OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Afrixalus

Afrixalus és un gènere de granotes de la família dels hiperòlids.

## Taxonomia

* Afrixalus aureus
* Afrixalus brachycnemis
* Afrixalus clarkeorum
* Afrixalus crotalus
* Afrixalus delicatus
* Afrixalus dorsalis
* Afrixalus equatorialis
* Afrixalus fornasini
* Afrixalus fulvovittatus
* Afrixalus knysnae
* Afrixalus lacteus
* Afrixalus laevis
* Afrixalus leucostictus
* Afrixalus lindholmi
* Afrixalus morerei
* Afrixalus nigeriensis
* Afrixalus orophilus
* Afrixalus osorioi
* Afrixalus paradorsalis
* Afrixalus quadrivittatus
* Afrixalus schneideri
* Afrixalus septentrionalis
* Afrixalus spinifrons
* Afrixalus stuhlmanni
* Afrixalus sylvaticus
* Afrixalus uluguruensis
* Afrixalus upembae
* Afrixalus vibekensis
* Afrixalus weidholzi
* Afrixalus wittei
* Afrixalus enseticola

## Referències

* IUCN (anglès)
# Làpino (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Làpino».
Làpino (en rus: Лапино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# Gafarró pitgroc

El gafarró pitgroc (Crithagra citrinipectus) és un ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita les sabanes i terres de conreu del sud de Malawi, est de Zimbabwe, centre i sud de Moçambic i extrem nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Gafarró pitgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Raimon de las Salas

Raimon de las Salas (fl. primera meitat del s. XIII) fou un trobador occità. Se'n conserva una vida i sis composicions.

## Vida

De Raimon de las Salas es conserva una breu vida que indica que era un burgès de Marsella i que havia compost cançons, albas i retroenchas. Acaba dient que no fou gaire conegut ni apreciat. Les poques dades que ofereix la vida no són verificables.
Se'n conserven mitja dotzena de composicions; una alba, diverses cançons, un debat amb una dama.
L'obra més original és el partimen amb un tal Bertran on el tema és qui són millors, els llombards o els provençals: qui són més bons cavallers, més generosos, millors trobadors, quines dames són més belles, etc. Raimon defensa els provençals i Bertran (un llombard?), els llombards. Riquer, que l'edita, considera que es pot datar a partir de 1216.

## Obra

* (409,1) Ancse m'avetz tengut a nonchaler
* (409,2) Dieus, aydatz (alba religiosa)
* (409,3) Donna, qar conoissenza e senz (tensó amb una dama; tensó fingida o dama no identificada)
* (409,4) No m puos partir
* (409,5) Si m fos grazitz mos chanz eu m'esforcera (tensó amb una dama; tensó fingida o dama no identificada)
* (83,1 = 406,16) Bertran, si fossetz tant gignos (Atribuïda a Raimon de Miraval (PC 406); però Riquer s'inclina a creure que pot ser de Raimon de las Salas)

## Referències

* ↑ Vegeu Riquer, Los trovadores, p. 1095
* ↑ Tot i que s'atribueix a Bertran d'Avinyó en un cançoner, sembla que seria un altre Bertran, ja que la seva actitud no sembla pròpia d'un provençal
* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 1098, nota 29-30
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.
* ↑ Vegeu Riquer, Los trovadores, p. 1094-5

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 2, p. 1094-1099 [Comentari i publicació de la vida i d'una composició, amb traducció al castellà]

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 323
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 275-276 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Raimon de las Salas és el número PC 409]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-409/409%20-%20Raimon%20de%20las%20Salas.htm
# Carrer d'Eduard Boscà

El carrer d'Eduard Boscà és un carrer de la ciutat de València situat a l'est de la ciutat. Forma part de la "Ronda de Trànsits", i separa els barris de Mestalla del distriste Pla del Real a l'oest i els del Camí Fondo i de Penya-roja del districte Camins al Grau a l'est. Està dedicada a Eduard Boscà i Casanovas, metge i naturalista valencià de finals del segle xix i inicis del xx interessat en l'herpetologia i la botànica.
La parròquia de Santa Anna és a l'inici del carrer, molt pròxima a l'avinguda del Port. Prop de la fi del carrer, al carrer del Pintor Monleón hi ha les oficines del València Club de Futbol, i ja a la fi a l'encreuament amb el passeig de l'Albereda es troba l'edifici del Centre de Turisme de València (CdT) molt prop del Palau de la Música. Al centre de la intersecció giratòria hi ha una escultura en bronze "Homenatge al Llibre" de l'artista castellonenc Joan García Ripollés.
Donen servei al carrer les línies dels autobusos 2, 3, 4, 18, 89, 90, N8, N89 i N90 de l'EMT de València.

## Referències

* ↑ http://www.valencia.es/ayuntamiento/cartografia.nsf/fDocMapaImagen?ReadForm&codimg=CartoBarrios&idColumnaApoyo=7071E85F9597CF25C12572DC00252C46&bdOrigen=ayuntamiento/estadistica.nsf&lang=1&nivel=4_4
* ↑ Parròquia de Santa Anna
* ↑ Aituació
* ↑ Escultures públiques de València
* ↑ ¿Homenaje al Libro?, ABC, 2 de juny de 2006
* ↑ http://www.emtvalencia.es/geoportal/ Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Bloqueig (pel·lícula)

* Per a altres significats, vegeu «Bloqueig».
Bloqueig (Blockade) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per William Dieterle el 1938. Està doblada al català.

## Argument

Un senzill camperol és forçat a agafar les armes per defensar la seva granja durant la Guerra Civil espanyola. Pel camí s'enamora d'una russa el pare de la qual és un espia.

## Repartiment

* Madeleine Carroll (Norma)
* Henry Fonda (Marco)
* Leo Carrillo (Luis)
* John Halliday (Andre Gallinet)
* Vladimir Sokoloff (Basil)
* Robert Warwick (General Vallejo)
* Reginald Denny (Edward Grant)
* Peter Godfrey (mag)
* Fred Kohler (Pietro)
* Carlos De Valdez (alcalde del Rio)
* Nick Thompson (Seppo)
* William B. Davidson (commandant)

## Nominació

* Oscar a la millor banda sonora 1938

## Referències

* ↑ «Bloqueig». esadir.cat. [Consulta: 16 març 2024].
# Rodrigo Vivar Téllez

Rodrigo Vivar Téllez (1906-1991) va ser un polític espanyol d'ideologia falangista.

## Biografia

Nascut a Vélez-Màlaga el 1906, va fer estudis de dret en la Universitat de Granada. Magistrat de carrera, el començament de la Guerra civil el va sorprendre en zona republicana, aconseguint en diverses ocasions evitar ser assassinat per les milícies anarquistes. Després de l'ocupació franquista de Màlaga va passar a servir al nou règim. A Màlaga el seu principal valedor va ser el governador José Luis Arrese, que el va arribar a proposar per a dirigir la delegació provincial d'Informació i Investigació.
Va ser governador civil de la província d'Almeria entre 1940 i 1942. En el context de l'atemptat de Begoña i la crisi de 1942, va passar a ser nomenat governador civil de Biscaia el 6 de setembre de 1942. Es va mantenir en el càrrec fins a 1944.
El setembre del 1944 va ser nomenat subsecretari general de FET i de las JONS, en substitució de Manuel de Mora-Figueroa y Gómez-Imaz. Quan al juliol de 1945 el Ministre-secretari general José Luis Arrese va ser destituït del seu càrrec, Vivari Téllez va quedar oficialment a càrrec de la Secretaria general del partit únic i es va fer amb les regnes de Falange. Considerat un «neofalangista», es va mostrar molt allunyat dels antigues camises velles que havien dominat el partit; va arribar fins i tot a demanar a Franco la dissolució de Falange Española Tradicionalista y de las JONS. Es va mantenir en aquest càrrec fins a 1951.
També va ser procurador a les Corts franquistes i membre del Falange Española Tradicionalista y de las JONS.
Va morir a Madrid el 1991.

