OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clara Faragó

Clara Faragó (de soltera Friedmann, 6 d'octubre de 1905 – novembre de 1944) va ser una Mestra d'escacs hongaresa. Va ser una de les participants al Campionat del món femení de 1937.

## Biografia

Va néixer en una família nombrosa que s'havia traslladat a Hongria des de Transsilvània. Va estudiar un any a la Universitat de Graz, després es va graduar a la Facultat de Dret de la Universitat de Budapest i va treballar al Departament de Carreteres hongarès.
A les dècades de 1920 i 1930, Clara Faragó va ser una de les principals jugadores d'escacs d'Hongria. Va ser membre del Club d'Escacs de Budapest i alumna del Mestre d'escacs hongarès Árpád Vajda. En l'2n Torneig Femení de l'Olimpíada d'escacs no oficial va aconseguir el 4t lloc en la competició de vuit participants. El 1936 va ocupar el 10è lloc al torneig internacional d'escacs femení de Semmering. L'octubre de 1936, va jugar un matx amb la Mestra d'escacs austríaca Gisela Harum i va perdre 1:3. L'any 1937, Clara Faragó va participar al Campionat del Món d'escacs femení a Estocolm on va compartir el 10è-16è lloc.
Va morir durant la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
# Gens Erúcia

La gens Erúcia (en llatí Erucia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu, que es dona a conèixer durant la república.
Gai Eruci (Caius Erucius) l'únic membre conegut d'aquesta gens, va ser l'acusador de Sext Rosci d'Amèria que era defensat per Ciceró en un discurs que es conserva, Pro Roscio Amerino, l'any 80 aC. Del relat de Ciceró es dedueix que Eruci era d'origen baix. També va ser acusador de Luci Varè que igualment va ser defensat per Ciceró en data incerta.
Plutarc menciona un Eruci (Erucius, Ἐρύκιος) i diu que era un legat de Sul·la a la guerra contra Mitridates VI Eupator, però podria ser una lectura errònia per Hirti (Hirtius), o potser per Ericius. Durant l'imperi (al segle ii) una branca dels Eruci, que portaven el cognomen Clarus va arribar a certa distinció.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 51.
# Maria d'Habsburg

Maria d'Habsburg és el nom dels següents personatges:
* Maria d'Habsburg o Maria d'Hongria (governadora dels Països Baixos) (palau de Coudenberg, Brussel·les, 1505 - Cigales, 1558), reina consort d'Hongria (1521 - 1526)
* Maria d'Habsburg i de Portugal o Maria d'Espanya (emperadriu romanogermànica) (Madrid, Castella, 1528 - Villa Monte, 1603), infanta de Castella i Aragó
* Maria d'Habsburg-Jagellon (Praga, 1531 -Palau d'Hambach, 1581), Arxiduquessa d'Àustria, filla de l'emperador Ferran I i d'Anna Jagelló (1503-1547)
* Maria d'Habsburg o Maria Teresa d'Àustria (reina de França) (l'Escorial, 1638 – Versalles, 1683), Infanta d'Espanya i reina consort de França, muller de Lluís XIV de França
* Maria Cristina d'Habsburg o Maria Cristina d'Àustria, diversos personatges
* Maria Cristina d'Habsburg-Lorena (Gross-Seelowitz, Imperi Austríac, 1858 - Madrid, 1929), reina consort d'Espanya (1879-1885).
* Maria Cristina d'Habsburg (1574 -1621), princesa alemanya de la Casa d'Habsburg i per matrimoni princesa de Transsilvània.
# Stefan Weichert

Stefan Weichert (Dinamarca, 1991) és un periodista freelance danès que viu a Ucraïna des del maig del 2019.
Ha treballat per informar sobre la Revolució egípcia de 2011, Belarús i el conflicte de l'Alt Karabakh. Durant la invasió russa d'Ucraïna del 2022 va denunciar que amb el seu company Emil Filtenborg van patir una emboscada i un atac a Okhtyrka per part de soldats russos.

## Referències

* 1 2 «Danish journalist Stefan Weichert on being shot by Russian forces in Ukraine: “Press seem to be deliberately a target.”» (en anglès), 15-03-2022. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Stefan Weichert» (en anglès). [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ Slattery, Laura. «Russian law makes brave journalism on war with Ukraine illegal and impossible» (en anglès). [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Who is Stefan Weichert, Danish journalist shot in Ukraine? - Ghanafuo.com» (en anglès britànic), 15-03-2022. [Consulta: 17 març 2022].
* ↑ «Video: Journalist Stefan Weichert recounts being shot in what he says was a Russian ambush - CNN Video». [Consulta: 17 març 2022].
# Beto

«Beto» té aquests significats:
* Joubert Araújo Martins (1975-), un exfutbolista brasiler.
* Roberto Luís Gaspar de Deus Severo (1976-), un exfutbolista portuguès.
* António Alberto Bastos Pimparel (1982-), un futbolista portuguès.
# Leonid Hambro

Leonid Hambro (Chicago, 26 de juny de 1920 - Nova York, 23 d'octubre de 2006) va ser un pianista i compositor nord-americà.

## Biografia

Hambro va néixer a Chicago, fill de jueus immigrants lituans; el seu pare era un pianista que acompanyava pel·lícules mudes. Va estudiar a la Juilliard School i va guanyar el primer premi al Concurs Nacional de Naumburg el 1946. Va ser el company musical del pianista i humorista Victor Borge durant deu anys, de 1961 a 1970, i de tant en tant va actuar amb Borge durant la resta de la carrera de Borge. El 1970 va esdevenir el cap del Departament de Piano de l'Institut de les Arts de Califòrnia, a Santa Clarita, Califòrnia, i degà adjunt de l'Escola de Música, ocupant aquests càrrecs fins al 1992.
Hambro va ser Artista en Residència de l'Aspen Institute i el pianista oficial de la ràdio WQXR, Nova York. Va tocar amb les actuacions de P. D. Q. Bach i els "Hoffnung Musical Spoof Concerts". Va publicar amb Jascha Zayde "The Complete Pianist" (Ludlow Music Inc., Nova York). També va compondre la peça per a piano Happy Birthday Dear Ludwig, un conjunt de cinc variacions de "Happy Birthday to You" a l'estil de moltes peces famoses de Beethoven com Minuet in G, Sonata Pathétique, Moonlight Sonata, Für Elise i la Cinquena Simfonia.
Hambro va publicar dos àlbums a Cook Records, actualment gestionat per Smithsonian Folkways. Es van titular A Perspective of Beethoven-Pianoforte i Cook's Tour of High Fidelity, i es van publicar el 1953 i el 1965, respectivament. També va gravar "Switched-On Gershwin", un àlbum a duo del piano clàssic d'Hambro, barrejat amb el sintetitzador "Moog" de Gershon Kingsley, per a AVCO Records el 1970. Amb Victor Borge, Hambro va tocar persiflages en peces de piano conegudes com Chopins Minute Waltz.
El 22 de desembre de 2003, va entretenir els membres de "New York Atheists Inc." en el seu primer sopar i festa anual dels ateus de Nova York al restaurant Hunan de la 5ª Avinguda. Va afirmar haver nascut ateu i no haver pertangut mai a cap congregació al llarg de la seva vida. Va morir a la ciutat de Nova York, als 86 anys.

