OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Terengganu Polygon Cycling Team

El Terengganu Polygon Cycling Team (codi UCI: TSG) és un equip ciclista professional malaisi, de categoria Continental. Competeix principalment a les curses de l'UCI Àsia Tour.

## Principals resultats
### Curses per etapes

* Tour de Brunei: Shinichi Fukushima (2011)
* Tour de Flores: 2016 (Daniel Whitehouse)
* Tour de Langkawi: 2018 (Artem Ovechkin)

### Campionats nacionals

* Campionat d'Algèria en contrarellotge. 2019 (Youcef Reguigui)
* Campionat de Corea del Sud en ruta. 2012 (Jang Chan-jae)
* Campionat de Malàisia en ruta: 2011, 2013 (Mohd Shahrul Mat Amin), 2012 i 2016 (Mohd Zamri Salleh), 2015 i 2019 (Nur Amirul Fakhruddin Mazuki)
* Campionat de Malàisia en contrarellotge. 2016 (Mohd Nor Umardi Rosdi)
* Campionat de Mongòlia en ruta: 2018 i 2020 (Maral-Erdene Batmunkh)
* Campionat de Mongòlia en contrarellotge: 2016, 2018 (Maral-Erdene Batmunkh)
* Campionat de l'Uzbekistan en contrarellotge: 2014 (Muradian Khalmuratov)
* Campionat de Panamà en ruta: 2020 (Christofer Jurado)
* Campionat de Panamà en contrarellotge: 2020 (Christofer Jurado)
* Campionat de Rússia de en contrarellotge: 2018, 2019 I 2020 (Artem Ovechkin)
* Campionat de Singapur en ruta: 2018 i 2019 (Goh Choon Huat)
* Campionat de Singapur en contrarellotge: 2016, 2018 i 2019 (Goh Choon Huat)

## Classificacions UCI

A partir del 2011 l'equip participa en les proves dels circuits continentals, especialment a l'UCI Àsia Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2018 | 4t | Metkel Eyob (5è) |
| 2019 | - | Youcef Reguigui (2n) |
| 2020 | - | Youcef Reguigui (4t) |
| 2021 | - | Metkel Eyob (7è) |
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2019 | - | Christofer Jurado (23è) |
| 2020 | - | Carlos Quintero (17è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2011 | 4t | Shinichi Fukushima (13è) |
| 2012 | 1r | Harrif Salleh (8è) |
| 2013 | 7è | Harrif Salleh (22è) |
| 2014 | 12è | Nur Amirul Fakhruddin Mazuki (49è) |
| 2015 | 17è | Nur Amirul Fakhruddin Mazuki (42è) |
| 2016 | 7è | Daniel Whitehouse (55è) |
| 2017 | 18è | Maral-Erdene Batmunkh (46è) |
| 2018 | 4t | Artem Ovechkin (3r) |
| 2019 | 1r | Goh Choon Huat (6è) |
| 2020 | 2n | Maral-Erdene Batmunkh (13è) |
| 2021 | 1r | Jambaljamts Sainbayar (3r) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2018 | 107è | Artem Ovechkin (468è) |
| 2019 | - | Artem Ovechkin (254è) |
| 2020 | - | Artem Ovechkin (140è) |
| 2021 | - | Jeroen Meijers (735è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2017 | 11è | Drew Morey (23è) |
| 2019 | - | Drew Morey (15è) |
| 2020 | - | Drew Morey (43è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Tahara

Tahara Tahara-shi (田原市) és una ciutat que es troba al sur de la Prefectura d'Aichi, Japó. Aquesta ciutat comprèn la península d'Atsumi, que separa l'est de la badia de Mikawa (al nord) amb l'oceà Pacífic (al sur).
Segons dades del 2010, la ciutat té una població estimada de 66.609 habitants i una densitat de 353 persones per km². L'àrea total és de 188,81 km².
La ciutat va ser fundada el 20 d'agost de 2003, després de la fusió del poble de Tahara (fundat l'any 1955) amb el poble d'Akabane. L'1 d'octubre de 2005 va absorbir el poble d'Atsumi.
En Tahara se situa una de les plantes més importants de Toyota Motor Corporation, on es confeccionen les actuacions de la marca Lexus i altres marques domèstiques i internacionals de Toyota.