## Referències

* ↑ Bardavío, 1969, p. 143.
* ↑ Rodríguez Barreira, 2007, p. 254-255.
* ↑ Rodríguez Barreira, 2007, p. 255.
* ↑ Rodríguez Barreira, 2007, p. 256.
* ↑ Rodríguez Barreira, 2007, p. 588.
* ↑ Ellwood, 1987, p. 88.
* ↑ Payne, 1999, p. 396.
* ↑ Redondo, 1999, p. 785.
* ↑ Thomàs, 2001, p. 340.
* ↑ Cazorla Sánchez, 2000, p. 61.
* 1 2 3 Rodríguez Barreira, 2007, p. 254n.

## Bibliografia

* Bardavío, Joaquín. La Estructura del poder en España. Sociología política de un país. Ibérico Europea de Ediciones, 1969.
* Cazorla Sánchez, Antonio. Las políticas de la victoria: La consolidación del Nuevo Estado franquista (1938-1953). Madrid: Marcial Pons, 2000. ISBN 84-95379-19-8.
* Ellwood, Sheelagh M. Spanish Fascism in the Franco era. Falange Española de las JONS, 1936–76. Nova York: Palgrave Macmillan, 1987. ISBN 978-0-312-00540-5.
* Payne, Stanley G. Fascism in Spain, 1923–1977. Madison: University of Wisconsin Press, 1999.
* Redondo, Gonzalo. Política, cultura y sociedad en la España de Franco (1939-1975). I. Ediciones Universidad de Navarra, 1999.
* Rodríguez Barreira, Guillermo Óscar J. Poder y actitudes sociales durante la postguerra en Almería (1939-1953). Universidad de Almería, 2007.
* Thomàs, Joan Maria. La Falange de Franco: fascismo y fascistización en el régimen franquista, 1937-1945. Barcelona: Plaza & Janés, 2001.
# Bous (Luxemburg)

Bous (luxemburguès Bus) és una comuna i petita vila al sud-est de Luxemburg. Forma part del cantó de Remich, que forma part del districte de Grevenmacher. Comprèn les viles de Bous, Assel, Erpeldange i Rolling.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 831 | 76,17% |
| Forasters | 260 | 23,83% |
| - portuguesos | 112 | 10,27% |
| - francesos | 29 | 2,66% |
| - italians | 17 | 1,56% |
| - belgues | 16 | 1,47% |
| - alemanys | 32 | 2,93% |
| - iugoslaus | | |
| - altres | 54 | 4,95% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.091 |
| 01/01/2002 | 1.124 |
| 01/01/2003 | 1.152 |
| 01/01/2004 | 1.174 |
| 01/01/2005 | 1.190 |
Viccionari
# Afrita hanem

Afrita hanem (àrab: عفريتة هانم, ʿIfrīta hānim), comercialitzada en anglès com The Genie Lady, Lady Genie o Little Miss Devil, és una pel·lícula de comèdia musical egípcia de 1949 dirigida per Henry Barakat. La trama tracta sobre Asfour, un cantant pobre, interpretat pel músic sirià Farid Al Atrache, que s'enamora d'Aleya, la filla una mica mimada del seu cap.

## Argument

Asfour vol casar-se amb l'Aleya, però el seu pare no permet que el matrimoni es produeixi a causa de l'estatus social d'Asfour. Asfour demana ajuda a un geni, però el geni, una dona anomenada Kahramana, interpretada per la famosa actriu i ballarina egípcia Samia Gamal, s'enamora d'Asfour i intenta manipular els seus desitjos.

## Repartiment

* Samia Gamal: Kahramana / Semsema
* Farid El Atrache: Asfour
* Lola Sedki: Aliya
* Ismail Yasseen: Bou'ou
* Abdel Salam Al Nabulsy: Mimi Bey
* Stephan Rosti: Ishta
* Zeinat Sedki: Warda

## Recepció

Segons el llibre 100 Film Musicals del British Film Institute, Afrita hanem critica la modernitat: «Recorrent totes aquestes pel·lícules (com també passa a tantes pel·lícules índies), que exploren els dilemes morals en contextos familiars burgesos, hi ha un discurs en què la modernitat occidental —cotxes, roba, costums— és vista negativament en relació amb els valors tradicionals. El savi que governa el geni d'Afrita hanem apareix de tant en tant per pronunciar homilies sobre la cobdícia materialista i l'egoisme.»

## Referències

* ↑ Pye, Douglas; Hillier, Jim. 100 Film Musicals (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2019-07-25, p. 23. ISBN 978-1-83871-404-8.
* ↑ «Singalongs and Big Dance Numbers: 8 Classic Egyptian Musical Films From Back in the Day» (en anglès americà), 06-08-2020. [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ Hillier, Jim; Pye, Douglas. 100 Film Musicals (en anglès). British Film Institute, 2011, p. 16 (Bfi Screen Guides).
# Logan Miller

Logan Miller (Englewood, 18 de febrer de 1992) és un actor estatunidenc.
Miller va nàixer Englewood, Colorado, i va ser criat New Mexico, Minnesota, i Dallas, Texas. Ell viu a Santa Barbara (Califòrnia). El 2009 va fer del protagonista Tripp Campbell en la sitcom de Disney XD I'm in the Band. També va fer del jove Connor Mead, la versió més jove del personatge de Matthew McConaughey, al film Els fantasmes de les meves exnòvies de 2009. El 2019 va protagonitzar la pel·lícula de terror Escape Room.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2009 | Els fantasmes de les meves exnòvies (Ghosts of Girlfriends Past) | Adolescent Connor Mead | |
| 2009 | Arthur i la venjança d'en Maltazard (Arthur and the Revenge of Maltazard) | Jake | |
| 2011 | The Arm | Buddy | Curtmetratge |
| 2012 | Would You Rather | Raleigh | |
| 2013 | +1 | Teddy | |
| 2013 | Deep Powder | Crash | |
| 2013 | The Bling Ring | Xic a la festa | |
| 2013 | Night Moves | Dylan | |
| 2015 | The Stanford Prison Experiment | Jerry Sherman | |
| 2015 | Take Me to the River | Ryder | |
| 2015 | Scouts Guide to the Zombie Apocalypse | Carter Grant | |
| 2016 | The Good Neighbor | Ethan Fleming | |
| 2016-2017 | The Walking Dead | Benjamin | temporada 7 |
| 2017 | A Dog's Purpose | Todd | |
| 2017 | Before I Fall | Kent McFuller | |
| 2017 | The Scent of Rain and Lightning | Collin Croyle | |
| 2018 | Being Frank | Philip Hansen | |
| 2018 | Love, Simon | Martin Addison | |
| 2019 | Escape Room | Ben Miller | |
| 2019 | Prey | Toby Burns | Postproducció |
| Per anunciar | We Summon the Darkness | Kovacs | |

## Referències

* 1 2 «Logan Miller – No Fear». Moves, 2018. Arxivat de l'original el 31 d'agost de 2018.
* ↑ Logan Miller – Disney XD Medianet Arxivat 8 de juny de 2012 a Wayback Machine.
* ↑ "What's the secret to Dallas kids' success with Disney?". The Dallas Morning News, 7 de novembre de 2010. Consultat el 15 de novembre de 2010.
# Gafarró muntanyenc

El gafarró muntanyenc (Chrysocorythus estherae) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae). Si bé va ser inclòs en el gènere Serinus, arran els treballs de Zuccon et el 2012, ha estat classificat recentment al monotípic gènere Chrysocorythus.

## Hàbitat i distribució

Habita les zones boscoses de les muntanyes del nord de Sumatra, Java, Sulawesi i Mindanao.

## Subespècies

* C. e. chaseni (Kinzelbach, Dickinson et Somadikarta, 2009). Est de Java
* C. e. estherae (Finsch, 1902). Oest de Java
* C. e. mindanensis (Ripley et Rabor, 1961). Mindanao.
* C. e. renatae (Schuchmann et Wolters, 1982). Sulawesi
* C. e. vanderbilti (Meyer de Schauensee, 1939). Sumatra.
La subespècie de Mindanao és considerada una espècie de ple dret a algunes classificacions:
* Chrysocorythus mindanensis - gafarró de Mindanao.

