OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyprinion acinaces

Cyprinion acinaces és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2). 990-1099.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lluís Maria Aragó i Cabañas

Lluís Maria Aragó i Cabañas (Santa Coloma de Farners, 1922 - Barcelona, 1994) fou un arquitecte i pintor català.

## Biografia

Fou professor de l'Escola d'Arquitectura de Barcelona, on s'especialitzà en urbanisme i la rehabilitació d'edificis. La seva pintura, cézanniana, es va fer notar en l'època dels Salons d'Octubre de Barcelona. Publicà el volum El Creixement de l'Eixample: Registre Administratiu d'Edificis, 1860-1928 (1998), on documentà l'autoria de gran part dels edificis de l'Eixample barceloní.
Fortament interessat també per la literatura, traduí els Quatre quartets de T. S. Eliot (Palma, 1965) i Reunió de família per al recull de Teatre del mateix autor anglès (Barcelona 1992).

## Referències

* 1 2 «Lluís Maria Aragó i Cabañas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Conger orbignianus

Conger orbignianus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 112 cm de llargària màxima.
* Aletes pectorals petites.

## Alimentació

Menja peixos, gambes, crancs i mol·luscs.

## Depredadors

És depredat per Squatina guggenheim.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical (4°N-45°S) que viu a la plataforma continental.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des del sud del golf de Guinea -Annobón, Guinea Equatorial- fins a Namibe -Angola-) i l'Atlàntic occidental (des de Rio de Janeiro -el Brasil- fins al nord de l'Argentina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Conger orbignianus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Bernardes, R.Á., J.L. de Figueiredo, A.R. Rodrigues, L.G. Fischer, C.M. Vooren, M. Haimovici i C.L.D.B. Rossi-Wongtschowski, 2005. Peixes de Zona Econômica Exclusiva da Região Sudeste-Sul do Brasil: Levantamento com armadilhas, pargueiras e rede de arrasto de fundo. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo. 295 p.
* ↑ Vögler, R., A.C. Milessi i R.A. Quiñones, 2003. Trophic ecology of Squatina guggenheim on the continental shelf off Uruguay and northern Argentina. J. Fish Biol. 62: 1254-1267.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Nakamura, I., T. Inada, M. Takeda i H. Hatanaka, 1986. Important fishes trawled off Patagonia. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 369 p.
* ↑ Cousseau, B. i Perrotta, R.G., 1998. Peces marinos de Argentina. Biología, distribución, pesca. Instituto National de Investigación y Desarrollo Pesquero (INIDEP), Mar del Plata, l'Argentina. 163 p.
* ↑ Figueiredo, J.L. i N.A. Menezes, 1978. Manual de peixes marinhos do sudeste do Brasil. II. Teleostei (1). Museu de Zoologia, Universidade de São Paulo, el Brasil. 110 p.
* ↑ Menezes, N.A., P.A. Buckup, J.L. Figueiredo i R.L. Moura, 2003. Catálogo das espécies de peixes marinhos do Brasil. São Paulo. Museu de Zoologia da Universidade de São Paulo, 160 pp.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Smith, D.G., 1990. Congridae. P. 156-167. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.). Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Antic Casino

«Antic Casino» té aquests significats:
* Antic Casino (Les), edifici a la Vall d'Aran
* Antic Casino (Sant Andreu de Llavaneres), edifici al Maresme
* Antic Casino de Cardedeu, edifici al Vallès Oriental
* Antic Casino de Collbató, edifici al Baix Llobregat
* Antic Casino de Santa Coloma de Farners, edifici a la Selva
* Casino Antic (Castelló de la Plana), edifici al País Valencià
# Duncan Hamilton

Duncan Hamilton va ser un pilot de curses automobilístiques britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Duncan Hamilton va néixer el 30 d'abril del 1920 a County Cork, Irlanda. Va morir el 13 de maig del 1994 a Sherborne, Dorset, Anglaterra.

## A la F1

Va debutar a la segona temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, l'any 1951, disputant el 14 de juliol del 1951 el GP de Gran Bretanya, que era la cinquena prova de la temporada.
Duncan Hamilton va participar en cinc curses puntuables pel campionat de la F1, disputades al llarg de tres temporades, 1951, 1952 i 1953.
Fora del campionat de la F1 va disputar nombroses proves amb millors resultats que en les curses oficials.

## Resultats a la Fórmula 1

Va adquirir el seu màxim nivell de fama, quant va donar la victoria a l'equip Jaguar en el gran premi de Lemans del (1953), el qual va disputar i va vèncer en estat d'embriaguesa, fet que l'hi va transmetre certa fama i va dirigir l'atenció d'aquesta marca cap a un públic mes "Canalla".
| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1951 | Duncan Hamilton | Talbot-Lago | Talbot-Lago | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR 12 | ALE Ret | ITA | ESP | | - | 0 |
| 1952 | HW Motors | HWM | HWM | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR Ret | ALE | HOL 7 | ITA | | - | 0 |
| 1953 | HW Motors | HWM | HWM | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR Ret | ALE | SUI | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Casa Pujol (Ripoll)

La Casa Pujol és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La casa, situada al xamfrà de dos carrers, està formada per planta, pis i altell. A la planta baixa pel carrer Progrés hi ha dues obertures, mentre que pel carrer Ter hi ha cinc finestres i dos portals. El marc de les obertures i els baixos a nivell de carrer són de pedra picada. Al primer pis hi ha vuit balcons; les mènsules que aguanten els balcons són ferros de formes corbes. Al xamfrà o unió de les dues façanes hi ha una fornícula i a l'interior una imatge de Sant Antoni. A l'altell totes les obertures són rectangulars i de petit format. Sota coberta les bigues i les llates són de fusta. A les cantonades hi ha pedra picada. La coberta, de teula àrab, és a tres vessants. A la part posterior de la casa hi ha una galeria i el jardí de la casa.
La casa és el resultat de diverses obres i ampliacions realitzades entre els anys 10 i 30 del segle xx.

## Referències

* 1 2 «Casa Pujol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Cyprinella xanthicara

Cyprinella xanthicara és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* International Union for Conservation of Nature and Natural Resources (UICN), 1990. 1990 IUCN red list of threatened animals. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, Gran Bretanya. 288 p.
* Minckley, W. L. & G. L. Lytle. 1969. Notropis xanthicara, a new cyprinid fish from the Cuatro Ciénagas basin, north-central Mexico. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 82: 491-502.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lluís Mallol i Suazo

Lluís Mallol i Suazo (Barcelona, 1900 - 1968) va ésser un dibuixant que estudià perspectiva amb Josep Calvo i Verdonces i seguí les classes del dibuixant Josep Triadó i Mayol a l'escola de Llotja.
Des del 1928 treballà com a litògraf a la Unió de Fotogravadors. Il·lustrà més de tres-cents contes de la col·lecció Patufet, i formà part de l'equip de dibuixants de l'editorial Baguñà. D'una gran correcció tècnica, el seu estil és molt influït per Junceda. Col·laborà durant molts anys com a dibuixant humorista al setmanari En Patufet.

## Referències

* ↑ «Lluís Mallol i Suazo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mas i Peinado, Ricard: Els artistes catalans i la publicitat (1888-1929). Parsifal Edicions, Barcelona, 2002. ISBN 84-95554-16-X, plana 197.
# Ambassis macracanthus

Ambassis macracanthus és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Descripció

* Fa 10,5 cm de llargària màxima.
* 8 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal.
* 3 espines i 9 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; demersal i de clima tropical (6°N-6°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Indonèsia, Papua Nova Guinea, les illes Filipines i el Timor Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1828. Histoire naturelle des poissons. Tome second. Livre Troisième. Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 2: i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker, P., 1849. Bijdrage tot de kennis der Percoïden van den Malayo-Molukschen Archipel, met beschrijving van 22 nieuwe soorten. Verh. Batav. Genootsch. Kunst. Wet. v. 22: 1-64.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi = Ikan air tawar Indonesia Bagian Barat dan Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 344 p.
* ↑ Larson, H.K. i B. Pidgeon, 2004. New records of freshwater fishes from East Timor. The Beagle, Records of the Museums and Art Galleries of the Northern Territory vol. 20: 195-198.
* ↑ Munro, I.S.R., 1958. The fishes of the New Guinea region. Papua New Guinea Agric. J. (1956) 10(4):97-369.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Vot de silenci

