OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Cogul i Monné

Josep Maria Cogul i Monné (La Selva del Camp, 8 de setembre de 1862 – La Selva del Camp, 31 de març de 1938) va ser un religiós, poeta i músic català.

## Biografia

Fill primogènit de Joan Cogul i Francesca Monné, inicià els seus estudis a Reus i més tard, el 1877 ingressà al Seminari de Tarragona. Músic de vocació, el seu pare havia estat deixeble de mossèn Generós Borràs, participà en unes oposicions a la catedral de Ciudad Real per tal de proveir un benefici eclesiàstic de tenor. Exercí el magisteri de l'orgue a la catedral de Solsona, on rebé l'ordenació sacerdotal el 1891. Cantà la seva primera missa al monestir de Montserrat. Durant uns anys, fou organista de Sant Feliu de Torelló, fins que fou destinat a la basílica de Santa Maria del Mar de Barcelona, ciutat on romangué la resta de la seva vida. En aquella època s'iniciava l'Orfeó Català i Josep Maria Cogul va fer amistat amb alguns dels principals impulsors de la institució, com Lluís Millet i Francesc Pujol. Així va participar i guanyar en dues edicions de la Festa de la Música Catalana, els anys 1904 i 1905. L'any 1938 emmalaltí i va ser traslladat a la seva vila nadiua on traspassà el 31 de març d'aquell mateix any.

## Obra

Començà a escriure música des de ben jove. El seu repertori compositiu conservat comprèn una quarantena de peces. Va escriure un gran nombre d'obres instrumentals: melodies per a orgue, minuets per a piano, concerts per a trompeta i orquestra, per a arpa i piano i una sardana per a cobla (Nai, que va ésser premiada a les festes de la Pàtria a Montserrat), així com música eclesiàstica (trisagis, avemaries, misses, goigs) i profana. Cal destacar una de les seves composicions més cèlebres, que va arreglar per a la Capella Selvatana que regentava el seu germà Felicià Cogul, Prec de la mainada per a sis veus mixtes. A més de músic, també fou poeta i contribuí a la recerca folklòrica, sobretot de les cançons de pandero, i es relacionà amb l'eminent Valeri Serra i Boldú. Alhora va estimular el treball de dos joves estudiants, Ventura Gassol i Higini Anglès, que van ser deixebles seus. Al llarg de la seva vida tingué l'oportunitat de conèixer molts personatges literaris i artístics del corrent modernista.

## Enllaços externs

* Biografia
* Es conserven obres musicals seves al fons musical SEO (Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot) de l'ACGAX (Arxiu Comarcal de la Garrotxa) Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot
# Marcelino Vargas

Marcelino Vargas (1921 - ?) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1950 i al campionat sud-americà de 1955.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
* ↑ Marcelino Vargas Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Southamerican Championship 1955 a rsssf
* ↑ World Cup 1950 finals a rsssf
# Mare de Déu de Montdois

El santuari de la Mare de Déu de Montdois és una església del terme municipal de Rupit i Pruit catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici actual data del segle xviii, tot i que ja es menciona una capella de Santa Maria de "Mont Doys" a la parròquia de Fàbregues l'any 1263. Se sap que en aquest temple hi havia hagut dues imatges de la Mare de Déu, una de romànica i una de gòtica d'alabastre policromat del segle XV. La imatge romànica va ser traslladada al Museu Episcopal de Vic el 1915, mentre que la imatge gòtica es va perdre durant la Guerra Civil espanyola. Actualment s'hi celebra un aplec anual cinc setmanes després del dilluns de Pasqua.