## Ciutats agermanades

* Miyada, Nagano, Japó
* Georgetown (Kentucky), Estats Units
* Princeton (Indiana), Estats Units
* Kunshan, Xina
* Dongjak-gu, Seül, Corea del Sud

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (en japonès)
# Tahar Haddad

Tahar Haddad (àrab: الطاهر الحداد, aṭ-Ṭāhar al-Ḥaddād) (Tunis, 4 de desembre de 1899 - 7 de desembre de 1935) va ser un sindicalista i polític tunisià conegut per haver lluitat activament a favor dels drets sindicals dels treballadors a Tunísia, de l'emancipació de la dona i de l'abolició de la poligàmia al món arabomusulmà. L'any 1930 va escriure el llibre La nostra dona a la xara i a la societat, en el qual reivindicava més drets per a les dones i acusava les interpretacions que s'estaven fent de l'islam, que considerava inhibidores per a les dones. Mai no es va exiliar de Tunísia, ni quan aquesta va ser colonitzada pels francesos, encara que havia estat cofundador de la CGT de Tunísia i l'altre cofundador sí va ser obligat a exiliar-se. Haddad va morir als 36 anys, de tuberculosi.
# Rawandiyya

Rawandiyya fou una secta xiïta extremista del Khurasan, sorgida del moviment abbàssida en aquesta província. Encara que a vegades el nom de rawandiyya es va donar a tot el moviment abbàssida, correspon pròpiament només a una part d'aquest moviment. Després de la mort del califa al-Mansur la secta va desaparèixer absorbida pels khurramites i altres menors. No se sap qui va originar el seu nom, ja que es citen diversos personatges com a possible origen (al-Kasim ibn Rawand, Abu l-Abbas al-Rawandi i Abd Allah al-Rawandi).

## Referències

* Enciclopedia de l'Islam, VIII, 476, 477 i 478
# Ramon Balcells i Basomba

Ramon Balcells i Basomba (la Guàrdia Lada, Montoliu de Segarra, 8 de març de 1901 - Sabadell, 18 d'abril de 1946) fou un metge sabadellenc.

## Biografia

Ramon Balcells va estudiar el batxillerat a Manlleu i la carrera de Medicina a la Universitat de Barcelona, on es doctorà. El 1925, es matriculà a l'Institut Bodelogne de París per especialitzar-se en Tocologia i, un cop acabada l'especialitat, se n'anà a Brussel·les a estudiar Medicina Tropical. De retorn a Barcelona, acceptà l'oferiment de formar part de la Federació de Germandats, integrada per un grup de metges sabadellencs. És així com, incorporat a l'entitat medicoassistencial, s'instal·là a Sabadell i molt aviat es guanyà la confiança dels sabadellencs.
Home de profundes conviccions liberals i democràtiques, aconseguí l'amistat de significats militants sindicals i polítics d'esquerres, com Josep Moix, Miquel Bertran o Josep Rosas, i de personalitats de la burgesia sabadellenca, com Domènec Codina. L'any 1929 es casà a Itàlia amb Eduvigis Squassini, a qui havia conegut durant un viatge a Sud-amèrica en què s'havia enrolat voluntari quan feia el servei militar. Durant la dictadura de Primo de Rivera, i sobretot durant el franquisme, sofrí la repressió del règim autoritari pel sol fet de dispensar assistència mèdica a persones compromeses en la lluita contra la dictadura. Balcells era un gran lector i un apassionat melòman, home d'una vasta cultura que disposava d'una de les biblioteques més importants del Sabadell de l'època.

