OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga de Suàbia

La gran Lliga de Suàbia (Schwäbischer Bund) va ser creada el 14 de febrer de 1488, durant la Dieta de l'Imperi a Esslingen am Neckar amb el permís de l'emperador Frederic III d'Habsburg entre diversos prínceps del sud d'Alemanya. Estava dirigida pel duc del Tirol i el comte Eberhard V de Wurtemberg i diversos nobles de menor importància, tals com Werdenberg, Fürstenberg, Waldburg, Zollern, etc., va conspirar amb els cavallers així com vint ciutats imperials de Suàbia.
La ciutat d'Ulm va ser triada com a seu principal de la lliga. La Lliga de Suàbia va ser un pas important en la reforma de les institucions administratives del Sacre Imperi Romanogermànic i del seu federalisme, va donar proves de la seva eficàcia en la repressió de la Guerra dels Camperols.

## Formació de la Lliga

Durant el segle xv, la noblesa de Suàbia desitjava participar en la lluita política contra les ciutats usurpades dels seus drets i va crear una situació que amenaçava amb enfonsar el ducat en l'anarquia. L'emperador Frederic III d'Habsburg va proposar reunir a les ciutats i la noblesa de la Lliga Major de Suàbia. Aquesta coalició, a la que l'emperador va concedir una constitució, comprenia quatre grups principals: vint-i-dues ciutats de Suàbia, l'Orde de Cavalleria anomenada Lliga de Sant Jordi, la regió encapçalada per Segimon d'Àustria i la d'Eberhard V de Wurtemberg, que es va convertir en comandant en cap de la Lliga de Suàbia. La Gran Lliga de Suàbia tenia una força militar de més de 13.000 homes.

## Les intervencions militars en la Lliga de Suàbia

La Lliga de Suàbia va participar en moltes campanyes militars, que es poden resumir de la següent manera:
* Va participar en la guerra de Suàbia de 1499 i va ser derrotada en les batalles al voltant de Triesen, després va perdre les batalles de Schwaderloh i Dornach.
* El 1512 les tropes de la Lliga van assaltar la ciutadella de Hohenkrähe im Hegau per posar fi al separatisme de la noblesa local, i en 1519 es va condemnar al duc de Wurtemberg, Ulrich VI, que havia tractat d'apoderar-se per la força de la ciutat lliure de Reutlingen.
* El 1523 es va alçar contra la cavalleria de Francònia sota el comandament de Hans von Thomas Absberg.
* La guerra dels camperols va esclatar el 1525 i, després del duc de Lorena, Alsàcia, els exèrcits de la Lliga van marxar el 1526 contra dels camperols insurrectes a Salzburg.

## Vegeu també

* Guerra de Suàbia
* Batalla de Fornovo
* Batalla de Dornach

## Referències

* ↑ Horst Carl: Der Schwäbische Bund 1488–1534. Landfrieden und Genossenschaft im Übergang von Spätmittelalter zur Reformation. Leinfelden-Echterdingen, 2000; ISBN 3-87181-424-5. p. 453
* 1 2 R.G.D. Laffan, "The Empire under Maximilian I", in The New Cambridge Modern History, vol. I 1975:198.
* ↑ Laffan 1975:198.

## Bibliografia

* Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.

## Enllaços externs

* Lega di Svevia su Dizionario Storico della Svizzera.
# Municipi de Furesø

El municipi de Furesø és un municipi danès de la Regió de Hovedstaden que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Farum i Værløse. El municipi és situat al nord-est de l'illa de Sjælland, abastant una superfície de 56 km². El llac de Furesø, que dona nom al municipi, és compartit amb els municipis de Rudersdal i Lyngby-Taarbæk. També hi ha els llacs Farum Sø i Søndersø.
La ciutat més important és Farum (18.573 habitants el 2009) i la seu administrativa del municipi és a Værløse (12.519 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi són:
* Kirke Værløse
* Stavnsholt
* Værløse

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 6307 | 30,2 |
| Det Radikale Venstre | 1049 | 5,0 |
| Det Konservative Folkeparti | 3935 | 18,8 |
| Socialistisk Folkeparti | 2147 | 10,3 |
| Genforhandlingslisten | 363 | 1,7 |
| Liberal Alliance | 56 | 0,3 |
| