes (en anglès). Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 2013, p. 203-257. DOI 10.1007/978-3-642-30123-0_51. ISBN 978-3-642-30122-3.
* ↑ Gámez García, Andrés; et alii. «Pigments fotosintètics bacterians i captació d'energia lumínica». Universitat de Girona, 18-03-2016. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ «Un tractament contra el càncer està donant als pacients visió nocturna». Diari Més, 09-02-2020.
# Sispony

Sispony és un nucli de població del Principat d'Andorra situat a la parròquia de la Massana. L'any 2017 tenia 872 habitants.
Al carrer major es troba la Casa Rull, una casa del segle xvii transformada en museu d'una casa i família típica andorrana del segle xix i principis del segle xx.
Atès que es troba només a un parell de quilòmetres de la localitat de la Massana, el passeig fins a Sispony és un dels predilectes dels turistes que s'allotgen a la capital de la parròquia. Aprofitant l'ocasió es pot arribar fins a Escàs i els Plans, on els xalets moderns i les antigues cases pairals formen un original nucli urbà. Cal destacar la inalterable tranquil·litat i també la meravellosa vista panoràmica que es pot contemplar des del poble. Si sou amants de les excursions a peu, us recomanem el passeig fins als Cortals de Sispony (1644m. d'alt.) i la Serra d'Enclar, lloc pintoresc d'on es veu un bell panorama. Un camí permet arribar a la collada de Muntaner (2078m. d'alt.), a la frontera, al costat del pic Enclar (2388m. d'alt.), el qual domina el poble urgellenc d'Ós de civís. També podeu fer l'ascensió al Pic de Carroi (2334m. d'alt) amb magnífiques vistes sobre la vall i fins a Andorra la Vella. Sispony celebra la seva Festa Major per Sant Joan. La capella, dedicada al patró local, fou restaurada fa pocs anys i és del segle xvii. Conserva un preciós retaule barroc. A Sispony també es troba la Casa Rull. Aquesta casa fou una de les cases més riques de la parròquia de la Massana. A les societats tradicionals pirinenques, com l'andorrana, les cases ho són tot, apleguen el concepte de família i patrimoni i es converteixen en els elements principals de l'organització social. Va ser reconvertida en museu per explicar la forma de vida d'una família benestant de l'època.

## Referències

* ↑ «Sispony». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Població per poble». Departament d'Estadística d'Andorra. Arxivat de l'original el 14 de novembre 2016. [Consulta: 30 novembre 2010].
* ↑ «Museus d'Andorra». Portal Turístic d'Andorra. Andorra Turisme. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2011. [Consulta: 2 desembre 2010].
# Hugo Broos

Hugo Broos (10 d'abril de 1952) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1986. Tingué una llarga carrera com a entrenador, dirigint, entre d'altres, a la selecció del Camerun.

## Referències

* ↑ (anglès) Club Brugge website – Broos bio Arxivat 12-3-2007 a Wayback Machine.
* ↑ «Hugo Broos is not going to Romania» (en dutch). sporza.be, 02-06-2008 [Consulta: 20 gener 2018]. Arxivat 5 de juny 2008 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-06-05. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ «Belgium's Hugo Broos is named as Cameroon's new coach», 13-02-2016.
* ↑ «Afcon 2017: Cameroon coach Hugo Broos pays tribute to '23 friends'», 06-02-2017.
# Carlo Antonio Testore

Carlo Antonio Testore (Milà, 1687 - 1765) fou un lutier milanès.
Era fill del primer membre de la família Testore, Carlo Giuseppe Testore, també un destacat luthier, i va treballar al taller de la família sota el signe de l'Àguila al carrer Contrada Longa de Milà. La mà d'obra i aparença dels seus instruments es considera rugosa, però la qualitat tonal és excel·lent. Una dels seus contrabaixos era propietat i l'interpretava el notable baixista Giovanni Bottesini. Així com també Jiří Panocha del "Quartet Panocha" actuava amb un violí de 1743 de Carlo Antonio Testore. Va ser prolífic i més actiu com a luthier entre 1715 i 1745. Els seus violoncels són molt apreciats.

## Referències

* ↑ "Violin Price Histories". Violin Advisor. Archived from the original on 17 juliol 2011. Consultat 30 desembre 2011.
* ↑ "The Panocha Quartet". Archived from the original on 26 abril 2012. Consultat 30 desembre 2011.
* ↑ The Hawley collection of violins: with a history of their makers. Lyon & Healy. 1904. p. 91.
# Mas Ullastre

El Mas Ullastre és una masia al veïnat d'Ullastre, al sud-oest del nucli urbà de la població de Sant Climent Sescebes (Alt Empordà), a uns vuit-cents metres de distància del poble. El mas és a la banda de migdia del petit nucli. del municipi de inclosa en

## Arquitectura

Aquest mas, catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, és de planta més o menys rectangular format per quatre grans cossos adossats, amb les cobertes de dues vessants de teula i, actualment, força rehabilitat per adaptar-lo a les necessitats del nou ús. La construcció, tot i que amb diverses parts del parament arrebossades i pintades, està bastida en pedra desbastada disposada regularment i lligada amb morter. La part més originària de la construcció es correspon amb els dos cossos centrals, el principal distribuït en dues plantes i el secundari en un únic nivell. El principal presenta les obertures rectangulars, amb el portal d'accés emmarcat en pedra desbastada i la llinda reformada en maons. Al pis, les obertures són rectangulars i presenten les llindes de fusta. Del cos secundari destaquen les dues arcades de mig punt bastides en pedra desbastada, de les quals una ha estat transformada en finestral. Aquesta part de la façana presenta un gran porxo adossat de nova construcció. Al bell mig dels dos cossos centrals hi ha un contrafort de pedra que reforça les estructures. A l'extrem de llevant del mas hi ha adossat un altre cos rectangular amb coberta de dues aigües i bastit en pedra, mentre que a la banda de ponent, el cos està arrebossat i pintat i és de factura més moderna. A l'interior de la part més antiga de la construcció, destaquen estances cobertes amb voltes rebaixades amb llunetes, que conserven perfectament l'encanyissat original. També hi ha estances cobertes amb embigats de fusta.
A escassa distància del mas hi ha un pou de planta circular amb teulada d'un sol vessant, tot i que restituïda.

