OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ato

Ato, formalment Llet Ato, és una empresa catalana dedicada a l'explotació làctica. La seva producció és a Vidreres i els productes que comercialitza són llet, nata, mantega i beixamel.
Actualment la societat limitada Llet Ato és participada en un 60% per Natura Llet, una societat limitada participada per set grups ramaders catalans: SAT Sant Mer, de Vilademuls; Can Costa de Manol, de Lladó; Mas Guri, de Cassà de la Selva; Granja el Trèvol, de Vilobí d'Onyar; Can Bes, de Salitja; Mas la Coromina, de la Vall d'en Bas; i la Granja Sant Josep d'Almacelles. El 40% restant el té Corporación Alimentaria Peñasanta, empresa asturiana que posseeix marques com Central Lechera Asturiana i Larsa. El 9 d'octubre del 2012 el president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas va inaugurar la nova planta a Vidreres, que representa una inversió de 30 millions d'euros. Forma part d'un moviment informal d'empreses com també Aigua de Ribes que defensen la cultura i la llengua catalanes.

## Referències

* ↑ Comas, Ure «Una empresa familiar darrere ATO. Aquest mas de Salitja és una de les set granges catalanes que subministren llet a ATO Natura i una de les que aposten per la diversificació». El Punt Avui, 1 octubre 2013 (2013-10-01), pàg. 12 [Consulta: 13 agost 2014 (2014-08-13)].
* ↑ Bosch, Imma «Una llet amb traçabilitat La fàbrica Ato de Vidreres ha substituït la llet tradicional per una altra que es diu Ato Natura i que prové de sis granges gironines i una de Lleida, que són les propietàries de la marca». El Punt, 28 març 2010 (2010-03-28) [Consulta: 13 agost 2014 (2014-08-13)]. «Segons els responsables de la societat, l'Ato Natura és un tipus de llet «nutricionalment molt més rica que la llet normal i amb valors de sanitat molt superiors perquè doblem el contingut natural d'Omega 3, augmentem un 20% els greixos insaturats i en disminuïm els saturats»»
* ↑ Gonzalo, Jordi «Ato inaugura instal·lacions reivindicant la seva catalanitat. L'empresa lletera s'erigeix en l'única “absolutament catalana” i demana que se li reconegui aquest fet». El Punt Avui, 9 octubre 2012 (2012-10-09), pàg. 39 [Consulta: 13 agost 2014 (2014-08-13)]. «La reivindicació de la catalanitat de l'empresa va acabar amb un prec cap a la Generalitat, aprofitant la presència del seu president: “Llet Ato no demana subvencions, sinó el reconeixement com a empresa catalana”, va concloure Pont.»
* ↑ Redacció «Llet Ato inverteix 30 milions d'euros per ampliar i modernitzar la planta de Vidreres». El Punt Avui (L'Econòmic), 13 octubre 2012 (2012-10-13) [Consulta: 13 agost 2014 (2014-08-13)]. «En l'acte d'inauguració, el president d'Ato va recordar l'origen de l'empresa, “fundada el 1970 per una família catalana de soca-rel, la família Balcells”, i va fer un repàs de la història de l'empresa, que ara té una “majoria de capital català”.»
* ↑ Mose, Jörg. Katalonien zwischen Separatismus und Transnationalisierung (Catalunya entre septaratisme i transnationalització) (en alemany). Münster: Ed. Lit Verlag, 2014, p. 195. ISBN 9783643122834.