El vot de silenci és una pràctica piadosa o de penitència, però que no constitueix un dels vots monàstics (els tres vots de pobresa, obediència i castedat). No obstant això, està molt estesa, fins i tot en la bibliografia, la seva atribució a algun orde religiós catòlic (com els cartoixans o els trapencs), encara que cap d'ells la professa de forma generalitzada.
Sí que existeix un "vot", entès com a promesa temporal, que segueixen els seglars durant certes processons, pel qual prometen guardar silenci mentre dura la processó. Una de les més importants del cicle de la Setmana Santa és precisament l'anomenada Processó del Silenci.
Individualment hi ha hagut religiosos que voluntàriament decideixen fer aquest tipus de vot, però pel que fa a les constitucions i regles dels ordes contemplatius, no apareix en cap d'elles.
Sant Benet parla dins la seva Regla (Regula Monachorum o Regula Monasteriorum) d'evitar la conversa innecessària, però mai prohibeix parlar (ja que impediria la comunicació entre persones que viuen en una comunitat, i cerquen precisament certes característiques pròpies de la vida en comú, al contrari que els ermitans). La pràctica del silenci estaria emmarcada dins del que Sant Benet anomenava conversio morum suorum ("conversió de costums"), és a dir, comportar-se pròpiament com un monjo, però sense fer vot de cap tipus, simplement assumint el silenci per respecte envers un lloc i una comunitat d'oració.
Entre els cistercencs d'estricta observança des del segle xvii fins als anys 1960, després del Concili Vaticà II, es practicava un codi de signes gestuals, però això s'emprava únicament en zones on no s'havia de parlar, com ara el claustre o l'oratori.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Catòlica
* ↑ Badalona es prepara per a la processó del Silenci, 8tv.cat
* ↑ Do Trappist Monks and Nuns take the vow of silence? Arxivat 2017-05-01 a Wayback Machine. a trappist.org
* ↑ Monks' Rules de Columbanus Hibernus
Obrecht, Edmond. «Silence». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.

## Enllaços externs

* 'Vows of Silence' is timely viewing for Catholics Arxivat 2016-01-14 a Wayback Machine. per Cassandra Jones
# Duncan II d'Escòcia

Duncan II d'Escòcia (gaèlic escocès: Donnchad mac Maíl Coluim 1072- 12 de novembre de 1094) fou rei d'Escòcia, fill de Malcolm III i la seva primera esposa Ingibiorg Finnsdottir, vídua de Thorfinn Sigurdsson. No acceptà la pujada al tron del seu oncle Donald III i el va combatre amb suport del rei Magne III de Noruega. Ocupà el tron uns mesos del 1093-1094.
# Castell de Sumacàrcer

El Castell de Penya-roja o Castell de Sumacàrcer se situa sobre un gran promontori al terme municipal de Sumacàrcer, en la comarca de la Ribera Alta, a la província de València.
Construït amb fàbrica de tàpia i maçoneria sobre el primitiu nucli de població, aprofita l'orografia per construir dos complexos separats a nord-oest i sud-est, dels quals actualment només queden algunes restes de muralla i bases d'alguns torrasses.
Es tracta d'un castell islàmic amb orígens anteriors al segle xi, que és abandonat al segle xiii al traslladar-se la població al costat del riu Xúquer, si bé va comptar amb permís per ser reconstruït en el segle xiv.
Monument declarat en els registres de Béns d'Interés Cultural del patrimoni valencià i espanyol amb el codi R-I-51-0010688.

## Referències

* Aquest article pren com a referència el text del Bé d'Interés Cultural incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana
* ↑ «Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià».
# Roger Guyett

Roger Guyett és un supervisor d'efectes especials.
Ha estat nominat als Oscar en els millors efectes visuals en tres ocasions per les pel·lícules Star Trek', Star Trek Into Darkness i Harry Potter i el pres d'Azkaban.