## Referències

* 1 2 3 4 Nomenclàtor. «Carrer del Doctor Balcells». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 16 maig 2016].
# Talmud (desambiguació)

«Talmud» té aquests significats:
* Talmud de Babilònia, cos literari d'importància i autoritat màxima pel judaisme que conté diverses discussions rabíniques de la llei jueva, de l'ètica jueva, tradicions, llegendes i històries, font fonamental de la legislació, de les tradicions i de les exhortacions morals
* Talmud de Jerusalem, compilació de debats rabínics sobre l'elaboració de la Mixnà en idioma arameu occidental, que es van celebrar a la Terra d'Israel en el mateix període que el Talmud de Babilònia
# Revolta dels Bataus

La Revolta dels Bataus o Revolta dels Bataves fou una revolta dels bataus, un poble germànic occidental, dirigida per Claudi Civilis a la província romana de Germània Inferior entre els anys 69 i 70. Inicialment, els bataus obtingueren victòries contra les legions romanes, però després, un exèrcit romà, dirigit per Quint Petil·li Cerial (enviat pel nou emperador Tit) que entre les seves tropes disposava de la Cohors II Vasconum aconseguiren sufocar la revolta i estabilitzar la situació. En les negociacions, els bataus hagueren d'acceptar condicions humiliants, com l'estacionament permanent de legions al seu territori.

## Referències

* ↑ Brood i Delen, 2003, p. 8.
* ↑ Roldan Hervas, Jose Manuel. Hispania y el ejercito romano: Contribucion a la historia social de la España antigua (en castellà). Universitat de Salamanca, 1974, p. 146. ISBN 8460060152.

## Bibliografia

* Brood, P.; Delen, K. Het Vaderlandse Geschiedenis Boek (en neerlandès). Uitgeverij Waanders b.v., 2005. ISBN 9040088888.
# Revolta dels Barrets Vermells

La Revolta dels Barrets Vermells (francès Révolte des Bonnets Rouges) fou una revolta pagesa esdevinguda a Bretanya el 1675, simultània a la Revolta del paper Segellat.
Els rebels saquejaren el local de venda del paper segellat a Roazhon el 18 d'abril del 1675, mentre els camperols dictaren un Code Paysan, i un dels líders de la revolta a Karaez, Sebastian Ar Balp, demanaria ajut als Països Baixos i marxà sobre Montroulez i Kemper, però fou assassinat el 2 de setembre del mateix any, i el duc de Chaulnes originà una forta repressió entre els supervivents (es calculen uns 60 els executats). Segons Madame de Sevigné, cronista de l'època, els arbres de la carretera entre Kemper i Kemperle cedia sota el pes dels pagesos penjats.
Uns 10.000 soldats ocuparen la província i cometeren tota mena d'excessos. I el parlament bretó, considerat instigador de la revolta, fou exiliat a Gwened.

## Bibliografia

* Léon de la Brière, Madame de Sévigné en Bretagne, Éditions Hachette, Paris, 1882;
* Serge Duigou, La Révolte des Bonnets Rouges en pays bigouden, Éditions Ressac, Quimper, 1989;
* Serge Duigou, Les coiffes de la révolte, Editions Ressac, Quimper, 1997.
* Yves Garlan et Claude Nières, Les révoltes bretonnes de 1675, Éditions Sociales, Paris, 1975;
* Charles Le Goffic, Les Bonnets Rouges, Éditions La Découvrance, 2001;
* Jean Lemoine, La Révolte du Papier timbré ou des Bonnets Rouges, Plihon, Rennes, H. Champion, Paris, 1898;
* Arthur Le Moyne de La Borderie, La Révolte du Papier Timbré advenue en Bretagne en 1675, réédité dans Les Bonnets Rouges, Union Générale d'Éditions (collection 10/18), Paris, 1975;
* Boris Porchnev, Les buts et les revendications des paysans lors de la révolte bretonne de 1675, paru dans Les Bonnets Rouges, Union Générale d'Éditions (collection 10/18), Paris, 1975;
* Armand Puillandre, Sébastien Le Balp - Bonnets Rouges et papier timbré, Éditions Keltia Graphic- Kan an Douar, Landelo-Speied, 1996.
# Reeuwijk

Reeuwijk és un antic municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 12.953 habitants repartits sobre una superfície de 50,11 km² (dels quals 11,88 km² corresponen a aigua). Limitava al nord amb Boskoop, Bodegraven i Woerden, a l'oest amb Waddinxveen, a l'est amb Montfoort, i al sud amb Gouda, Vlist i Oudewater.
L'1 de gener del 2011 es va fusionar amb Bodegraven creant el nou municipi de Bodegraven-Reeuwijk. El municipi de Bodegraven-Reeuwijk té una superfície total de 8.864 hectàrees, de les quals 7.540 són terrestres i 1.324 són aigua. La densitat mitjana és de 1.150 per km².

## Nuclis de població

Driebruggen, Hogebrug, Reeuwijk-Brug, Reeuwijk-Dorp, Sluipwijk, Tempel i Waarder.

## Agermanaments

* Turnov

## Referències

* ↑ «Woonplaats Reeuwijk in cijfers en grafieken (update 2023!)» (en neerlandès), 23-02-2023. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «Gemeente Bodegraven-Reeuwijk in cijfers en grafieken (update 2023!)» (en neerlandès), 23-02-2023. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* www.reeuwijk.nl Arxivat 2002-09-30 a Wayback Machine.
# Relacions entre Espanya i el Japó

Les relacions diplomàtiques entre Espanya i el Japó tenen un recorregut de més de cent anys. Malgrat la llunyania han tingut una identificació mútua per les semblances que s'han trobat uns respecte els altres.
El primer contacte ocorregué el 1549, quan tres jesuïtes Francisco Javier, Cosme de Torres i Juan Fernández arribaren al port de Kagoshima.
El 1582 va haver una sèrie d'enfrontaments militars entre samurais i l'Armada Espanyola, resultant vencedors aquests últims. És l'únic enfrontament militar entre japonesos i espanyols.
Les relacions diplomàtiques s'iniciaren amb el Tractat d'Amistat, Comerç i Navegació, signat el 1868.
Consolat General del Japó a Barcelona es va establir el 1987.
Al segle XXI al Japó hi ha un gran interès per elements culturals espanyols com el flamenco i el futbol. Alhora el govern japonès alertava als ciutadans que la delinqüència a Espanya suposa un perill.
L'abril de 2017 els Reis d'Espanya visitaren el Japó. El 2017 Japó és el segon soci comercial asiàtic d'Espanya.
El 2017 el territori valencià exportà 88 milions d'euros al Japó i importà 400 milions d'euros.
El 2018 van celebrar els 150 anys de relacions diplomàtiques entre els dos països. Eixe any Ximo Puig, president de la Generalitat Valenciana, visità el Japó per a explorar com millorar les exportacions de productes valencians al Japó.
El 2019 entra en vigor el Tractat de Lliure Comerç UE-Japó.

## Referències

* 1 2 3 «España y Japón celebran en 2018 un siglo y medio de historia en común». Fundación Consejo España Japón, 18-12-2017 [Consulta: 31 desembre 2017]. Arxivat 1 de gener 2018 a Wayback Machine.
* ↑ Rodao, 2004, p. 11.
* ↑ Rodao, 2004, p. 12.
* ↑ Miura, Shumon. Tōnan Ajia kara mita Nihon. Tòquio: Shōgakkan, 1976, p. 109.
* ↑ «Información general sobre las relaciones entre Japón y Cataluña». Consolat General del Japó a Barcelona, 20-11-2017 [Consulta: 2 març 2018]. Arxivat 3 de març 2018 a Wayback Machine.
* ↑ Noya, 2004, p. 3.
* 1 2 «Romper la barrera de Japón con el Tratado de Libre Comercio». El Mundo, 19-04-2018 [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ «El Museo del Prado lleva a Velázquez a Japón». ABC, 19-02-2018 [Consulta: 19 febrer 2018].

## Bibliografia

* Noya, Javier. La imagen de España en Japón. Real Instituto Elcano, 2004.
* Rodao, Florentino. «2. La imagen en la historio. España y Japón: De vuelvo en vuelco». A: La imagen de España en Japón. Real Instituto Elcano, 2004, p. 11-40.
# Refugi (grup de música)

Refugi és un grup de rock català i pop-rock format el 2006 i liderat per Joan Reig. Els seus components són, a més de Joan Reig (veu), Joan-Pau Chaves (piano), Pep Solà (bateria) i Albert Vila (contrabaix). El 2009 van editar el seu primer disc, Vestits nous (RGB Suports), fruit de l'espectacle Cançons Amagades (2006) en el qual versionaven en clau pop algunes peces emblemàtiques de la Nova Cançó com «Jo vinc d'un silenci» de Raimon, «M'aclame a tu» de Vicent Andrés Estellés/Ovidi Montllor, «El noi dels cabells llargs» d'Els 3 Tambors o «A poc a poc» de Francesc Pi de la Serra.
El 2013 van presentar l'espectacle Viatge a Ítaca, una revisió del disc de Lluís Llach del mateix títol de l'any 1975, considerat un dels treballs més rellevants i significatius de la història de la música catalana. L'espectacle comprenia totes les cançons del disc: «Ítaca» de la cara A de l'antic vinil i les quatre de la cara B, entre les quals hi ha la popular «Abril 74».
El 26 de maig de 2018 van participar al Concert per la Llibertat del Camp de Tarragona, que va tenir lloc a Reus.

## Referències

* 1 2 «Joan Reig i Refugi interpreten “Viatge a Ítaca” al Centre de Llorenç». el 3 de vuit, 05-08-2013. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Catalunya Exprés Magazine: Entrevista a Joan Reig, Refugi» (en castellà). RTVE, 10-12-2010. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «El Club de la Cançó porta el Refugi de Reig». Nació Digital, 23-03-2010. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Refugi de viatge a Ítaca». Enderrock. [Consulta: 18 desembre 2016].
* ↑ «Concert de Joan Reig & Refugi». Surt de Casa, 31-07-2017. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «Els matins - Joan Reig i Refugi interpreten "Escriu-me aviat" en homenatge a Lluís Llach i, ens deixa Anna Lizaran, la dama del teatre català». TV3, 14-01-2013. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Joan Reig i Refugi, a Vic amb el ‘Viatge a Ítaca’». El 9 Nou, 06-10-2013. [Consulta: 2 juliol 2023].
* ↑ «Més de 2000 persones fan un clam a la llibertat al concert de Reus». La Ciutat, 28-05-2018. [Consulta: 2 juliol 2023].
# Teresa Rosell i Capdevila

Teresa Rosell i Capdevila (Vilanova i la Geltrú, Garraf, 6 de febrer de 1872 - 20 de juny de 1954) fou una professora de català i d'esperanto.
En col·laboració amb la seva germana Eulàlia Rosell i Capdevila realitzava nombroses activitats docents, culturals i socials a Vilanova i la Geltrú.
Va ser secretària del grup esperantista de Vilanova i la Geltrú i va ensenyar més de 30 anys fins a la victòria de l'exèrcit feixista en la Guerra Civil (1936-1939), que la va privar del seu treball.
A part de la seva dedicació a l'ensenyament, se la considera conjuntament amb la seva germana una recuperadora important de moltes de les tradicions i folklore de Vilanova i la Geltrú, com ara moltes cançons populars i les danses de Vilanova.

## Referències

* ↑ Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú: dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 287-288. ISBN 8485960831 [Consulta: 24 març 2018].
* 1 2 Garcia i Segarra, Maria Providència. Germanes Rosell, Teresa i Eulàlia (PDF). Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 1994 (Retrats) [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ Kongreslibro de Kataluna Esperanto-Asocio. Amposta, 2006. p. 2 [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ Altadill, Miquel. Dones de Vilanova, 2011, p. 128-129 [Consulta: 24 març 2018].
# Teresa Salvat i Llauradó

Teresa Salvat i Llauradó (l'Aleixar, 15 d'abril de 1894 - segle XX) va ser una propietària, donant dels terrenys on es va construir l'escola Teresa Salvat i Llauradó de L'Aleixar.
Era la petita de quatre germans i no es va casar ni va tenir fills. Era filla de Tomàs Salvat i Llauradó pagès i de Dolors Llauradó i Plana. El 1963 Teresa Salvat va heretar uns terrenys, que va cedir parcialment el 1965, el que es va fer oficial davant de notari el 1967. La construcció va ser els anys 1968 i 1969. L'escola es va traslladar el 1969 en un edifici que es va fer en uns terrenys donats. El 1974 el Ministeri d'Educació espanyol va autoritzar que l'escola portés el seu nom.