## Arquitectura

L'edifici va ser construït a mode de masia d'una sola nau, amb el carener transversal coronat amb una cúpula semiesfèrica i un absis carrat orientat a llevant. La nau està coberta amb una volta de canó amb llunetes, dividida en tres trams mitjançant arcs torals sostinguts amb unes pilastres amb els basaments i els capitells motllurats. Disposa de dues capelles laterals a cada banda obertes a la nau mitjançant arcs de mig punt amb les impostes motllurades. La cúpula està sostinguda amb petxines, les quals descansen damunt d'unes pilastres decorades amb pintures murals. L'absis és cobert amb un empostissat de fusta i compta amb un cambril sense accés amb la imatge de la Mare de Déu. Als costats de l'altar, dos portals rectangulars emmarcats amb carreus de pedra donen accés a la sagristia, la cambra auxiliar i el cambril. El cor ocupa la part superior del pòrtic de la façana principal. Els murs laterals de l'absis i el creuer estan decorats amb una motllura rectilínia i un sòcol de pedra, ornamentacions que es repeteixen als capitells i als basaments de les pilastres. A la façana principal hi ha un atri porticat que s'obre a l'exterior a través de tres arcs de mig punt adovellats, sostinguts amb pilars de pedra. El pòrtic és coronat amb una fornícula de mig punt amb la imatge de la Verge Maria amb el Nen, emmarcats amb dues orles de pedra. L'espai interior de l'atri està cobert amb un empostissat de fusta, damunt del qual hi ha el cor. El portal d'accés al temple és rectangular, amb els brancals bastits amb carreus de pedra i una llinda plana monolítica. Està tot decorat amb una successió de motllures rectilínies. A la resta del parament hi ha finestres rectangulars emmarcades amb carreus de pedra i les llindes planes. Els finestrals que laterals situats damunt les capelles laterals tenen uns grans ampits motllurats.
L'edifici comptava amb un adossat destinat a hostatgeria i la casa de l'ermità, que va ser enderrocada l'any 2011.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu de Montdois». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «Aplec de Montdois. Rupit i Pruit». Mapes de Patrimoni Cultural (Diputació de Barcelona). [Consulta: 18 febrer 2023].
# Kathna

Kathna és un riu de l'Índia a Uttar Pradesh. Neix a les muntanyes Moti-ka-Tal a 28° 20′ N, 80° 21′ E﻿ / ﻿28.333°N,80.350°E﻿ / 28.333; 80.350 i corre en direcció sud-est, entrant a la regió d'Oudh i seguint cap al sud-est fins a arribar al Gumti en el qual desaigua. No és navegable més que per petits bots.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Manuelita Vallarino de Saint Malo

Manuelita "Maui" Vallarino de Saint Malo (Ciutat de Panamà, 18 de setembre de 1937) és biòloga i educadora panamenya.
És filla d'Aquilino Vallarino i Liza Morice de Vallarino. Va iniciar els seus estudis primaris a l'escola de Balboa, que aleshores formava part de la Zona del Canal de Panamà, després al Col·legi Maria Immaculada i finalment al Col·legi de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús. Durant la seva adolescència es va traslladar als Estats Units, on va cursar la secundària a Gulfport, Mississipi. Es va graduar de biologia amb especialització en química al Newcomb College de Nova Orleans.
En 1963 va tornar a Panamà com a mestra substituta del Col·legi Episcopal de Panamà, després va ser nomenada mestra de ciències i matemàtiques a primària. Va treballar durant 20 anys, arribant a ser subdirectora del col·legi. El 1983 va fundar, juntament amb altres dones, l'Acadèmia Interamericana de Panamà, on hi ha exercit fins avui com a directora i presidenta de la junta directiva.
A la política, es va involucrar juntament amb altres dones com Rosario Arias de Galindo i Querube Solís de Carles a l'oposició de la dictadura militar que va durar entre 1968 i 1989. A més, va ser una de les figures clau de la derogació de la reforma educativa de 1979. En l'àmbit social, ha estat presidenta de l'Associació Amics dels Animals de Panamà (1998-2000) i membre de l'Associació Pro Llar Bolívar. Va ser premiada per Fundamujer com a Dona Estrella de l'Any.