## Referències

* ↑ gafarró muntanyenc«Gafarró muntanyenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ Dario Zuccon, Robert Pryˆs-Jones, Pamela C. Rasmussen, Per G.P. Ericson / The phylogenetic relationships and generic limits of finches (Fringillidae) / Molecular Phylogenetics and Evolution / 62 (2012) 581–596 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Rev. 26/04/2013 (anglès)
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ gafarró de Mindanao«Gafarró muntanyenc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Res Artis

Res Artis és una organització internacional que coordina unes 700 residències artístiques ubicades en 85 països. Fundada el 1993, gestiona una web i una xarxa de residències artístiques.
Creada el 1993 a Berlín, per un grup de persones, incloent Michael Haerdter i William Edward Smart Jr. (1933–2019). Res Artis promou la comprensió del rol que fan les residències artístiques en l'ecosistema cultural, tant amb artistes com amb mitjans de comunicació.

## Referències

* ↑ , gener 2010. ISBN 9781412920865.
* ↑ Fairley, Gina. «Artists face financial vice over cancelled residencies». Artshub, 27-05-2020. [Consulta: 16 octubre 2020].
* ↑ Peard, Alexandra. «How to Turn Your Vacation into an Artistic Retreat» (en anglès). Artsy, 20-03-2019. [Consulta: 25 setembre 2019].
* 1 2 Pellapaisiotis, Haris. «Speaking Thoughts: On an Art School». byanalogy.org. [Consulta: 24 setembre 2019].
* ↑ «Sweet Briar community mourns loss of former English professor, VCCA director William Smart» (en anglès americà). Sweet Briar College, 2019. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ Ya-ping Chen, (2006) "Habitus and Nomadism: A Study of Programs-Exploring of Artists-in-Residence and International Mobility", Language: Chinese

## Enllaços externs

* Res Artis - Lloc web oficial
# Carrer d'Eivissa (València)

El carrer d'Eivissa és una via urbana de la ciutat de València situada a l'est de la ciutat. Està dedicada a l'illa d'Eivissa, illa pitiüsa de les Illes Balears. Per la seua proximitat a la mar (800 metres) està dedicada com altres carrers dels voltants a illes o arxipèlags.
L'inici del carrer i del carrer de Menorca té parades de les línies de l'EMT de València: 1, 2, 3, 4, 19, 30, N8 i N9, a més d'altra parada al carrer de Joan Verdeguer de les línies 2, 3, 4, 19, 30 i N8.
L'"Associació de Veïns de Natzaret" reclamen el soterrament complet de les vies del tren, ja que han sigut soterrades pel carrer d'Eivissa i el carrer de la Serradora però encara separen el barri de Natzaret de la resta de la ciutat.

## Referències

* ↑ http://www.emtvalencia.es/geoportal/ Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.lasprovincias.es/v/20110413/valencia/vecinos-exigen-activar-darsena-20110413.html

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Bloqueig (diplomàcia)

El terme bloqueig en el dret internacional clàssic s'aplicava preferentment a la prohibició que, en estat de guerra imposaven els bel·ligerants a tota comunicació entre l'alta mar i el litoral enemic, sota amenaça de capturar els vaixells que el violessin (encara que fossin mercants neutrals) i la finalitat del qual era l'aïllament més complet possible de l'altre bel·ligerant (estratègia de bloqueig).
En l'actualitat, el terme s'aplica amb més freqüència, indistintament amb el d'embargament, per referir-se a diversos tipus de sancions econòmiques que impliquen una prohibició de comerciar amb algun Estat sobirà (bloqueig d'importacions, bloqueig total o parcial d'exportacions) o una interdicció de disposar per part d'aquest de determinats actius financers (bloqueig de fons).
# Rohilla

Rohilla o Rohila fou un grup afganès format de persones amb orígens tribals diversos, originaris de la regió de Roh i establert a Katehr (part de l'actual Uttar Pradesh a l'Índia), que dels seus nous habitants, els rohilles o rohiles, va agafar el nom de Rohilkhand.