## Referències

* ↑ Hambro Discography on Folkways
* ↑ New York City Atheists Newsletter 1, 2004.
# Julio Domingo y Bazán

Julio Domingo y Bazán (València, 1847 - Madrid, 3 d'abril de 1917) fou un militar valencià, capità general de València durant el regnat d'Alfons XIII d'Espanya.
Fill de militar, restà orfe de petit i es traslladà amb la seva família a Barcelona. Acabà la seva formació militar en 1865 i fou ascendit a tinent. Durant la revolució de 1868 participà en la batalla d'Alcolea. Poc després fou enviat a Cuba, on participà en la Guerra dels Deu Anys. Tornà ferit a la Península en 1870, on va fer de professor a les Acadèmies militars i lluità a la tercera guerra carlina. El president de la Primera República Espanyola Estanislau Figueras i de Moragas el va reclamar al Ministeri de Guerra d'Espanya. Un cop proclamada la restauració borbònica marxà a París fins 1879, quan fou destinat a Castro Urdiales. Allí fou encarregat de crear un Batalló de reserva o de dipòsit. Després d'estar un temps a Bilbao, el 1885 és ascendit a coronel i destinat a Madrid. El 1887 és nomenat secretari del governador militar de Puerto Rico, però als sis mesos torna a la Península. Poc després és nomenat Subdirector de la Direcció general d'Administració Civil de les Illes Filipines, aleshores sota el govern de Valerià Weyler.
En 1893 és ascendit a general de brigada i destinat a Cuba. on va romandre fins a octubre de 1897. En 1905 és nomenat fiscal del Consell Suprem de Guerra i Marina i el 1905 Subsecretari de Guerra amb el ministre Valerià Weyler. El 1907 és nomenat governador militar del Camp de Gibraltar, càrrec que va mantenir fins 1911, quan és ascendit a tinent general i destinat com a capità general a Castella la Vella, Castella la Nova i Madrid. L'agost de 1916 és nomenat Capità general de València. Va morir en el càrrec el 3 d'abril de 1917.

## Obres

* Los Hebreos (1916) ISBN 9781334237355

## Referències

* ↑ El 3 de abril 2017 se cumplen cien años del fallecimiento del General Bazán. Un castreño de adopción. Arxivat 2018-06-13 a Wayback Machine. a castro-urdiales.net
* ↑ ENTIERRO DEL GENERAL JULIO DOMINGO BAZÁN EN VALENCIA. PASO DE LA COMITIVA FÚNEBRE POR LA PLAZA DE LA REINA, publicada a l'ABC

## Bibliografia

* José Manuel Díaz Munguira Un militar y jurista liberal en el umbral de la modernidad, Rúbrica Editorial, 2015, ISBN 8496986691
# Laurence Cohen

Laurence Cohen, (15 de gener de 1953) és una política francesa. Membre del Partit Comunista Francès, és senadora pel departament de Val-de-Marne.

## Biografia

Laurence Cohen treballa com a logopeda a Gentilly, al departament de Val-de-Marne.
Dins del Partit Comunista, s'ocupa de les qüestions relatives al feminista i als drets de les dones.
L'any 2017, va liderar la coalició "Rassemblé-e-s pour porter l'espoir en Val-de-Marne" (en català: "Reunides per donar l'esperança a Val-de-Marne"), formada pel Partit Comunista Francès, el Partit Socialista i per Europa Ecologia-Els Verds. La coalició va obtenir la primera posició en les eleccions al Senat, amb un 38,58% dels vots al seu departament, Val-de-Marne.
Al maig de 2018, va promoure una crida unitària titulada: « Lula : une situation alarmante au Brésil » (en català: « Lula : una situació alarmant al Brasil »), en què els signants, tots ells parlamentaris, tenien l'objectiu d'alertar sobre la situació política al Brasil.

## Referències

* ↑ «Résultats des élections sénatoriales 2017». [Consulta: 28 febrer 2018].
* ↑ «Lula : une situation alarmante au Brésil». [Consulta: 22 maig 2018].
# Gens Nèvia

La gens Nèvia (en llatí Naevia gens) va ser una gens romana d'origen plebeu que apareix a la història a l'inici de la Segona Guerra Púnica quan un dels seus membres, Quint Nevi Mató (Quintus Naevius Matho) va ser pretor.
Durant la república, cap membre de la família va arribar al consolat, però a l'imperi, l'any 30, Luci Nevi Surdí va ser cònsol.
Els seus cognomens van ser Balb, Mató, Crista, Pol·lió, Capel·la, Surdí i Turpió.

## ersonatges destacats

* Quint Nevi (centurió), centurió romà,
* Quint Nevi Crista, prefecte dels aliats romans,
* Quint Nevi (triumvir), triumvir,
* Marc Nevi tribú de la plebs l'any 184 aC,
* Luci Nevi Balb, magistrat el 171 aC
* Nevi Pol·lió, gegant romà,
* Gneu Nevi, poeta romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1135.
# Mac OS X 10.1

Mac OS X 10.1, també conegut com a Puma, és la primera actualització del sistema operatiu Mac OS X d'Apple. És el successor del Mac OS X 10.0 i el predecessor del Mac OS X 10.2. La versió 10.1 va ser llançada el 25 de setembre de 2001 com una 'actualització gratuïta' de la versió 10.0. A partir de la versió 10.1.2, aquest va ser el sistema operatiu per defecte als nous Macs.
El sistema operatiu va ser repartit gratuïtament pels empleats d'Apple després de la conferència de Steve Jobs a la Seybold publishing conference de San Francisco. Després va ser distribuït als usuaris de Macintosh el 25 d'octubre de 2001 a les Apple Stores i altres botigues amb productes d'Apple. Aquesta versió del sistema operatiu va tenir una rebuda millor que el Mac OS X 10.0, encara que els crítics deien que encara tenia mancances i massa bugs.

## Històric de versions

| Versió Mac OS X | build | data publicació | notes |
| 10.1 | 5G64 | 25 de setembre del 2001 | retail |
| 10.1.1 | 5M28 | 13 de novembre del 2001 | Apple: Mac OS X Update 10.1.1: Information and Download Arxivat 2008-12-10 a Wayback Machine. |
| 10.1.2 | 5P48 | 20 de desembre del 2001 | Apple: Mac OS X Update 10.1.2: Information and Download Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine. |
| 10.1.3 | 5Q45 | 19 de febrer del 2002 | Apple: Mac OS X Update 10.1.3: Information and Download Arxivat 2008-05-14 a Wayback Machine. |
| 10.1.4 | 5Q125 | 17 d'abril del 2002 | Apple: Mac OS X Update 10.1.4: Information and Download Arxivat 2008-09-29 a Wayback Machine. |
| 10.1.5 | 5S60 | 6 de juny del 2002 | Apple: Mac OS X Update 10.1.5: Information and Download Arxivat 2008-10-16 a Wayback Machine. |

## Referències

* ↑ Singh, Amit. Mac OS X Internals: A Systems Approach (en anglès). Addison-Wesley Professional, 2006, p. 36. ISBN 0132702266.
# Stefan Westerwelle

Stefan Westerwelle (Detmold, 5 de març de 1980 a Detmold) és un director de cinema alemany.

## Vida

Després del seu Abitur el 1999 al Christian-Dietrich-Grabbe-Gymnasium Detmold, Westerwelle va completar pràctiques en agències de publicitat i va fer cursos a l'escola de música i art de la ciutat de Bielefeld en els camps del vídeo, cinema, fotografia i belles arts. Del 2001 al 2006 va estudiar cinema/televisió al Kunsthochschule für Medien Köln de Colònia, els seus professors van ser Jeanine Meerapfel i Matthias Müller. En el marc d'aquest curs ha realitzat curtmetratges (Weil nun die Nacht kommt, Fern von Dem, Nach oben offen, Denk dir uns Zwei) i la pel·lícula d'animació Simplicity and Complexity is one per a la mostra de graduació local del Central Saint Martins College of Art and Design durant la Fashion Week de Londres.
El seu primer llargmetratge Solange Du hier bist va ser convidat al concurs Cinéastes du Présent del Festival Internacional de Cinema de Locarno l'any 2006 i va ser concedida una menció especial pel jurat. La pel·lícula es va continuar projectant en altres festivals arreu del món i va guanyar altres premis, com ara el Premi Diversitat i el Gran Premi de la Ciutat Terrassa al Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de Barcelona 2006, el Premi Ottavio Mai al Festival de Cinema de Torí 2007 i el Premi Queer Lisboa de 2007, així com el premi especial d'or del Premi de curtmetratge alemany de 2006 per a pel·lícules de més de 30 minuts. El 2008 Westerwelle va rebre el Förderpreis des Landes Nordrhein-Westfalen per a artistes joves. El 2012 va fer el documental Detlef en el qual, juntament amb Jan Rothstein, va retratar la vida de l'activista pels drets dels gais Detlef Stoffel. L'any 2012, el documental formar part de la secció oficial panorama del 62è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Un any més tard va presentar el seu llargmetratge Lose Your Head a la mateixa secció.
A més de la seva feina com a director, Westerwelle també treballa com a guionista i dissenyador de producció.