## Referències

* 1 2 «Baptismes L'Aleixar». Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona, 15-04-1894.
* ↑ Llauradó, Màrius. «40 anys de les noves escoles de l'Aleixar - 26 març 2009». El Punt Avui, 26-03-2009. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «Entrevista a Hermínia Muixí». ZER Baix Camp Nord, 21-01-2020. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ Spain. Boletâin oficial del estado: Gaceta de Madrid (en castellà). BOE, 1969-08, p. 12400.
* ↑ «Els nostres inicis». Crifolla. [Consulta: 18 febrer 2023].
# Rio Ave Futebol Clube

El Rio Ave Futebol Clube és un club de futbol de la ciutat de Vila do Conde, al nord de Portugal. Actualment milita a la Primera Divisió de Portugal i el seu estadi és l'Estádio dos Arcos, que té una capacitat aproximada de 12.815 espectadors. El club fou fundat el 10 de maig de 1939.

## Palmarès

* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 1995-96, 2002-03

## Enllaços externs

* Rio Ave Futebol Clube - Lloc web oficial
# Rio (Itàlia)

Rio és un comune (municipi) de la província de Liorna, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 130 quilòmetres al sud-oest de Florència i a uns 80 quilòmetres al sud de Liorna, a l'illa d'Elba. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.289 habitants.
Es tracta d'un municipi establert l'1 de gener de 2018 per la fusió dels municipis de Rio Marina i Rio nell'Elba.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].
# Rivulus xiphidius

Rivulus xiphidius és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana Francesa.

## Referències

* ↑ «Rivulus xiphidius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Winter

«Winter» té aquests significats:
* Topònims:
** Winter (Wisconsin), població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin
** Winter Beach, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
** Winter Garden, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Winter Harbor població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA).
** Winter Haven, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Winter Park (Colorado), població dels Estats Units a l'estat de Colorado
** Winter Park (Florida), població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Winter Springs, població dels Estats Units a l'estat de Florida
* Biografies:
** Carl Winter
** Conrad Winter (Estrasburg, 1931), escriptor alsacià
** Edward G. Winter, periodista, arxiver, historiador, col·leccionista i escriptor d'escacs anglès
** Johnny Winter (Beaumont, Texas, 1944), guitarrista estatunidenc de blues i de rock
** Marcos Winter (São Paulo, 1966), actor brasiler
** Robert Winter (Diekirch, 1921 - Saeul, 2005), militar luxemburguès
** Otto Winter-Hjelm (Cristiania, Noruega, 1837 – 1931), compositor noruec
** Peter Winter (Mannheim, 1754 – Múnic, 1825), compositor alemany
Viccionari
# Transactions of the Linnean Society of London

Transactions of the Linnean Society of London, (abreujat Trans. Linn. Soc. London), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada per la Societat Linneana de Londres. Va ser publicada des de l'any 1791 al 1875. Des de l'any 1970 té el nom de Biological Journal of the Linnean Society.

## Referències

* ↑ «Tropicos» (en anglès). Trans. Linn. Soc. London. [Consulta: 5 maig 2021].

## Enllaços externs

* «Transactions of the Linnean Society of London. London | International Plant Names Index». [Consulta: 5 maig 2021].
# Orlovo-Kubanski

Orlovo-Kubanski - Орлово-Кубанский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la frontera septentrional del territori amb l'óblast de Rostov, a 20 km al nord-est de Staromínskaia i a 182 km al nord de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Kanélovskaia.