## Enllaços externs

* Pàgina web d'Ato
# Gelabert

«Gelabert» té aquests significats:
* Gelabert (cognom), cognom català d'origen germànic
* Toponímia:
** Gelabert (Riner), masia al municipi de Riner a la comarca del Solsonès
** El Gelabert, masia al municipi de les Masies de Roda (Osona)
** Casa-fàbrica Gelabert, fàbrica al barri del Raval de Barcelona
* Biografies:
** Gelabert o Guislabert II de Barcelona (segle xi), vescomte de Barcelona
** Alfons Gelabert Buxó (Girona, ? - 1897), pintor deixeble de Coutre a París
** Andreu Gelabert
** Antoni Gelabert Massot (Palma, 1877), pintor mallorquí
** Antoni Gelabert Amengual (Santa Maria del Camí, 1921 - Palma, 1956), ciclista mallorquí
** Cesc Gelabert o Francesc Gelabert i Usle (Barcelona, 1953), ballarí i coreògraf català
** Dàmaris Gelabert, cantautora de cançons infantils
** Fructuós Gelabert i Badiella (Gràcia, 1874 - Sants, Barcelona, 1955), director, guionista, operador de càmera i productor cinematogràfic
** Juan Gelabert Margüello (Capdepera, 1972), futbolista mallorquí que ocupava la posició de defensa
** Pepeta Gelabert o Pepita Gelabert, actriu de teatre catalana dels anys 1920-50
** Josep Gelabert i Rincón (El Morell, Tarragonès, 1859 - Llagostera, Gironès, 1936), prevere, pintor, geòleg i publicista català
** Miquel Gelabert Bordoy (Felanitx, Mallorca, 1954), actor
** Sebastià Gelabert Riera (Manacor, 1715-1768), pagès, dramaturg, poeta i glosador popular mallorquí
* Empreses i companyies
** Gelabert/Azzopardi, companyia de dansa contemporània creada i dirigida pels ballarins Cesc Gelabert i Lydia Azzopardi
# Cartes del paisatge

Les cartes del paisatge són instruments de concertació d'estratègies entre els agents públics i els privats, aplicables a escala local, supramunicipal o comarcal, per tal de dur a terme actuacions de protecció, gestió i ordenació del paisatge, que tinguin per objectiu mantenir-ne els seus valors.
Les cartes es concreten mitjançant la signatura pública d'un document on s'estableixen els compromisos que adopten cadascuna de les parts signants en favor del paisatge i el calendari per assolir els objectius. Aquest tipus d'instrument s'ha demostrat útil en altres països, en contextos similars als nostres.
Les cartes del paisatge, que tenen un protocol per a la seva realització obra del Departament de Territori i Sostenibilitat, compten amb el seguiment de l'Observatori del Paisatge, que vetlla perquè siguin coherents amb els catàlegs de paisatge dels seus àmbits d'actuació.

## Continguts de les cartes del paisatge

El Decret 343/2006, de 19 de setembre, pel qual es desenvolupa la Llei 8/2005, de 8 de juny, de protecció, gestió i ordenació del paisatge, i es regulen els estudis i informes d'impacte i integració paisatgística, estableix quins han de ser els continguts de les cartes del paisatge.
En primer lloc una diagnosi de les dinàmiques del paisatge; a continuació, la definició d'objectius de qualitat paisatgística a assolir a l'àmbit de la carta i que han des ser coherents amb els inclosos al catàleg; i, finalment, l'elaboració d'un programa de gestió en el que es concretin les accions específiques que han d'emprendre els diversos agents, i en el qual ha de quedar garantida la participació ciutadana.

## Desenvolupament de cartes del paisatge

Al Principat s'han completat diverses cartes del paisatge. Es tracta de les de l'Alt Penedès (impulsada per Terra Vitium, el Consell Comarcal i la Generalitat); el Berguedà (Consell Comarcal i Generalitat); Vall de Camprodon (Mancomunitat de la Vall de Camprodon, Observatori del Paisatge i Generalitat), Alt Empordà (Consell Comarcal, Diputació de Girona, Observatori del Paisatge i Generalitat) i la del Priorat (impulsada pel Consell Comarcal, l'Observatori del Paisatge i la Generalitat).
Estan en fase de desenvolupament les cartes de la Vall del Tenes, al Vallès Oriental (impulsada per la Mancomunitat de la Vall del Tenes, l'Observatori del Paisatge i la Generalitat); la de la conca de la riera d'Argentona (promoguda pels municipis d'Argentona, Cabrera de Mar, Dosrius, Mataró i Òrrius; l'Observatori del Paisatge i la Generalitat);

## Referències

* 1 2 3 4 5 Busquets i Fabregas, Jaume. «Capítol 2: instruments per a l'ordenació i la gestió». A: direcció:Oriol Nel·lo i Colom. La política de paisatge a Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Departament de Política Territorial i Obres Públiques, 2010, p.69-79. ISBN 9788439385196 [Consulta: 5 febrer 2014]. Arxivat 22 de febrer 2014 a Wayback Machine.
* ↑ Urgell, Arnau «Un any de Carta del Paisatge». ElRipollès.info, 28-10-2010 [Consulta: 5 febrer 2014].
* ↑ ACN «La Carta del paisatge del Priorat recull onze objectius i més d'una desena de compromisos dels agents de la comarca». 324. ACN, 04-10-2012 [Consulta: 5 febrer 2014].
# Hrnčiarska Ves

Hrnčiarska Ves és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1285.
# Allium vineale

Allium vineale, és una espècie d'all silvestre i és una planta perenne. És oriünda d'Europa, nord d'Àfrica i oest d'Àsia. Es troba a tots els Països Catalans però al País Valencià només a l'Alcalatén, i no es troba a Eivissa ni Formentera. Com moltes altres espècies d'Allium espontànies rep diversos noms vernacles en català sense valor taxonòmic. Entre ells segons el lloc all bord, all de bruixa, all de colobres, all de les bruixes, all de les vinyes, all de vinya, allassa i alls de serp. També s'ha recollit la variant lingüística all de culebra.
Aquesta espècie ha estat introduïda a Austràlia i Amèrica del Nord, on ha esdevingut una espècie invasora.

## Morfologia

Té una sola bràctea, que és caduca, sovint de 3-4 cm; inflorescència sovint amb bulbils; flors blanquinoses, rarament rosàcies o violàcies. Els bulbils que acompanyen el bulb subterrani, que fa 1-2 cm de diàmetre, són subsèssils o curtament pedicel·lats. La planta fa de 30 a 110 cm d'alt i floreix de juny a juliol. Totes les parts de la planta desprenen una forta olor d'all.

## Usos i problemes

Allium vineale ha estat suggerit com un substitut de l'all, però té un regust desagradable comparat amb el de l'all. En els animals que pasturen en llocs on troben alls de colobra, aquests donen un gust d'all a la llet i la carn, i es considera una mala herba nociva en camps de cereals. L'all de vinya és resistent als herbicides per l'estructura vertical cerosa i llisa de les fulles, on els herbicides no s'enganxen bé.

## Notes

* 1 2 «Allium vineale». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* ↑ Eric Block, "Garlic and Other Alliums: The Lore and the Science" (Cambridge: Royal Society of Chemistry, 2010)
* ↑ James L. Brewster, "Onions and Other Alliums" (Wallingford: CABI Publishing, 2008)
* ↑ Dilys Davies, "Alliums: The Ornamental Onions" (Portland: Timber Press, 1992)

## Referències

* Block, E.. Garlic and Other Alliums: The Lore and the Science. (Cambridge: Royal Society of Chemistry, 2010. ISBN 978-0-85404-190-9.
* Brewster, J. L.. Onions and Other Alliums. (Wallingford: CABI Publishing, 2008. ISBN 978-1-84593-399-9.
* Davies, D.. Alliums: The Ornamental Onions. (Portland: Timber Press, 1992. ISBN 0-88192-241-2.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment.
* Flora of North America.
* Photo gallery.
# El llibertador

El llibertador (títol original en anglès: The Elusive Pimpernel; versió americana The Fighting Pimpernel) és una pel·lícula britànica dirigida per Michael Powell i Emeric Pressburger, estrenada el 1950. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant la Revolució Francesa, la Pimpinella Escarlata (Sir Percy Blakeney), un aristòcrata anglès, torna a França arriscant la seva vida per rescatar aristòcrates francesos de la guillotina i posar-los fora de perill a través del Canal de la Mànega. Però un ambaixador anglès, obsessionat amb portar a la Pimpinella Escarlata davant de la justícia, fa xantatge a la dona de Sir Percy ... qui ni tan sols sap que el seu marit és el temerari llibertador.