## Filmografia

* 2006: Solange Du hier bist (direcció, guió)
* 2012: Detlef (Documental)
* 2013: Lose Your Head (direcció)
* 2018: Matti und Sami und die drei größten Fehler des Universums (direcció, guió)
* 2020: Into The Beat – Dein Herz tanzt (direcció, guió)

## Referències

* ↑ Stefan Westerwelle a sensacine.mx
* ↑ 'Queer Spawn', premiat pel públic del festival de cinema gai i lèsbic de Barcelona, Vilaweb, 10 d'octubre de 2006
* ↑ Information über Detlev auf der Internet-Seite der Berlinale Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (PDF; 128 kB)
* ↑ Information über Lose Your Head auf der Internet-Seite der Berlinale

## Enllaços externs

* Stefan Westerwelle a filmportal.de
* Trailer de Detlef
# Birkir Kristinsson

Birkir Kristinsson (Vestmannaeyjar, 15 d'agost de 1964) és un exfutbolista islandès de la dècada de 1990.
Fou 74 cops internacional amb la selecció islandesa.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de SK Brann, Birmingham City, IFK Norrköping i Bolton Wanderers.

## Referències

* ↑ Iceland - Record International Players Arxivat 14 May 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - RSSSF
* ↑ «Birkir Kristinsson» (en norwegian). SK Brann. Arxivat de l'original el 29 octubre 2007. [Consulta: 20 maig 2009].
* ↑ «Stoke 1-1 Northampton». BBC Sport. [Consulta: 10 maig 2013].
* ↑ Birkir Kristinsson a National-Football-Teams.com (anglès)
# Lagochilus

Lagochilus és un gènere d'angiospermes format per 60 espècies (11 de les quals es troben a la Xina). És un tàxon natiu de les regions temperades d'Àsia.

## Descripció

Aquest gènere està compost per subarbusts o herbes perennes amb un rizoma llenyós. Les tiges són d'un verd blanquinós, rígides i escassament hirsutes. El limbe de les fulles és ròmbic, aquestes són palmatipartides o pinnatipartides amb els lòbuls espinescents, de vegades apareixen bractèoles espinescents estèrils. El calze acampanat o lleugerament tubular, pentanervat. Presenten 5 dents subiguals o 3 grans posteriors més llargues, triangulars a oblongues o àmpliament ovades, generalment més llargues que el tub, àpex espinescent. La corol·la és pentàmera i pilosa exteriorment i bilabiada, el llavi superior és oblong, recte, lleugerament còncau i bilabiat, mentre que el llavi inferior és oblicu, trilobulat (on el lòbul mitjà és més gran i bilobulat) i obcordiforme. Els lòbuls laterals són rectes, aguts o emarginats. L'androceu està format per 4 estams, exserts o subinclosos. L'estil és filiforme, l'àpex subigual. El fruit és una núcula aplanada obcònica amb l'àpex truncat o arrodonit, glandular, pilosa, i amb escates o glabres, llises.

