OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patriarca de Jerusalem

El patriarca de Jerusalem és el títol tradicional del bisbe de Jerusalem, una antiga diòcesi cristiana que aviat va canviar el rang de bisbe pel de patriarca pel fet d'estar situada a Terra Santa. Des d'aleshores, el bisbat de Jerusalem és també el patriarcat de Jerusalem.
Actualment el títol el porten:
* El Patriarca de la Santa Ciutat de Jerusalem i de tota Palestina, cap de l'Església Ortodoxa de Jerusalem, jurisdicció autocèfala de l'Església Ortodoxa.
* El Patriarca Llatí de Jerusalem, cap del Patriarcat Llatí de Jerusalem i de l'Església Llatina de Jerusalem, jurisdicció de l'Església Catòlica Romana per a l'Orient Mitjà i Orient Proper.
* El Patriarca Armeni de Jerusalem, primat del Patriarcat Armeni de Jerusalem, jurisdicció autònoma de l'Església Armènia.
A més a més el primat de l'Església Catòlica Melquita porta el títol de Patriarca d'Antioquia i de tot l'Orient, d'Alexandria i de Jerusalem dels Melquites.
# Petrus rupestris

Petrus rupestris és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Particularitats

Petrus rupestris és l'única espècie del gènere Petrus.
Pot arribar als 200 cm de llargària total i als 80 kg de pes.
Es troba a les costes de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Petròglifs d'Ughtasar

Els petròglifs d'Ughtasar (en armeni: Ուղտասարի ժայռապատկերներ) són una sèrie de més de dues mil pedres decorades trobades a la muntanya Ughtasar, a prop del poble de Sisian, a la província de Siunik, a Armènia, a 15 km del jaciment megalític de Zorats Karer.
Ught significa 'camell' i sar 'muntanya', a causa de la semblança dels cims a les gepes d'un camell.

## El jaciment

Hi ha centenars de roques esculpides a la serra de Siunik, a 25 km al nord de Sisian, molt a prop de la frontera amb Azerbaidjan. El lloc només és accessible amb un vehicle tot terreny. Hi ha reproduccions d'aquests dibuixos en joies d'argent, tasses de café i ceràmiques, o adornant les parets dels cafés d'Erevan.
Al peu de la muntanya s'estenen més de dos mil fragments de roca decorats. Es creu que pertanyen al paleolític, fa uns 12.000 anys, esculpits a les roques volcàniques de color negre marronós expulsades per un volcà ara extint.
Els dibuixos de les roques mostren escenes de caça i una àmplia gamma d'animals (urs, muflons, gaseles, cérvols, cavalls, ossos, llops, xacals, lleopards i tigres), espirals, cercles i formes geomètriques, i fins i tot el signe Àries del zodíac i calendaris rudimentaris en forma de roda. Alguns investigadors suggereixen que l'àrea s'utilitzà durant centenars d'anys per tribus de pastors, molts dels quals afegiren en èpoques més tardanes el seus propis dibuixos a les pedres. Hi ha dibuixos d'humans caçant i lluitant, conreant la terra, corrent i dansant.
L'investigador Hamlet Martirosyan, autor de The Land of the Celestial Gates, creu que hi ha una relació entre els pictogrames trobats a Ughtasar i Djermadzor i els jeroglífics egipcis. Considera que els pictogrames representen un tipus d'escriptura anomenada "caprina", a causa que, en antic armeni, les paraules cabra i escriptura eren homònimes. Cabres i ovelles són un element recurrent en els dibuixos i molts científics creuen que el so per a cabra en antic armeni era molt semblant a l'usat per als déus.
Localización: 39° 41′ 02″ N, 46° 03′ 00″ E﻿ / ﻿39.68389°N,46.05000°E﻿ / 39.68389; 46.05000

## Referències

* ↑ «Ughtasar: The Petroglyphs of Armenia». Armenian Youth Federation, Des. 2011. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «Ughtasar Petroglyphs». Armeniapedia. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «Silk Road: Ughtasar». Armenian Heritage. Arxivat de l'original el 2022-02-28. [Consulta: 26 juny 2017].
* ↑ «CORRELATIONS IN THE ORIGIN OF THE ARMENIAN PICTOGRAMS AND THE ANCIENT WORLD WRITING SYSTEMS». Search Armenia. [Consulta: 26 juny 2017].
# Petrúixino (Koltxúguino)