## Història

El veïnat d'Ullastre, a uns 800 metres de Sant Climent, era una antiga possessió del monestir de Sant Pere de Rodes. Actualment, està format per un grup de masies escampades que daten dels segles XVII-XIX, com el Mas Navara.
La primera documentació que es registra d'Ullastre és del segle X com a possessió del monestir amb els noms de villa Oleastri (any 974), Oleastrum (any 982) i villa Oleastri (any 990). El 1362 hi ha al·lusió al mansum de Oylastre.
En el cas del mas Ullastre hom pot dir que és una masia construïda vers el segle xviii amb reformes i ampliacions posteriors. A finals del segle xx va ser reconvertida en el Restaurant Ullastre.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Mas Ullastre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Som

* Per a altres significats, vegeu «Som (desambiguació)».
El som és la moneda de les repúbliques centreasiàtiques del Kirguizstan i l'Uzbekistan. El mot som vol dir "pur" en moltes llengües turqueses, i en aquestes monedes s'aplica en el sentit d'"or pur". De fet, el nom del somoni (moneda del Tadjikistan) també té el mateix origen.
El ruble soviètic era anomenat som a les repúbliques socialistes soviètiques del Kazakhstan, del Kirguizstan i de l'Uzbekistan.

## Vegeu també

* Som kirguís
* Som uzbek
Viccionari
# Múm

Múm és un grup de música experimental originat l'any 1997 a Islàndia. La seva música es caracteritza per unes veus suaus i melòdiques, nombrosos efectes electrònics i l'ús d'instruments poc convencionals. El grup ha patit diversos canvis de formació durant la seva trajectòria.

## Història

El grup va ser format l'any 1997 com un duo, els membres del qual eren Gunnar Örn Tynes i Örvar Þoreyjarson Smárason. Poc després es van unir a la banda les bessones Gyða i Kristín Anna Valtýsdóttir.
L'any 2000 es va publicar el seu primer àlbum (Yesterday Was Dramatic-Today is OK), i el 2002 va sortir a la venda el seu segon treball (Finally We Are No One). Aquest mateix any Gyða Valtýsdóttir va deixar la banda per reprendre els seus estudis. La seva germana Ásthildur va assolir el lloc de cantant durant la gira que s'havia planejat, i poc després, Ásthildur i Kristín Valtýsdóttir van deixar la banda. Com a conseqüència es van incorporar a la banda Ólöf Arnalds i la nova cantant Hildur Guðnadóttir.
El 2004 van llençar el seu tercer àlbum (Summer Make Good) i el 2006 el seu quart LP (Go Go Smear The Poison Ivy).
El seu últim disc fins avui, Sing Along To Songs You Don't Know, va ser gravat durant 2008 i va sortir al mercat el 24 d'agost de 2009. 149 còpies fetes a mà van sortir a la venda només durant la seva gira pels Estats Units i Canadà.

## Membres

* Gunnar Örn Tynes
* Örvar Þóreyjarson Smárason
* Ólöf Arnalds
* Hildur Guðnadóttir
* Sigurlaug Gisladóttir
* Samuli Kosminen
* Eiríkur Orri Olafsson

## Discografia
### Àlbums

* Yesterday Was Dramatic - Today Is OK (2000)
* Finally We Are No One / Loksins Erum Við Engin [Versió islandesa] (2002)
* Summer Make Good (2004)
* Go Go Smear The Poison Ivy (2007)
* Sing Along To Songs You Don't Know (2009)

### EPs

* The Ballað of the Broken Birdie Records (TMT, 2000)
* Dusk Log (Fat Cat Records, 2004)
* The Peel Session (Fat Cat Records, 2006) (Maida Vale 4 Studio 2002)

### Singles

* "Green Grass of Tunnel" (Fat Cat Records, 2002)
* "Nightly Cares" (Fat Cat Records, 2004)
* "They Made Frogs Smoke 'til They Exploded" (Fat Cat Records, 2007)
* "Marmalade Fires" (Fat Cat Records, 2007)

## Referències

* ↑ Biografia no oficial de múm
* ↑ Web oficial de múm

## Enllaços externs

* Web Oficial
* Web de fans
# Casa Felip (Calaf)

La Casa Felip és un habitatge del municipi de Calaf (Anoia) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos, al qual s'accedeix a través d'un porxo amb dues arcades de mig punt. La façana, construïda en pedra saulonenca ben treballada i ben escairada, presenta ornamentació esculpida a la balconada central del primer pis.

## Història

Gairebé no hi ha notícies escrites sobre aquesta casa. Degué ésser construït al segle xvii o XVIII, i és un edifici d'època barroca bé que amb decoració encara de tipus renaixentista. Actualment està molt malmesa, perquè s'han habilitat al seu interior diversos habitatges, sense respectar en absolut la primitiva estructura de la casa. Cal dir però, que, almenys la façana, serà restaurada pròximament.

## Referències

* 1 2 «Casa Felip». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].