## Taxonomia

* Lagochilus acutilobus
* Lagochilus affinis
* Lagochilus altaicus
* Lagochilus alutaceus
* Lagochilus androssowii
* Lagochilus aucheri
* Lagochilus balchanicus
* Lagochilus botschantzevii
* Lagochilus brachyacanthus
* Lagochilus bungei
* Lagochilus cabulicus
* Lagochilus chingii
* Lagochilus cuneatus
* Lagochilus diacanthophyllus
* Lagochilus drobovii
* Lagochilus glaberrimus
* Lagochilus grandiflorus
* Lagochilus gypsaceus
* Lagochilus hindukushi
* Lagochilus hirsutissimus
* Lagochilus hirsutus
* Lagochilus hirtus
* Lagochilus hispidus
* Lagochilus ilicifolius
* Lagochilus iliensis
* Lagochilus inebrians
* Lagochilus insignis
* Lagochilus intermedius
* Lagochilus kaschgaricus
* Lagochilus keminensis
* Lagochilus knorringianus
* Lagochilus kotschyanus
* Lagochilus kschtutensis
* Lagochilus lanatonodus
* Lagochilus lasiocalyx
* Lagochilus leiacanthus
* Lagochilus longidentatus
* Lagochilus macracanthus
* Lagochilus macrodontus
* Lagochilus nevskii
* Lagochilus nuristanicus
* Lagochilus obliquus
* Lagochilus occultiflorus
* Lagochilus olgae
* Lagochilus paulsenii
* Lagochilus platyacanthus
* Lagochilus platycalyx
* Lagochilus pubescens
* Lagochilus pulcher
* Lagochilus pungens
* Lagochilus quadridentatus
* Lagochilus schugnanicus
* Lagochilus seravschanicus
* Lagochilus setulosus
* Lagochilus subhispidus
* Lagochilus taukumensis
* Lagochilus tianschanicus
* Lagochilus turkestanicus
* Lagochilus usunachmaticus
* Lagochilus vvedenskyi
* Lagochilus xianjiangensis
# Angarà (coet)

El coet Angarà és un coet dissenyat per enviar grans càrregues a òrbita, reduint la dependència de Rússia del Kazakhstan (on Rússia té llogat el cosmòdrom de Baikonur) per càrregues pesants, a més d'eliminar la necessitat de comprar coets Zenit d'Ucraïna. L'Angarà permetrà a Rússia col·locar objectes pesants en òrbita de forma autònoma, amb una capacitat de llançar càrregues útils equivalent a la del coet Proton, el fiable llançador de càrregues pesants de la Unió Soviètica i ara de Rússia.
La família Angarà de coets està dissenyada per ser modular, de forma semblant als EELV estatunidencs. Té diferents configuracions capaces de situar càrregues útils en òrbita baixa terrestre d'entre 2.000 i 24.500 quilograms.
El projecte s'inicià el 1993. El 2004 es firmà un acord amb el govern del Kazakhstan sobre la construcció del lloc de llançament per l'Angarà des de Baikonur. El 2014, 22 anys després de la concepció original d'Angara, el primer llançament va tenir lloc el 9 de juliol, un vol de prova suborbital del cosmòdrom de Plessetsk. Un Angara A5 es va llançar a l'òrbita geosíncrona el desembre de 2014.
El juliol del 2020, la primera unitat es carregà des de Severodvinsk al vaixell Barentz per lliurar al Cosmòdrom Oriental a través de la Ruta del Mar del Nord i després per riu per primera vegada.

## Referències

* ↑ Stephen Clark «First Angara rocket launched on suborbital test flight». Spaceflight Now, 09-07-2014 [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ Sample, Ian. «Russia test launches first new space rocket since Soviet era». The Guardian, 09-07-2014. [Consulta: 10 juliol 2014].
* ↑ "Russia's Angara rocket 'makes debut'" Jonathan Amos, BBC News, July 9, 2014
* ↑ «Russia made its first test launch "Angara-A5"». RIA Novosti, 23-12-2014. [Consulta: 23 desembre 2014].
* ↑ «Angara launching pad setting off to Vostochny» (en anglès). roscosmos, 12-06-2020. Arxivat de l'original el 29 de juny 2020. [Consulta: 19 agost 2020].