* Per a altres significats, vegeu «Petrúixino».
Petrúixino (en rus: Петрушино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 34 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Perry Rhodan

Perry Rhodan és una sèrie de ciència-ficció alemanya, publicada des de 1961.
Perry Rhodan recull gairebé tots els temes que han aparegut en la ciència-ficció. La gent de fora ha criticat la sèrie, però el seu èxit comercial durant diversos decennis s'ha convertit en un fenomen literari en si mateix. Si res més, en la seva sèrie d'històries, Perry Rhodan ofereix un mirall de la Guerra Freda de la dècada del 1960, la Nova Era dels anys 1970 i del moviment per la pau dels anys 1980. La sèrie té una important influència en els escriptors alemanys d'aquest camp. La seva escriptura encara continua.

## Història

Escrit per un equip d'autors en constant canvi, Perry Rhodan es publica en termes setmanals al tradicional format «Heftchen» alemany. La sèrie va ser creada el 1961 per K. H. Scheer i Clark Darlton. Inicialment, hauria de tenir trenta volums, però es va convertir en un èxit de llarga durada i va passar de les 2.700 edicions el maig de 2013.

## Trama

Perry Rhodan és un de quatre astronautes ficticis dels EUA. El 1971, volen a la Lluna, on troben amb una nau extraterrestre. Dels seus propietaris reben la tecnologia que utilitzen per acabar la Guerra Freda i unir la gent de la Terra. Llavors, la Terra es converteix en una potència a la política intergalàctica.

## Referències

* ↑ Perry Rhodan 35th anniversary Press Release Arxivat 2008-04-30 a Wayback Machine. (Juliol de 1996) (anglès)
* ↑ Der Techno-Mond Arxivat 2016-09-10 a Wayback Machine. («Band 2700 – Der Techno-Mond», publicat el 17 de maig de 2013). Perry-Rhodan.net. Consulta: 21-08-2013

## Enllaços externs

* Perry Rhodan Net Arxivat 2011-05-27 a Wayback Machine. (alemany)
* Perrypedia (alemany)
# Photonectes achirus

Photonectes achirus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 75-1.400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Carib i el nord-est del Golf de Mèxic.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Philia

Philia (en grec antic φιλία / philía) és la paraula grega per expressar amistat o camaraderia. Originalment, es referia a l'hospitalitat, és a dir, "no és una relació sentimental, sinó que pertany a un grup social". A l'Ètica a Nicòmac, Aristòtil defineix la philia com l'afecte que ens fa estimar un ésser per allò que és i no pel que ens pot aportar.

## Referències

* ↑ Émile Benveniste. Vocabulaire des institutions indo-européennes, I (en francès), 1969.
* ↑ Chantraine, Pierre. Dictionnaire étymologique de la langue grecque..
* ↑ Aristóteles. Ética a Nicómaco (en castellà). Madrid: Alianza editorial, 2015. ISBN 978-84-206-8845-9.
# Pietro Carlo Guglielmi

Pietro Carlo Guglielmi, dit Guglielmino per distingir-lo del seu pare (Londres, 11 de juliol de 1772 - Nàpols, 28 de febrer de 1817), va ser un compositor italià autor d'algunes òperes d'un èxit mitjà.
Fill de Pietro Alessandro Guglielmi, va estudiar a Loreto, va viure a Londres entre 1808 i 1810 i va ser mestre de capella de la duquessa de Massa Carrara entre 1814 i 1816.

## Òperes

* Dorval e Virginia (1795, Lisboa)
* Griselda (1795, Florència)
* La sposa bisbetica (1797, Roma)
* I raggiri amorosi (1799, Roma)
* I due gemelli (1799, Roma)
* Dorval e Virginia [rev] (1800, Viena)
* Gli amanti in cimento (1800, Nàpols)
* Due nozze e un sol marito (1800, Florència)
* La fiera (1801, Nàpols)
* Le convenienze teatrali (1801, Palerm)
* La distruzione di Gerusalemme (1803, Nàpols)
* La serva bizzarra; (Amor finto, amor vero, amor deluso; La cameriera astuta; I raggiri della serva; La serva raggiratrice) (1803, Nàpols)
* Asteria e Teseo (1803, Nàpols)
* Il naufragio fortunato (1804, Nàpols)
* L'equivoco degli sposi (1804, Nàpols); (Tre sposi per una; 1805, Viena)
* La scelta dello sposo (1805, Venècia)
* Amor tutto vince (1805, Nàpols); (La donna di più caratteri ossia Don Papirio)
* La vedova contrastata; (La vedova capricciosa; La donna di genio volubile; La vedova in contrasto; La scelta del matrimonio) (1805, Roma)
* La sposa del Tirolo (1806, Nàpols)
* La guerra aperta, ossia Astuzia contro astuzia (1807, Roma); (La sommessa; 1809, Londres)
* Amori e gelosie tra congiunti (1807, Nàpols)
* La cantatrice di spirito, rev. de La fiera (1807, Gènova)
* Le nozze in campagna (1810, Nàpols)
* Le due simili in una (1811, Nàpols)
* Amalia e Carlo, ovvero L'arrivo della sposa (1812, Nàpols)
* La presunzione corretta (1813, Milà)
* Ernesto e Palmira (1813, Milà)
* La moglie giudice del marito (1814, Milà)
* Amore assottiglia l'ingegno ossia Il tutore indiscreto (1814, Roma)
* Amore y innocencia (1815, Madrid)
* L'amore e dispetto (1816, Nàpols)
* Paolo e Virginia (1817, Nàpols)
* Il biglietto d'alloggio (1817, Crema)

## Referències

* ↑ Alier, Roger. Història de l'òpera italiana. Empúries, 1992, p. 89. ISBN 9788475963570.
# Picot de Canens

El picot de Canens (Hemicircus canente) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida i bosquets de bambú del sud-oest, centre i est de l'Índia, Myanmar, Tailàndia i Indoxina.
# Picot de Carolina

El picot de Carolina o picot de ventre vermell (Melanerpes carolinus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita boscos poc densos, vegetació de ribera, pantans i ciutats de la meitat oriental dels Estats Units.
Destaca per la seva capacitat a absorbir una força de 1000 G, la qual cosa li permet de picotejar un arbre 12000 vegades per dia i 85 milliards de vegades en tota la seva vida.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Picot de ventre vermell al Termcat Rev. 18/11/2012
# Picotet de les Guaianes

El picotet de les Guaianes (Picumnus minutissimus) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita clarianes dels boscos i sabanes de les terres baixes de la Guaiana.

## Taxonomia i sistemàtica

El picotet de les Guaianes és monotípic. Tanmateix, la subespècie P. spilogaster pallidus del picotet ventreblanc s'ha considerat una subespècie de picotet. El picotet ventreblanc també s'ha tractat de vegades com un sinònim del picotet de les Guaianes.

## Distribució i hàbitat

El Comitè de Classificació Sud-americà de l'American Ornithological Society considera que el picotet de les Guaianes és endèmic del Surinam sense registres en cap altre lloc. La taxonomia de Clements afegeix que "possiblement també es troba a la Guyana i la Guaiana Francesa". La Unió Internacional d'Ornitòlegs el situa a les Guaianes. Malgrat la seva distribució força reduïda, habita una gran varietat de paisatges, des de manglars, boscos secundaris, plantacions, boscos en galeria i boscos de muntanya.

