OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Manuel Montalbán y Hernanz

Juan Manuel Montalbán y Hernanz (Torrelaguna, 20 d'octubre de 1806 - Madrid, 3 de febrer de 1889) va ser un Jurista espanyol, rector d'universitat, diputat, senador i acadèmic de la Reial Acadèmia de la Història.

## Biografia

Va estudiar Filosofia i Matemàtiques en el col·legi dels Pares Franciscans de Torrelaguna, i Dret en la Universitat d'Alcalá, llicenciant-se en 1830. Va ser nomenat Catedràtic de Alcalá el 27 de desembre de 1835. Allí va obstaculitzar amistat amb Pedro Gómez de la Serna y Tully amb qui va escriure un tractat de Dret civil per a l'ensenyament universitari de la matèria i, més tard, de Dret penal.
Es va doctorar en 1837 i va accedir a la Càtedra en la Universitat Central de Madrid en 1838. En 1840 fou escollit membre de la Diputació provincial de Madrid i en 1843 és escollitt Diputat al Congrés per la mateixa província sota el govern de Joaquín María López i en plena crisi per la successió del regent Espartero i la declaració de la majoria d'edat d'Isabel II.
Va abandonar momentàniament la càtedra per ser Director d'Instrucció Pública de 1855 a 1857, reintegrant-se a la Universitat. En 1858 va ingressar en la Reial Acadèmia de la Història, i fou nomenat rector de la Universitat Central de Madrid en 1862. Al març i abril de 1865 els fets de la Nit de Sant Daniel en els quals va defensar la llibertat de càtedra d'Emilio Castelar davant les ingerències del govern de Narváez li van portar a ser destituït del seu lloc el 7 de març. Mai va ser rehabilitat però el cessament no fou reconegut finalment i el 10 de març de 1866 es va jubilar del càrrec, a petició pròpia i per considerar que no podia exercir l'activitat en plena decadència i persecució del regnat d'Isabel II. Més tard va ser partidari de l'arribada de la Primera República si bé la seva activitat va ser molt limitada, encara que va obtenir escó per a senador a l'abril de 1872.

## Obres

* Elementos de derecho civil y penal de España amb Pedro Gómez de la Serna (Madrid, 1840-1886)
* Febrero o Librería de jueces, abogados y escribanos, amb Florencio García Goyena i Joaquín Aguirre (Madrid, 1844-1852)
* Tratado de procedimientos en negocios eclesiásticos: suplemento al Febrero, amb Joaquín Aguirre (Madrid, 1846)
* Recopilación compendiada de las leyes de Indias aumentada con algunas notas que no se hallan en la edición de 1841 y con todas las disposiciones dictadas posteriormente para los dominios de Ultramar, amb Joaquín Aguirre (Madrid, 1846)
* Tratado académico-forense de procedimientos judiciales, amb Pedro Gómez de la Serna. (Madrid, 1848-1861)

## Referències

* ↑ Manuel Montalbán Arxivat 2020-09-29 a Wayback Machine. al Diccionario de Catedráticos Españoles de Derecho
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
# Fotosport

Fotosport és una biennal internacional de fotografia de Reus de l'esport creada el 1970 amb l'impuls de Joan Antoni Samaranch a través de la Delegación Nacional de Deportes i organitzat pel Club Natació Reus Ploms sota la direcció, fins a l'any 2000, d'Enric Pàmies, president honorari de la Federació Internacional d'Art Fotogràfic. Amb 40 d'existència és el saló fotogràfic patrocinat per la FIAP més antic de Catalunya i l'únic en el món dedicat exclusivament a l'esport. En aquest 40 anys ha rebut 32.859 obres de 8.485 autors de 78 estats de tot el món. L'edició del 2010 es va celebrar al Museu Olímpic i de l'Esport Joan Antoni Samaranch (Barcelona).

## Referències

* ↑ «Primeras obras para el Fotosport-70» (en castellà). La Vanguardia, 20-05-1970. PDF
* ↑ «El delegado nacional de deportes inaugura Fotosport 72» (en castellà). La Vanguardia, 10-06-1972. PDF
* ↑ «L'Ajuntament de Reus distingirà l'impulsor de Fotosport». El Punt, 09-04-2009.
* 1 2 3 Sancho, Jesús. «Lo mejor del deporte, en imágenes» (en castellà). La Vanguardia, 17-01-2011.
* ↑ «Fotos d'esport». TV3, 12-01-2011. (vídeo)
* ↑ Solanellas, Laia «Quaranta anys convertint l'esport en art amb Fotosport». delCamp.cat, 04-11-2010.
* ↑ Gallofre, Josep «Fotosport celebra 40 anys amb un catàleg que recull totes les imatges». Reus Digital, 04-11-2010.
* ↑ Borbonès, Natàlia «40 anys de la biennal Fotosport». El Punt, 05-11-2010.
* ↑ «El Museu Olímpic i de l'Esport de Barcelona exhibirà les fotografies del Fotosport 2010». El Punt, 07-06-2010.