## Referències

* 1 2 3 4 «Manuelita Vallarino de Saint Malo». Biblioteca Nacional de Panamá. Arxivat de l'original el 27 de març del 2017. [Consulta: 27 març 2017].
# Kildare

Kildare (en gaèlic irlandès Cill Dara o "església del roure") és una vila d'Irlanda, al comtat de Kildare, a la província de Leinster. Es troba al marge de la carretera R445 a 50 kilòmetres de Dublín

## Història

Fou fundada en el segle V amb una església en honor de Santa Brígida, coneguda com a "església del roure" (Cill Dara), una de les tres fundacions més importants de la Irlanda celta.

## Galeria d'imatges

* Catedral de Kildare
* Torre de Kilteel

## Enllaços externs

* Kildare - Lloc web oficial
# Martin Whatson

Martin Whatson (1984) és un artista noruec que utilitza la tècnica de l'estergit. Crea escultures, dibuixos i pintures per a produir obres tant dins de l'espai de la galeria com en l'àmbit de l'art de carrer. El 2017 Whatson va celebrar l'exposició en solitari «Revive», comissariada per Rom Levy a Santa Monica.
Des del seu debut artístic el 2004, Whatson ha mostrat el seu treball en diverses exposicions individuals i col·lectives, tant a nivell nacional com internacional en ciutats com Tòquio, París, Londres, Nova York i Los Angeles.
En els seus murals destaca per la seva tècnica original, jugant amb el contrast entre siluetes en blanc i negre i acolorides textures de grafit al més pur estil old school. Entre els seus murals podem veure representades algunes escenes icòniques del segle XX com l'arribada de l'home a la Lluna, o grans obres reinterpretades com El fill de l'home de René Magritte o el quadre de Noia a la finestra de Salvador Dalí.

## Referències

* ↑ Alberte, Rosa Ortiz. «Martin Whatson biography | Artetrama» (en castellà). www.artetrama.com. [Consulta: 20 juny 2017].
* ↑ «Martin Whatson's Solo Art Exhibit Continues in Santa Monica». streetartnyc.org, 07-10-2017 [Consulta: 3 maig 2020].
* ↑ Briones, Arturo. «Martin Whatson, arte urbano de la cultura pop» (en castellà), 01-12-2018. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ «La mirada poética de Martin Whatson» (en espanyol europeu). [Consulta: 27 agost 2020].
# Martin Wilhelm Kutta

Martin Wilhelm Kutta (alemany: Wilhelm Kutta) (Byczyna, 3 de novembre de 1867 - Fürstenfeldbruck, 25 de desembre de 1944) va ser un matemàtic alemany, conegut pels seus treballs en aerodinàmica.

## Vida i obra

Nascut a la ciutat de Pischen, Alta Silèsia (actualment anomenada Byczyna, Polònia), els seus pares van morir quan encara era infant i ell i el seu germà van ser acollits per un oncle a Breslau. Kutta va estudiar a les universitats de Berslau (1885-1890) i Múnic (1891-1894). A partir de 1894 va treballar d'assistent de Walther von Dyck a la universitat Tècnica de Múnic. Després d'algunes estances a la universitat de Cambridge, va obtenir el doctorat a Múnic el 1900 amb una tesi sobre les equacions diferencials que conté el que avui s'anomenen mètodes de Runge-Kutta per a la resolució numèrica de les equacions diferencials ordinàries.
Fins al 1909 va ser professor de la universitat Tècnica de Múnic i, després de ser-ho breument de la universitat de Jena i de la universitat Tècnica d'Aquisgrà, va ser nomenat el 1911 professor de la universitat Tècnica de Stuttgart, en la qual va romandre fins a la seva jubilació el 1935.
Kutta és recordat, sobre tot, pels seus treballs en aerodinàmica en col·laboració amb el matemàtic rus Nikolai Jukovski. En els seus estudis sobre l'efecte Magnus van desenvolupar la condició de Kutta i el teorema de Kutta-Jukowski que relacionen la força de sustentació d'un sòlid en una corrent d'un fluid amb la velocitat i densitat d'aquest fluid.

## Referències

* ↑ Bloor, 2011, p. 236.
* ↑ Agarwal i Sen, 2014, p. 329.
* ↑ García i Reich, 2015, p. 315.
* ↑ Barata i Neves, 2017, p. 196.
* ↑ Splinter, 2017, p. 164.
* ↑ Splinter, 2017, p. 165.
* ↑ Dynnikova i Andronov, 2018, p. 293 i ss.