## Repartiment

* David Niven: Sir Percy Blakeney
* Margaret Leighton: Marguerite Blakeney
* Cyril Cusack: Chauvelin
* Jack Hawkins: príncep de Gal·les
* Arlette Marchal: Contessa de Tournai
* Gérard Nery: Philippe de Tournai
* Danielle Godet: Suzanne de Tournai
* Edmond Audran: Armand Saint-Juste
* Charles Victor: Coronel Winterbotham
* Eugene Deckers: Capità Merieres
* David Oxley: Capità Duroc
* Raymond Rollett: Bibot
* Philip Stainton: Jellyband
* John Longden: l'abat
* Robert Griffiths: Trubshaw
* George De Warfaz: Baró
* Arthur Wontner: Lord Grenville
* Jane Gill-Davis: Lady Grenville
* Richard George: Sir John Coke
* Cherry Cottrell: Lady Coke
* David Hutcheson: Lord Anthony Dewhurst
* Robert Coote: Sir Andrew Foulkes
* John Fitzgerald: Sir Michael Travers
* Patrick Macnee: John Bristow
* Terence Alexander: Duc de Dorset
* Tommy Duggan: Comte de Sligo
* John Fitchen: Nigel Seymour
* Jon Hewitt: Major Fretty
* Hugh Kelly: Doctor Fitzdrummond
* Richmond Nairne: Beau Pepys
* Howard Vernon: Comte de Tournai

## Galeria

* David Niven
* Margaret Leighton
* Cyril Cusack

## Referències

* ↑ esadir.cat. El llibertador. esadir.cat.
* ↑ «The Elusive Pimpernel». The New York Times.
Powell i Pressburger (The Archers) :
Michael Powell
Emeric Pressburger :
The Spy in Black
Contraband
49th Parallel
One of Our Aircraft is Missing
Coronel Blimp
The Volunteer
Un conte de Canterbury
Sé el que vull
A vida o mort
Narcís negre
Les sabatilles vermelles
The Small Back Room
El llibertador
Gone to Earth
The Tales of Hoffmann
Oh... Rosalinda!!
La batalla del Riu de la Plata
Ill Met by Moonlight
They're a Weird Mob
The Boy Who Turned Yellow :
# Atniaixka

Atniaixka (en rus: Атняшка) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 344 habitants. Es troba a 8 km al sud-est de Txernuixka.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Нормативно-правовые акты Российской Федерации — Министерство юстиции Российской Федерации. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 15 setembre 2019].
# Gel de grafè

El gel de grafè és el material més lleuger del món, és un aerogel amb una densitat de 0,16 mg/cm³, menys que l'heli (la densitat esmentada no inclou el pes de l'aire en l'estructura) És aproximadament 7,5 vegades menys dens que l'aire. Va ser desenvolupat a la Universitat de Zhejiang a la Xina.

## Antecessors

Els nanotubs de carboni ofereixen una combinació d'elasticitat, resistència mecànica i baixa densitat, i aquestes propietats han estat explotades en escumes o aerogels basats en nanotubs. No obstant això, totes les escumes i aerogels desenvolupats fins ara a força de nanotubs es sotmeten a col·lapse estructural o deformació plàstica significativa, amb una reducció a la resistència de compressió quan són sotmesos a la tensió cíclica. Aquí, es mostra que un aerogel inelàstic fet de *nanotubs de carboni de paret simple es pot transformar en un material superelàstic recobrint-ho amb entre un i cinc capes de nano plaques de grafè.

## Obtenció

En lloc del mètode sol-gel i mètodes de la plantilla orientada generalment utilitzat per a crear aerogels, Gao i el seu equip van utilitzar un nou mètode d'assecat per congelació que va involucrar solucions d'assecat per congelació dels nanotubs de carboni i grafè per crear una esponja de carboni que es pot ajustar arbitràriament a qualsevol forma.
"Sense necessitat de plantilles, la mida només depèn de la del contenidor", va dir el professor Gao. "Contenidor més gran pot ajudar a produir l'aerogel en grandària més gran, fins i tot a milers de centímetres cúbics o més gran. "

## Propietats

Segons l'investigador responsable del projecte (Gao Chao), el gel de grafè és altament resistent, i flexible, capaç de comprimir-se i tornar al seu estat inicial múltiples vegades. L'aerogel de grafè recobert no exhibeix cap canvi en les propietats mecàniques després de més d'1 × 10⁶ cicles de compressió, i la seva forma original es pot recuperar ràpidament després de l'alliberament de compressió. D'altra banda, el revestiment no afecta la integritat estructural dels *nanotubs o la compressibilitat i la porositat de la xarxa de nanotubs. El recobriment també augmenta el mòdul de Young i el mòdul d'emmagatzematge d'energia en un factor de ~ 6, i el mòdul de pèrdua per un factor de ~ 3. Atribuïm la súper elasticitat i resistència a la fatiga completa a la capa de grafè enfortiment dels punts de reticulació existents o "nodes" en l'aerogel. El grafè és set vegades més lleuger que l'aire, i un 12% més lleuger que l'anterior posseïdor del rècord (aerographite). Un centímetre cúbic d'aerogel de grafè pesa només 0,16 mil·ligrams - o, un metre cúbic pesa només 160 grams.