## Enllaços externs

* Fotosport. Lloc web oficial [Consulta 17 de març de 2024]
# Kalínina

«Kalínina» té aquests significats:
* Kalínina (Dnepróvskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Kalínina (Kubànskaia), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Kalínina (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
# Kalàixniki

Kalàixniki (en rus: Калашники) és un poble de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 143 habitants. Pertany al districte municipal de Pal·làssovka.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Kalàixnikov

«Kalàixnikov» té aquests significats:

## Geografia

* Kalàixnikov (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Kaneohe

Kaneohe és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 34.970 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kaneohe tenia 34.970 habitants, 10.976 habitatges, i 8.680 famílies La densitat de població era de 2054,33 habitants per km².
Dels 10.976 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 15,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 64 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38,0 anys. Per cada 100 dones hi havia 96,14 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,21 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.006 $ i la renda mediana per família de 71.316 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.389 $ mentre que les dones 31.504 $. La renda per capita de la població era de 23.476 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kaneohe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Kaneohe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Kaneki (cràter)

Kaneki és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 25.7 ° de latitud nord i 296.8 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 31.5 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 25 d'agost del 2017 i fa referència a Kaneki, déu de la palmera de coco de la cultura de la Micronèsia

## Referències

* ↑ "Kaneki (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Fruita en almívar

La fruita en almívar és una tècnica de conservació de la fruita que consisteix a pelar-la, treure-li les llavors i coure-la suaument en un almívar o xarop d'aigua i sucre. És una bona manera de conservar fruita abans que es facin malbé en moments quant tots són madures alhora.
La fruita, que ha d'estar sencera o en trossos grans, per exemple, una pera en meitats o quarts, una pinya en rodanxes, etc. es guarda en un pot que s'acaba d'omplir amb el mateix almívar de cocció. El resultat és una fruita molt sucosa i dolça, que no s'ha de confondre amb la fruita confitada, que es conserva seca. D'altra banda, es diferencia de gelees, melmelades, confitures, compotes i codonyats en què la fruita no es tritura, sinó que queda ben separada del suc.
Algunes de les fruites que típicament es conserven en almívar són la pinya, el préssec de vinya, la pera, etc. Aquestes fruites es poden menjar tal qual o emprar-se per fer postres i pastissos, alguns dels més coneguts són el pijama (pera o préssec en almívar amb flam, nata i, de vegades, gelat), el préssec melba (amb gelat i nata), etc.

## Vegeu també

* Dolços de fruites a la cuina turca
* Marron glacé

## Referències

* ↑ «fruita en almívar». Plats a la carta. Termcat, 2010. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Nogué i Puigvert, Pep. Menjar per un euro. Valls: Cossetània, 2002, p. 19. ISBN 84-95684-54-3.
* ↑ Ribas, Marc. «Fruites en almívar» (vídeo). TV3. CCMA. [Consulta: 13 març 2022].
# José María Sarget y Lillo

José María Sarget y Lillo (Oriola, 30 de juliol de 1849 - 17 de novembre de 1909) fou un metge i polític valencià, president de la Diputació d'Alacant durant la restauració borbònica.
De família benestant, en 1867 va aprovar les oposicions al Cos de Duanes. El 1873 es doctorà en farmàcia a la Universitat Central de Madrid amb la tesi Las sustancias grasas. El 1879 es llicencià en medicina a la Universitat de València i tornà a Oriola, on hi va exercir la medicina i el 1883 va formar part de la Junta de Sanitat de l'ajuntament. Alhora va col·laborar en la premsa local, als diaris El Cisne, El Día i La Iberia. Interessat des de ben jove per la política, inicialment va militar al Partit Democràtic Progressista i després al Partit Liberal Fusionista de la mà de Trinitario Ruiz Capdepón, amb el que el 1888 fou elegit regidor municipal i el 1892, 1894 i 1898 diputat provincial pel districte d'Oriola-Dolors. Fou president de la Diputació d'Alacant de 1898 a 1899. El 1908 va ser Jutge Privatiu d'Aigües de la Vega Baixa del Segura. També va col·laborar a societats científiques i fins i tot va escriure poesia, participant en els Jocs Florals. Té un carrer dedicat a Oriola.