## Bibliografia

* Agarwal, Ravi; Sen, Syamal. Creators of Mathematical and Computational Sciences (en anglès). Springer, 2014. ISBN 978-3-319-10869-8.
* Barata, Jorge M.M.; Neves, Fernando M.S.P. «The History of Aviation Education and Training» (en anglès). Open Journal of Applied Sciences, Vol. 7, Num. 4, 2017, pàg. 196-205. DOI: 10.4236/ojapps.2017.74017. ISSN: 2165-3917.
* Bloor, David. The Enigma of the Aerofoil: Rival Theories in Aerodynamics, 1909-1930 (en anglès). University of Chicago Press, 2011. ISBN 978-0-226-06095-8.
* Dynnikova, G.Ya.; Andronov, P.R. «Expressions of force and moment exerted on a body in a viscous flow via the flux of vorticity generated on its surface» (en anglès). European Journal of Mechanics - B/Fluids, Vol. 72, 2018, pàg. 293-300. DOI: 10.1016/j.euromechflu.2018.06.002. ISSN: 0997-7546.
* García, Elizabeth; Reich, David. Ecuaciones diferenciales: una nueva visión (en castellà). Grupo editorial Patria, 2015. ISBN 978-607-438-808-4.
* Splinter, Robert. Illustrated Encyclopedia of Applied and Engineering Physics (en anglès). CRC Press, 2017. ISBN 978-1-4987-4078-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Martin Wilhelm Kutta» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# José Gómez Ocaña

José Gómez Ocaña (Màlaga, 28 d'octubre de 1860 - Madrid, 26 de juliol de 1919) va ser un metge espanyol pioner en la recerca experimental dels centres òptics en l'escorça cerebral. Va ser acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals i de la Reial Acadèmia Nacional de Medicina. La seva importància històrica radica en la seva activitat docent, ja que complementava la seva dedicació a la pràctica experimental amb un sòlid fonament teòric basat en un coneixement rigorós de la bibliografia internacional més actualitzada.

## Biografia

Va estudiar medicina en la Universitat de Granada, llicenciant-se en 1882. Va completar la seva formació en fisiologia de forma autodidacta, ja que la facultat mancava de catedràtic en la disciplina. Després d'intentar exercir com a metge rural, es va traslladar en 1885 a Madrid com a ajudant en la Facultat de Medicina. En 1886 va guanyar les oposicions a la càtedra de fisiologia en la Facultat de Medicina de la Universitat de Cadis, ja que va ocupar durant vuit anys. Durant aquest temps, va publicar les seves primeres monografies, centrades en la fisiologia circulatòria i cerebral, i, entre altres treballs, alguns articles de síntesis sobre la fisiologia digestiva.
En 1894 obté la càtedra de fisiologia de la Universitat de Madrid, que ocuparà fins a la seva mort. Publica en 1896 el compendi Fisiología humana teórica y experimental que va assolir cinc edicions en vint anys. Publica a més diversos treballs i participa a diversos congressos internacionals. El 1900 va ingressar com a acadèmic a la Reial Acadèmia Nacional de Medicina i el 1903 fou elegit acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, ingressant l'any següent amb el discurs Gobierno nervioso del corazón. El 1909 també va presidir la Reial Societat Espanyola d'Història Natural i el 1914 fou escollit senador per la Universitat de Madrid, tot i que ne 1916 passà a ser senador vitalici.
En els seus últims anys, es va dedicar a l'estudi experimental de les accions dels ions calci, sodi, magnesi i potassi, així com la vida de Miguel de Cervantes. També va redactar l'article sobre el magnesi al Dictionnaire de physiologie (1895-1923) dirigit per Charles Richet.