## Referències

* ↑ Michelle Starr (March 25, 2013). "Graphene aerogel is the new world's lightest substance"

## Enllaços externs

* http://www.gizmag.com/graphene-aerogel-worlds-lightest/26784/
* http://www.nature.com/nnano/journal/v7/n9/full/nnano.2012.118.html
# Atiamim

Atiamim (en àrab اطياميم, Aṭyāmīm; en amazic ⴰⵟⵢⴰⵎⵉⵎ) és una comuna rural de la província de Youssoufia, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.020 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Streptosolen

Streptosolen és un gènere de plantes de flors pertanyent a la subfamilia Cestroideae, inclosa en la família de les solanàcies (Solanaceae). Està estretament relacionat amb el gènere Browallia, dins del qual es va situar originalment. L'única espècie, Streptosolen jamesonii, l'arbust de melmelada o arbust de foc, Comprèn dues espècies.
És un arbust perenne que produeix les flors agrupades i que canvien gradualment de color de groc a vermell, tenint l'aparença de la melmelada de taronja. Una espècie del gènere S. jamesonii és natural de Colòmbia, Equador i el Perú. Al seu Equador natal, la planta té els noms comuns espanyols flor de quinde (flor de colibrí), flor del sol i jaboncillo.
Les tiges són esplèndides i arriben a assolir els 1-2 metres d'altura. Les fulles són ovalades o el·líptiques de color verd fosc. Les flors són tubulars de 3-4 cm de longitud amb ètals lobulats.

## Taxonomia

* Streptosolen benthami
* Streptosolen jamesonii

## Referències

* ↑ «Search results for Streptosolen». The Plant List. [Consulta: 1r març 2016].
* ↑ «Streptosolen jamesonii». Natural Resources Conservation Service PLANTS Database. USDA.
* ↑ Montserrat Rios, Fani Tinitana, Pablo Jarrín, Natalia Donoso and Juan Carlos Romero-Benavides, “Horchata” drink in Southern Ecuador : medicinal plants and people’s wellbeing Journal of Ethnobiology and Ethnomedicine (2017).
# Olavi Ojanperä

Olavi Ojanperä (Tyrvää, 27 d'octubre de 1921 - Hèlsinki, 8 de maig de 2016) fou un piragüista finlandès que va competir durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en la competició del C-1, 1.000 metres del programa de piragüisme. El 1960, als Jocs de Roma, quedà eliminat en semifinals en la mateixa prova del programa de piragüisme. A nivell nacional va guanyar quatre títols finlandesos: en el C-1, 1.000 metres i el C-1, 10.000 metres el 1951 i 1960.

## Referències

* ↑ "Kuolinilmoitus", Helsingin Sanomat, 12 juny 2016, p.C28
* 1 2 «Olympedia – Olavi Ojanperä». [Consulta: 28 maig 2022].
# Hrlica

Hrlica és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1413.
# Alfonso Albalá

Alfonso Albalá (n. Còria (Càceres); 1924 - f. Madrid; 1973) fou un escriptor i periodista espanyol.

## Biografia

Com a periodista, va treballar en els diaris Informaciones i Ya. Va ser professor de l'Escola de Periodisme de l'Església i de la Facultat de Ciències de la Informació de la Universitat Complutense de Madrid, al moment de la seva creació. Per això, la primera promoció d'aquesta Facultat va portar el nom de "Promoció Alfonso Albalá".