## Vegeu també

* Ghulam Kadir Rohilla ibn Dabita

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Murato

Murato (en cors Muratu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 555 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 534 | 538 | 538 | 533 | 565 | 555 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Ferdinand Ugolini | | |
# GameStop

GameStop és un distribuïdor minorista estatunidenc d'electrònica de consum i videojocs. La companyia té la seva base d'operacions a Grapevine, Texas, un suburbi de Dallas, i operava 5.509 botigues minoristes arreu dels Estats Units, el Canadà, Austràlia, Nova Zelanda i Europa, a data de l'1 de febrer de 2020. Les marques de botigues minoristes que operen sota el paraigües de GameStop són: EB Games, ThinkGeek i Micromania-Zing.
A més dels punts de venda, GameStop també té Game Informer (una revista de videojocs).
GameStop ha estat objecte de crítica durant anys per les seves polítiques d'empresa. Durant la pandèmia per coronavirus, la companyia va ser criticada per mantenir les seves botigues obertes al públic; una decisió que es va revertir el mes següent en resposta a la informació de retorn negativa.
El gener de 2021, va esdevenir-se el conegut com a "cas GameStop", un fenomen de liquidació forçosa de posicions curtes que va provocar un augment del 1500 % en el preu de les accions de la societat en el transcurs de dues setmanes, aconseguint un màxim intradiari històric de 483 dòlars el 28 de gener de 2021 a la Borsa de Nova York. Part d'aquest efecte es va atribuir a un esforç coordinat des d'una subcomunitat de Reddit anomenada "r/wallstreetbets". Un salt posterior en les operacions fora d'horari es va desencadenar, després que Elon Musk va tuitar "Gamestonk!", en referència a la comunitat de Reddit que va inflar el preu de les accions. Matt Levine, comentarista de Bloomberg News, ha comparat la situació amb el short squeeze de 2012 en el qual la Comissió de Borsa i Valors va acusar Philip Falcone.

## Vegeu també

* Cas GameStop

## Referències

* 1 2 3 «GameStop Corp.». Securities & Exchange Commission. [Consulta: 23 novembre 2016].
* ↑ http://sec.gov/ix?doc=/Archives/edgar/data/1326380/000132638020000022/a10k-fy19q4.htm
* ↑ «GameStop» (en anglès americà). Fortune. Arxivat de l'original el 2019-06-26. [Consulta: 2 desembre 2018].
* ↑ Li, Yun. «GameStop mania explained: How the Reddit retail trading crowd ran over Wall Street pros». CNBC, January 27, 2021. [Consulta: January 27, 2021].
* ↑ «GAMESTOP CORPORATION (GME)». NYSE. [Consulta: January 28, 2021].
* ↑ InfoTechnology. «¿Quiénes son Wall Street Bets, el grupo de Reddit que está atacando a la Bolsa?» (en español), 28 enero 2021. [Consulta: 29 enero 2021].
* ↑ Roberts, Jeff John. «GameStop ‘yolo’ rally blasts on, leaving short sellers squeezed». Fortune (magazine), January 25, 2021. Arxivat de l'original el January 26, 2021. [Consulta: January 25, 2021].
* ↑ Bursztynsky, Jessica. «GameStop jumps after hours as Elon Musk tweets out Reddit board that's hyping stock». CNBC, January 26, 2021. Arxivat de l'original el January 27, 2021. [Consulta: January 26, 2021].
* ↑ Matt Levine. «GameStop Is Just a Game». Bloomberg, 26-01-2021. Arxivat de l'original el 2021-01-27. [Consulta: January 27, 2021].

## Enllaços externs

* GameStop - Lloc web oficial
* Funcoland a Wayback Machine (archive index)
# Rerequart

El rerequart o quarterback (QB) és una de les posicions del futbol americà el jugador es posiciona just darrere de la línia. Generalment, és el líder ofensiu de l'equip quan és al camp, i és el responsable d'iniciar la jugada, rebre l'esnap del center i d'aplicar l'estratègia. Després del snap, el quarterback intenta fer una passada aèria o donar la pilota en mà a un corredor en joc terrestre. El quaterback també pot intentar corre pel seu compte. Si el quaterback és placat darrere la linea de scrimmage es produeix un sack. La paraula quaterback prové del rugbi escocès on els jugadors en posicions endarrerides acostumaven a estar just una distància aproximada d'un ¼ dels davanters. Alguns quaterbacks destacats han sigut Brett Favre o Eli Manning

## Referències

* ↑ «Rerequart». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.