## Obres

* Nuevas investigaciones sobre el tiroides y la medicación tiroidea (1895)
* Fisiología humana teórica y experimental (1896)
* Antagonismo entre el magnesio, el calcio y el bario (1911)
* Inhibición cardiaca y shock (1911)
* Los alimentos minerales (1914)
* Historia clínica de Cervantes
* Trato higiénico del español en el siglo de don Quijote
* Vida de Miguel de Cervantes Saavedra

## Referències

* ↑ Biografia al web de la RANM
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-06 a Wayback Machine. al web de la RAC
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Biografia a mcnbiografias
# José Heredia Maya

José Heredia Maya (Albuñuelas, 2 de gener de 1947 - Granada, 17 de gener de 2010) fou un poeta, dramaturg i assagista en llengua castellana.
Va créixer a Albañuelas (Granada), en el si d'una família gitana humil. De petit va mostrar la seva devoció per la poesia i el 1973 va començar el seu llibre Penar Ocono, ja amb el seu primer llibre de poesia va captivar la crítica i va rebre cartes d'admiració d'escriptors com Vicente Aleixandre, de Blas de Otero o de José Hierro.
Va estudiar filologia romànica a la Universitat de Granada, institució en la qual, en acabar els seus estudis, va exercir de professor des de 1976, any en el qual es va estrenar el seu espectacle teatral Camelamos Naquerar, amb el "bailaor" Mario Maya, una fita artística de dignificació del flamenc, como ja van fer en el seu moment Antonio Machado, Federico García Lorca o Manuel de Falla; també una fita social, passant a ser un dels pioners en la reivindicació contra 5 segles de persecució del poble gitano a Espanya. Seguirien altres obres com Macama Jonda, Sueño Terral o Un gitano de ley, relat de la vida i la mort de Ceferino Giménez Malla. Ha fundat el Seminario de Estudios Flamencos de Granada.Encara hi ha persones de la seva família que estan molt contents amb la seva història, ja que passa de pares a fills i alguns d'aquells fills vol seguir-lo com a model, pensen que va ser un bon home que va fer tot lo possible per sortir al devand i fer veure que els gitans són iguals que qualsevol altra raça, que tothom sóm iguals i que tothom tenim els nostres drets i els nostres deures.

## Obra

* Penar Ocono (1973, poemes
* Poemas indefensos (1974), poemes
* Camelamos Naquerar(Queremos hablar) (1976), obra de teatre
* Charol (1983), llibre de poemes
* Macama Jonda (1983), obra de teatre
* Sueño Terral, obra de teatre
* Experiencia y Juicio (1994), llibre de poemes
* Un gitano de ley (1997), obra de teatre
* "La mirada limpia" (o la existencia del otro) (2000)
* Memoria de papel (2000)
* Literatura y Antropología (2001)

## Enllaços externs

* José Heredia a la Biblioteca Cervantes Virtual Arxivat 2009-02-06 a Wayback Machine.
* José Heredia a la pàgina de l'Associació Romi de dones gitanes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (castellà)
* Camelamos naquerar
# Kelloggella quindecimfasciata

Kelloggella quindecimfasciata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.
És un peix marí, de clima tropical i demersal.
Es troba a Chagos, les Illes Cook, el Japó (incloent-hi les Illes Ryukyu), les Illes Marshall, Pitcairn i les Seychelles.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1905. The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Part I.--The shore fishes of the Hawaiian Islands, with a general account of the fish fauna. Bull. U. S. Fish Comm. v. 23 (pt 1) (1903). i-xxviii + 1-574.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1946. A collection of fishes obtained in the Riu Kiu Islands by Captain Ernest R. Tinkham, A.U.S. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 98: 123-218.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Winterbottom, R. i R.C. Anderson, 1997. A revised checklist of the epipelagic and shore fishes of the Chagos Archipelago, Central Indian Ocean. Ichthyol. Bull. Smith. Inst. (66):1-28.
* ↑ Randall, J.E. i J. van Egmond, 1994. Marine fishes from the Seychelles: 108 new records. Zool. Verh. Leiden 297:43-83.
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kjell Carlström

Kjell Carlström (Porvoo, 18 d'octubre de 1976) és un ciclista finlandès, professional des del 2002 fins al 2011. En el seu palmarès destaquen tres campionats de ciclisme en ruta, el 2000, 2004 i 2009. També guanyà una etapa a la París-Niça de 2008.