## Referències

* ↑ «2014 Academy Awards nominees». oscars.org. [Consulta: March 20, 2014].
# Cyprinion macrostomum

Cyprinion macrostomum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la conca dels rius Tigris i Eufrates.

## Referències

* ↑ Heckel J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2). 990-1099.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Coad, B.W., 1995. Freshwater fishes of Iran. Acta Sci. Nat. Acad. Sci. Brno. 29(1):1-64.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Little Round Lake

Little Round Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 948 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Little Round Lake tenia 948 habitants, 273 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 41,5 habitants per km².
Dels 273 habitatges en un 63% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 22% hi vivien parelles casades, en un 50,9% dones solteres, i en un 13,6% no eren unitats familiars. En el 9,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,3% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 13,2% de 45 a 60 i un 4,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.574 $ i la renda mediana per família de 17.019 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.036 $ mentre que les dones 20.104 $. La renda per capita de la població era de 7.819 $. Aproximadament el 42,8% de les famílies i el 42,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Little Round Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Little Round Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Colom gavatxut morriller alacantí

El Gavatxut Morriler Alacantí prové de l'antic Gavatxut valencià i del fallit murcià, la descendència va ser creuada amb coloms de vol que a la zona eren molt freqüents, aquesta raça es va conèixer com a tal a principis del segle xx. El nom li ve per la forma del coll arquejat, per la figura que posa en el zel, es denomina (morrillo), pap poc prominent i amb les plomes de la part posterior engrifades. Aturat les ales se situen per sota de la cua i els colzes sobresurten del pit. En vol el morriller alacantí mou les ales com si fossin rems, amb la cua en forma de teula (moruna) i el cavalló engrifat.
# Ambassis natalensis

Ambassis natalensis és una espècie de peix d'aigua dolça, salobrosa i marina pertanyent a la família dels ambàssids. Va ser descrit per l'ictiòlegs John Dow Fisher Gilchrist i William Wardlaw Thompson el 1911.

## Descripció

* Fa 9 cm de llargària màxima.
* 8 espines i 9-11 radis tous a l'aleta dorsal.
* 3 espines i 9-11 a l'aleta anal.
* Menja crustacis, insectes (terrestres i aquàtics) i peixos.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina, demersal i de clima subtropical (25°S-33°S). A Sud-àfrica és depredat per Ceryle rudis.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental (des de KwaZulu-Natal fins a la badia d'Algoa -Sud-àfrica-) i l'Àfrica oriental (incloent-hi Madagascar).

## Observacions

És emprat en investigació animal, ja que s'adapta fàcilment a la vida en captivitat. És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ambassis natalensis Gilchrist & Thompson, 1908» (en anglès). FishBase.
* ↑ Gilchrist, John D. F.; Thompson, William Wardlaw «Descriptions of fishes from the coast of Natal. (Part 3)». Annals of the South African Museum. Annale van die Suid-Afrikaanse Museum, 11, 1911, pàg. 29–58. DOI: 10.5962/bhl.part.5070. ISSN: 0303-2515.
* 1 2 Skelton, Paul H. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa (en anglès). nova edició del 2008. Cape Town: Struik, 1993. ISBN 1-86872-643-6.
* ↑ «Organisms Preying on Ambassis natalensis» (en anglès). FishBase.
* ↑ Maugé, L.A., 1986. Ambassidae. p. 297-298. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Stiassny, M.L.J. i N. Raminosoa, 1994. The fishes of the inland waters of Madagascar. p.133-148. A: G.G. Teugels, J.-F. Guégan i J.-J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool. 275:177 p.
* ↑ Van der Elst, R., 1993. A guide to the common sea fishes of southern Africa. (3a edició) Struik Publishers, Ciutat del Cap. 398 p.
# Anampses melanurus

Anampses melanurus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Indonèsia fins a les Illes Marqueses, les Illes de la Societat, les Illes Ryukyu i l'Illa de Pasqua.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bleeker, P. 1857. Achtste bijdrage tot de kennis der vischfauna van Amboina. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 2: 1-102.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)