## Obra
### Poesia

* 1949 Desde la lejanía
* 1952 Umbral de armonía. Accèssit del Premi Adonáis del 1951.
* 1966 El friso

### Novel·la

* 1968 El secuestro
* 1969 Los días del odio

### Assaig

* 1970 Introducción al periodismo

### Publicacions pòstumes

* 1979 El fuego (novel·la)
* 1979 Sonetos de la sed y otros poemas (poesia)
* 1998 Poesía completa, Ajuntament de Còria. Edició de María José, Paloma i Gracia Albalá. Pròleg de Manuel Alvar, de la Reial Acadèmia Espanyola.
* 2005 Memorial del piano (novel·la), Editora Regional d'Extremadura. Edició i pròleg de Gregorio Torres Nebrera.

## Referències

* ↑ «Reeditada la obra completa del poeta Alfonso Albalá». [Consulta: 26 febrer 2016].
* ↑ «Panorama gráfico». [Consulta: 26 febrer 2016].
* ↑ «Albalá: poeta de la creencia y narrador de la memoria». [Consulta: 26 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Gregorio Torres Nebrera: "Alfonso Albalá, poeta de la creencia y narrador de la memoria" http://www.abc.es/hemeroteca/historico-24-06-2006/abc/SIN_SECCION_ABC/albala-poeta-de-la-creencia-y-narrador-de-la-memoria_1422155674668.html
* http://poeticas.es/?p=2925
# Schuetteïta

La schuetteïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom en honor de Curt Nicolaus Schuette (1895-1975), enginyer de mines i geòleg nord-americà, que va estudiar molts dipòsits de mercuri.

## Característiques

La schuetteïta és un sulfat de fórmula química Hg₃O₂(SO₄). Cristal·litza en el sistema trigonal típicament en forma de pel·lícules terroses primes i molt rarament en forma de microcristalls, plaques hexagonals o prismes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la schuetteïta pertany a «07.BB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: caminita, hauckita, antlerita, dolerofanita, brochantita, vergasovaïta, klebelsbergita, paraotwayita, xocomecatlita, pauflerita i grandviewita.

## Formació i jaciments

La schuetteïta és un mineral secundari format recentment en dipòsits de mercuri d'opalita (calcedònica), generalment format sobre cinabri exposat a la llum del sol. Va ser descoberta a la mina Oceanic, a Cambria, al Comtat de San Luis Obispo (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita a altres indrets de Califòrnia i Nevada, a la República de Tuvà (Rússia) i a Almadén, a la província de Ciudad Real (Espanya).

## Referències

* ↑ «Schuetteite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Ares del Bosc

Ares del Bosc és un poble situat dins del terme municipal de Benasau, a la comarca del Comtat. L'any 2009 tenia 25 habitants.
S'ubica a les faldes de la serra de Serrella, a 770 metres d'altitud, junt el barranc d'Ares, afluent dretà del riu Frainós.
D'origen islàmic, va ser un rafal conquerit per Jaume I, però romanent-hi la població morisca, dins de l'àrea de Penàguila. El 1535 passa a la parròquia d'Alcoleja, junt Benasau, a la qual hi queda incorporada quan forma nou terme. Va patir l'expulsió dels moriscos i va ser repoblada amb cristians. En aquell període, va ser coneguda amb la denominació d'Ares de Penàguila.
Com a llocs d'interés hi destaca l'església de la Mare de Déu dels Àngels (1535), per la qual celebra les seues festes el 2 d'agost. També cal assenyalar el Palau dels Marquesos del Bosch (segle xvi), així com la Font d'Ares i l'antic llavador.
* Església de la Mare de Déu dels Àngels
* Palau dels Marquesos del Bosch.

## Referències

* «Ares del Bosc». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Pàgina web del poble
* Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine. "Ares y Benilloba, dos comunidades mudéjares valencianas a fines de la edad media". Estudi de José Hinojosa Montalvo, de la Universitat d'Alacant
# BGE

BGE té els següents significats:
* Bündnis Grundeinkommen, partit polític d'Alemanya
* Biblioteca de Ginebra (del seu nom en francès Bibliothèque de Genève), biblioteca de la ciutat de Ginebra (Suïssa)
* Bergedorf-Geesthachter Eisenbahn, línia de ferrocarril entre Bergedorf i Geesthacht, a Alemanya
* Beyond Good & Evil, videojoc desenvolupat per l'empresa Ubisoft
* Blender Game Engine, motor de videojoc integrat de Blender