## Vegeu també

* Ariane 5
* Vega
* H-IIA
* H-IIB
* Atlas V
* Falcon 9
* Delta IV
* Llarga Marxa 5
* Antares

## Enllaços externs

* Pàgina Angarà de l'ILS
* Família Angarà de la RussianSpaceWeb
# Codex Mariendalensis

El Codex Mariendalensis és un manuscrit que conté un poema èpic sobre Violant de Vianden. Es creu que és obra de Hermann von Veldenz, que probablement va escriure la història de la vida de Violant el 1290 després de la seva mort el 1283. L'obra conté 5.963 versos rimats en un idioma que s'assembla a l'actual luxemburguès, fet que li dona una important rellevància per a l'estudi d'aquesta llengua.
L'èpica de Hermann sembla que es va conservar al monestir de Marienthal durant més de quatre segles després de ser escrit. El 1655, l'original va ser copiat sobre paper pel jesuïta belga Alexander von Wiltheim. Alhora, Wiltheim va escriure una vida de Violant en llatí basant-se en l'obra de Hermann. El novembre de 1999, el lingüista de Luxemburg Guy Berg i Yasmin Krull van descobrir el còdex original al castell d'Ansemburg, ubicat a poca distància del monestir de Marienthal.
El poema explica com la princesa Violant va deixar les comoditats de la seva casa al castell de Vianden per unir-se al convent de Marienthal, on més tard esdevindria l'abadessa.
El Còdex Mariendalensis juntament amb altres documents que pertanyen als senyors d'Ansemburg, va ser adquirit per l'estat de Luxemburg el 2008 i ara forma part de les col·leccions de l'Arxiu i de la Biblioteca Nacional de Luxemburg.

## Referències

* ↑ Bruder Hermann: Yolanda von Vianden.
* ↑ (alemany) Yolanda von Vianden: 3.2 Die Wiederentdeckung der Marienthaler Handschrift

## Bibliografia

* Romain Hilgert: Zwei Kilometer in 700 Jahren Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.. Story of the rediscovery of the original manuscript of Yolanda von Vianden.
* Berg, Guy: Der Codex Mariendalensis: Zu Wiederauffindung, Erschließung und Edition einer hochmittelalterlichen Handschrift aus dem Raume Luxemburg. In: Section de linguistique, d'ethnologie et d'onomastique de l'Institut Grand-ducal (ed.): Bulletin linguistique et ethnologique, fasc. 30 (2001), pp. 7-26.
* Moulin, Claudine: Bruder Hermanns 'Yolanda von Vianden'. Zur Erschließung und textgetreuen Edition des neuaufgefundenen Codex Mariendalensis, a: ebda, pp. 39-45.
# Gens Numitòria

La gens Numitòria (en llatí Numitoria gens) va ser una gens romana d'origen plebeu, de considerable antiguitat. Cap dels seus membres va arribar a les més altes magistratura de l'estat. L'únic cognomen que se'ls coneix és Pullus.
Alguns personatges rellevants van ser:
* Luci Numitori (Lucius Numitorius), va ser un dels cinc tribuns elegits per primer cop pels comicis tribunats l'any 472 aC.
* Publi Numitori, tribú de la plebs l'any 449 aC.
* Numitori Puil·le, dirigent de Fregellae.
* Gai Numitori (Caius Numitorius) va ser un romà membre del partit aristocràtic, condemnat a mort i executat per orde de Gai Mari i Luci Corneli Cinna quan van entrar a Roma el 88 aC. El seu cos va ser després arrossegat amb una ganxo pel fòrum pels seus botxins.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1225?rgn=full+text;view=image;q1=NumitoriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 692. ]
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita II,58
* ↑ Appià. Bellum Civile I,72