## Referències

* 1 2 «Woodpeckers», 01-08-2022. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* 1 2 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, T. A. Fredericks, J. A. Gerbracht, D. Lepage, S. M. Billerman, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2022. The eBird/Clements checklist of birds of the world: v2022. Downloaded from https://www.birds.cornell.edu/clementschecklist/download/ retrieved November 10, 2022
* 1 2 Remsen, J. V., Jr., J. I. Areta, E. Bonaccorso, S. Claramunt, A. Jaramillo, D. F. Lane, J. F. Pacheco, M. B. Robbins, F. G. Stiles, and K. J. Zimmer. Version 24 July 2022. A classification of the bird species of South America. American Ornithological Society. https://www.museum.lsu.edu/~Remsen/SACCBaseline.htm retrieved July 24, 2022
* ↑ Winkler, H., D. A. Christie, C. J. Sharpe, and A. Motis (2020). Arrowhead Piculet (Picumnus minutissimus), version 1.0. In Birds of the World (J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D. A. Christie, and E. de Juana, Editors). Cornell Lab of Ornithology, Ithaca, NY, USA. https://doi.org/10.2173/bow.arrpic1.01 retrieved January 11, 2023
# Piuí gorjablanc

El piuí gorjablanc (Contopus albogularis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de Surinam, Guaiana Francesa i nord-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Piuí gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Plans de Muller

Els Plans de Muller és una plana dels municipis dels Plans de Sió a la Segarra i de Tàrrega a l'Urgell.
# Pimelodella mucosa

Pimelodella mucosa és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conca del riu Paraguai al Paraguai.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pimelodella odynea

Pimelodella odynea és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Colòmbia i Veneçuela.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pimelodella metae

Pimelodella metae és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conca del riu Meta a Colòmbia.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Platja d'El Dique

La Platja de El Dique, se situa en la localitat de Aramar, a la comarca del Cap de Peñas, en el concejo de Gozón, Astúries.

## Descripció

La platja té forma lineal, i presenta un jaç de poca sorra de gra mitjà i fosc amb afloraments rocosos.
Es pot observar la desembocadura del rierol Cañeo en la part aquest de la platja, en la qual es troben les restes del que va ser una antiga drassana artesanal, que va pertànyer a la família Artime durant molts anys i que era conegut amb el nom de “la Universitat”, ja que els treballadors tenien alta qualificació. Va ser la primera drassana que va haver-hi en Luanco, i era utilitzat per a la fabricació de petites embarcacions de pesca, podent-se distingir encara la presència d'uns dics malgrat el seu degradat estat de conservació.
No presenta cap mena de servei, ni tan sols de neteja, o senyalització de perill.
Està situada molt a prop de la platja d'Aramar, a la qual s'uneix quan hi ha baixamar, podent passar en aquest moment a l'illa del Carme des d'ambdues platges.

## Referències

* 1 2 «Playa de Dique» (en castellà). Naturaleza y turismo. Arxivat de l'original el 2015-03-28 [Consulta: 18 març 2015].
* 1 2 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 175. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=445 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Plectorhinchus pictus

Plectorhinchus pictus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 83 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf Pèrsic fins a Sri Lanka i la Xina.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McKay, R.J., 1984. Haemulidae. A W. Fischer i G. Bianchi (editors) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Indian Ocean (Fishing Area 51). Vol. 2. FAO, Roma. pag. var.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plasmòlisi

La plasmòlisi és un fenomen cel·lular pel qual les cèl·lules perden aigua i s'arruguen, separant-se de la membrana plasmàtica. És el fet contrari de la turgència i d'aquests dos fenòmens depèn que, per exemple, una planta, estigui marcida o erecte. La plasmòlisi s'esdevé en medis hipertònics, és a dir, aquells medis que tenen una concentració més gran de sal que la que existeix a l'interior de la cèl·lula.
Quan les cèl·lules animals s'introdueixen en un medi hipertònic es produeix la plasmòlisi, que consisteix en el fet que la cèl·lula es deshidrata. En cèl·lules vegetals aquest fenomen pot provocar que la membrana plasmàtica se separi de la paret vegetal, si aquest fenomen és irreversible se l'anomena plasmòlis permanent, en el qual la cèl·lula no pot tornar a l'estat normal en què es trobava. També hi ha la plasmòlisi incipient que consisteix en la pèrdua d'aigua de la cèl·lula però aquesta pot tornar al seu estat natural.

## Vegeu també

* Osmosi
* Turgència
* Citòlisi
# Plectrohyla sagorum

Plectrohyla sagorum és una espècie de granota que es troba al Salvador, Guatemala i Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G., Canseco-Márquez, L. & Acevedo, M. 2004. Plectrohyla sagorum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 6 de gener de 2008.