## Obres

* Siluetas de ideas (1893)

## Referències

* ↑ José María Sarget y Lillo, al web de la Diputació d'Alacant
* ↑ BIOGRAFÍAS: JOSÉ MARÍA SARGET LILLO
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.152. ISBN 9788495484802.
# Funció fitada

En matemàtiques, una funció $f$ definida en algun conjunt $X$ amb valors reals o complexos s'anomena fitada, si el conjunt dels seus valors és fitat. En altres paraules, hi ha un nombre real $M<\infty$; tal que
    $|f(x)|\leq M,\forall x\in X$
A vegades, si $f(x)\leq A$ per tot $x$ de $X$, llavors la funció es diu que és fitada per damunt i $A$ es diu que és una fita superior. D'altra banda, si $f(x)\geq B$ per tot $A$ de $X$, llavors la funció es diu que és fitada per davall i $B$ es diu que és una fita inferior.
El concepte no s'hauria de confondre amb el d'operador fitat.
Un cas especial important és un successió fitada, on $X$ és el conjunt $\mathbb {N}$ de nombres naturals. Així una successió $f=(a_{0},a_{1},a_{2},\dots )$, és fitada si existeix un nombre real $M<\infty$ tal que
    $|a_{n}|\leq M,\forall n\in \mathbb {N}$
El conjunt de totes les successions fitades, proveïdes amb una estructura d'espai vectorial, formen un espai de successions.
Aquesta definició es pot estendre a funcions amb valors en un espai mètric $Y$. Una funció $f$ amb valors en un espai mètric $X$ s'anomena fitada si per a alguns $a$ de $Y$ existeix un nombre real $M<\infty$; tal que
    $d(f(x),a)\leq M,\forall x\in X$
Si aquest és el cas, hi ha també un $M$ per a qualsevol altre $a$.

## Exemples

* La funció $f:\mathbb {R} \rightarrow \mathbb {R}$ definida per $f(x)=\sin(x)$ és fitada. La funció sinus no és fitada si es defineix sobre del conjunt de tots els nombres complexos
* La funció
    $f(x)={\frac {1}{x^{2}-1}}$
definida per a tot real $x$ diferent de −1 o 1 no és fitada. A mesura que $x$ s'apropa a −1 o a 1, els valors d'aquesta funció es fan més i més grans en magnitud. Aquesta funció es pot fer fitada si es considera que el seu domini és, per exemple, [2, ∞)...
* La funció
    $f(x)={\frac {1}{x^{2}+1}}$
definida per a tot real $x$ és fitada.
* Cada funció contínua $f:[0,1]\rightarrow \mathbb {R}$ és fitada. Això és en realitat un cas especial d'un fet més general: Tota funció contínua d'un espai compacte en un espai mètric és fitada.
* La funció $f$ que pren el valor 0 per $x$ racional i 1 per $x$ irracional és fitada. Així, una funció no cal que sigui "bonica" per ser fitada. El conjunt de totes les funcions fitades definides a [0,1] és molt més gran que el conjunt de les funcions contínues en aquest interval.
# José de Castro y Orozco

José de Castro i Orozco (Granada, 10 de març de 1808 - Madrid, 17 de maig de 1869) va ser un escriptor i polític espanyol, senador i ministre durant el regnat d'Isabel II d'Espanya.

## Biografia

Va ostentar en títol de Marquès de Girona. Era geramà del també polític Francisco de Paula Castro y Orozco. Va estudiar Dret a la seva ciutat natal. Diputat provincial en 1839, va treballar per salvar el tresor artístic eclesiàstic, recollint el que va poder en un museu a Granada. Fou Fiscal de l'Audiència i rector de la Universitat de Granada (1843). Va ser nomenat Senador vitalici en 1853 i fou Ministre de Gràcia i Justícia entre 1853 i 1854 en el gabinet de Luis José Sartorius y Tapia. En 1863 fou escollit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.
Va recollir la seva creació a Obras poéticas y literarias (1864-1865). Va escriure poesia política com "España en 1808", "Vergara" i "Isabel II". Compusà dues tragèdies, Boabdil (1832) i Aixa (1837). La seva obra més notable és el drama històric Fray Luis de León o El siglo y el claustro (1837): hi imagina uns amors entre el famós escriptor i Elvira, germana de l'historiador granadí Diego Hurtado de Mendoza. L'entrada d'aquell en el convent seria resultat de la seva passió frustrada; d'aquí la seva perenne malenconia. Un altre drama històric és El bastardo de Monteflor (1838).