## Palmarès

* 1999
** 1r a la Volta a Sèrbia
* 2000
** Campió de Finlàndia de ciclisme en ruta
* 2003
** Vencedor d'una etapa del Tour de Queensland
* 2004
** Campió de Finlàndia de ciclisme en ruta
** 1r a la Uniqa Classic i vencedor d'una etapa
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Uniqa Classic
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 2009
** Campió de Finlàndia de ciclisme en ruta

### Resultats al Tour de França

* 2005. 141è de la classificació general
* 2006. 132è de la classificació general
* 2007. 76è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. 123è de la classificació general
* 2009. 62è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 120è de la classificació general
* 2009. 91è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Kjell Carlström a sitiodeciclismo.net
# Mario Klingemann

Mario Klingemann (1970) és un artista alemany i resident ak Google Arts and Culture, conegut pel seu treball sobre xarxes neuronals, codi i algorismes. Es considera pioner en l’ús de l’aprenentatge informàtic a les arts. Les seves obres examinen la creativitat, la cultura i la percepció a través de l’aprenentatge automàtic i la intel·ligència artificial i han aparegut al Festival Ars Electronica, al Museum of Modern Art de Nova York, al Metropolitan Museum of Art de Nova York, a la Photographers 'Gallery de Londres, al Centre Pompidou París i la British Library. Klingemann ha estat entrevistat per Emily L. Spratt.

## Referències

* ↑ «Arts & Culture Experiments | Experiments with Google». experiments.withgoogle.com. [Consulta: 26 juliol 2018].
* ↑ (en anglès) , 05-12-2017 [Consulta: 26 juliol 2018]. Arxivat 2018-07-27 a Wayback Machine.
* 1 2 , Spring 2018 [Consulta: 26 juliol 2018].
* ↑ Simonite, Tom. «A ‘Neurographer’ Puts the Art in Artificial Intelligence». Wired, 06-07-2017.
* ↑ «About | Quasimondo» (en anglès americà). underdestruction.com. [Consulta: 26 juliol 2018].
# Kirdahat

Kirdahat (a vegades transliterat Qirdahat) fou un regne o ciutat estat de la zona del Khabur de situació desconeguda, probablement a l'oest del riu, que existia al segle xviii aC en temps de Zimrilim de Mari, i és esmentat a les tauletes de Mari. Formava un dels quatre districtes de Idamaraz. El seu sobirà era Shubram, que podria ser el mateix personatge que podria ser el mateix personatge que Shubram rei de Susa i de la terra d'Apum. Els districtes del Idamaraz era territoris directament dependents de Mari, però per la llunyania o altres circumstàncies gaudien d'autonomia i els seus governants eren un terme mitja entre el governador i el rei. Shubram va anar a retre homenatge a Zimrilim junt amb els reis d'Ashnakkum, Tarmanni i Shuduhum.

## Enllaços externs

* Thoughts of Zimri-Lim
# Kirei-Muksut

Kirei-Muksut (en rus: Кирей-Муксут) és un poble de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 40 habitants.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Иркутская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ ИркутскстатPlantilla:Недоступная ссылка
# Kontich

Kontich és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Kontich i Waerloos. Limita al nord amb Edegem, al nord-est amb Hove, a l'oest amb Aartselaar, a l'est amb Lint, al sud amb Rumst i al sud-est amb Duffel.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | align=center| 2.805 | 3.104 | 3.640 | 3.706 | 3.813 | 3.901 | 3.475 | 3.815 | 4.452 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 5.007 | 6.212 | 6.910 | 8.067 | 9.143 | 10.923 | 14.432 | 16.070 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2006 |
| Població | 17.630 | 17.931 | 18.081 | 18.667 | 19.373 | 19.874 | 20.246 | 20.244 |
| Font: NIS |||||||||
# Koskovka

Koskovka (en rus: Косковка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.