## Referències

* ↑ Biografia a filosofia.org
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Medalla 31 Arxivat 2016-12-26 a Wayback Machine. de la RACMYP
* ↑ Obres de José de Castro a filosofia.org

## Enllaços externs

* Obres digitalitzades de José de Castro y Orozco a la Biblioteca Digital Hispánica de la Biblioteca Nacional d'Espanya
# Gambit de dama

* Per a altres significats, vegeu «Gambit de dama (desambiguació)».
El gambit de dama (sovint abreujat en literatura escaquística amb l'acrònim anglès QG, de Queen's Gambit), és una obertura d'escacs en la qual les blanques i les negres juguen
    1.d4, d5
    2.c4
El gambit de dama (ECO D06-D69) és un dels principals sistemes per jugar una obertura tancada. S'ha jugat des dels inicis dels escacs moderns, i encara es juga a tots els nivells, campionats del món inclosos.
El gambit de dama és una de les obertures més estudiades. De fet, després d'aquests moviments existeix un gran ventall d'obertures i variants, que històricament s'engloben sota la denominació comú de gambit de dama. Com en tots els gambits, aquesta obertura es caracteritza per l'oferiment d'un peó a l'adversari, amb la finalitat d'assolir avantatge.
A diferència del gambit de rei, on les negres poden obligar les blanques a jugar tota la partida amb un peó menys, aquesta obertura, estrictament parlant, no és un gambit com a tal, ja que les blanques, en el cas que les negres capturin el peó (evolució cap al gambit de dama acceptat), poden recuperar fàcilment la igualtat numèrica de peces (per exemple, 1.d4 d5 2.c4 dxc4 podria continuar amb 3. Da4+, i les blanques recuperen el peó immediatament), i si les negres volen conservar el peó de més acostumen a caure en posicions perdudes, i sempre inferiors.
Si les negres no capturen el peó, s'obre el catàleg dels gambits de dama refusats.

## Vegeu també

* gambit de dama acceptat
* gambit de dama refusat

## Bibliografia

* Kaspàrov, Garri; Keene, Raymond. Batsford Chess Openings 2. Henry Holt, 1989, 1994. ISBN 0-8050-3409-9.
* Lalić, Bogdan. Queen's Gambit Declined: Bg5 Systems. Everyman Chess, 2000. ISBN 9781857442403.
* Ward, Chris. Unusual Queen's Gambit Declined. Everyman Chess, 2002. ISBN 1-85744-218-0.
* McDonald, Neil. Starting Out: Queen's Gambit Declined. Everyman Chess, 2006. ISBN 978-1-85744-426-1.
* Rizzitano, James. Chess Explained: The Queen's Gambit Declined. Gambit Publications, 2007. ISBN 978-1-904600-80-0.
* Komarov, Dmitry; Djuric, Stefan; Pantaleoni, Claudio. Chess Opening Essentials, Vol. 2: 1.d4 d5 / 1.d4 various / Queen's Gambits. New In Chess, 2009. ISBN 978-90-5691-269-7.
# Fuenferrada

Fuenferrada és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de les Conques Mineres.
# Fàbrica-magatzem Roca i Clos

La Fàbrica-magatzem Roca i Clos és un edifici modernista del municipi d'Igualada (Anoia). És una senzilla construcció industrial del Modernisme de la segona època, on el més remarcable és la façana exterior construïda amb pedra recoberta d'estuc de color ocre que deixa ressaltar el totxo vermell que domina la decoració amb línies sinuoses que arriben fins a l'acabament superior de l'edifici. Destaquen també les obertures amb un acabat excel·lent de totxo. Cal remarcar la preocupació de l'arquitecte per amagar les rasants de la teula aixecant per això el cos superior de l'edifici. La façana de l'Amor adopta un caràcter més racional. Està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Referències

* ↑ «Fàbrica-magatzem Roca i Clos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# KWin

KWin és un gestor de finestres per als sistemes de finestres Xorg gratuït i de codi obert. Es pot emprar a X11 com a Wayland. Es fa servir principalment amb una Shell d'escriptori, específicament pensat per a KDE Plasma. Pot ser emprat en altres escriptoris, necessitant de l'instal·lació de llibreries i components presents a KDE Plasma.
KWin admet la composició, permetent un major control sobre els efectes visuals, com la possibilitat d'utilitzar efectes 3D per a gestionar les finestres. Assolint una gestió de les finestres més suau, fàcil, eficient i natural. Essent suportat per maquinari de tipus modest.

## Història del Kwin

El canvi del gestor de finestres de X11 per Wayland va comportar que els arranjaments de la pantalla fossin gestionats per KWin enlloc de KScreen.
| Nom | Versió | Versió de KDE | Detalls |
| KWM | 1.0 | 1.0 | |
| KWin | 2.0 | 2.0 | Més suport per temes i efectes de finestres |
| KWin | 3.0 | 3.2 | Millorat el suport per l'estès ICCCM estàndards de freedesktop.org |
| KWin | 4.0 | 4.0 | Composició experimental i suport per efectes d'estil Compiz |
| KWin | 5.21 | 5.21 | Fou gairebé totalment reescrit. |

## Aparença

Hi ha moltes decoracions de finestra pel Kwin, incloent Oxigen, que ve per defecte, Plastik, Keramik... Els temes de l'IceWM també es poden usar.

## Referències

* ↑ «KDE/kwin» (en anglès). GitHub, 18-02-2024. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «KDE ya trabaja para introducir soporte de HDR en Kwin». MuyLinux, 19-05-2023. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ J, Francisco. «KWin, gestor de ventanas para diversos entornos de escritorio». Ubunlog, 01-12-2013. [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ Emms, Steve. «KWin - window manager for the KDE Plasma Desktop». Linux Links, 12-09-2023. [Consulta: 22 febrer 2024].
* ↑ Larabel, Michael. «KWin Replaces KScreen For Handling Monitor Arrangement Under KDE Plasma Wayland». Phoronix, 07-10-2023. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Pomeyrol, J. «KDE 4.11, un adiós a lo grande y a lo largo» (en castellà). MuyLinux, 15-08-2013. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ «KDE Plasma 5.21.0, feature Release». KDE. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Larabel, Michael. «KDE's KWin Compositor Sees Near Total Rewrite Of Compositing Code.». Phoronix, 09-01-2021. [Consulta: 19 febrer 2024].

## Notes

* ↑ KScreen fou incorporat al mòdul Pantalla i monitor de la versió 4.11 de KDE Plasma, quan ja s'estava treballant en el canvi de X11 a Wayland. Oferint un suport multimonitor més intel·ligent, configuració automàtica de noves pantalles i configuració persistent de pantalles afegides manualment.

## Enllaços externs

* Decoracions per Kwin 3 Arxivat 2005-08-31 a Wayback Machine. (anglès)
* Generador de decoracions Arxivat 2006-03-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Com fer decoracions pel Kwin (anglès)
# KYMCO

Kwang Yang Motor Company (KYMCO) és la principal marca de motocicletes de Taiwan.
La marca està principalment dirigida a la fabricació d'escúters (des de 50 c. c. fins a 500 c. c.), de gran acceptació en els països orientals, tot i que també fabrica altres tipus de motocicletes. A Espanya, a més a més d'escúters, distribueix motocicletes tipus custom (fins a 250 c. c.) i quads (fins a 300 c. c.).
Els primers vehicles es produeixen sota llicència d'Honda (CG 125, XLR 125, NSR 125...). El 1990 comença el producte KYMCO sota la seva pròpia marca, amb èxit creixent. A Europa hi arribà el 1996. Des d'aleshores, l'empresa ha anat produint més d'un milió de vehicles cada any.
Alguns dels models més coneguts de la marca:
* Agility 50/125
* Super dink 125/300
* Gran dink 125/300
* Xciting S 400
* Xciting 500 R
* AK 550

## Enllaços externs

* KYMCO - Lloc web oficial (anglès)
# Ken Berry

Kenneth Ronald "Ken" Berry (Moline, Illinois, Estats Units, 3 de novembre de 1933 - Burbank, Califòrnia, 1 de desembre de 2018) va ser un comediant i actor en pel·lícules.
Després de començar la seva carrera com a cantant i ballarí, va servir en els Serveis Especials de la Marina creant espectacles per als militars, on va conèixer al mateix Leonard Nimoy, que el va ajudar a entrar en el món dels espectacles. Va aconseguir un contracte amb Universal per a diverses pel·lícules musicals, però no va ser fins al seu paper de Els forts del fort que va aconseguir una participació fixa en una producció.

## Referències

* ↑ «Ken Berry». IMDb [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ Serrano, Lola «Muere Ken Berry, el gran humorista de 'F Troop', a los 85 años El humorista que tanto hizo reír a los estadounidense murió el sábado 1 de diciembre a los 85 años». Formula TV, 02-12-2018 [Consulta: 3 desembre 2018].
# Ken Caryl

Ken Caryl és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 30.887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ken Caryl tenia 30.887 habitants, 10.911 habitatges, i 8.357 famílies. La densitat de població era de 1.223,1 habitants per km².
Dels 10.911 habitatges en un 45,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,3% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.052 $ i la renda mediana per família de 75.356 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.090 $ mentre que les dones 36.173 $. La renda per capita de la població era de 27.931 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ken Caryl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ken Caryl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].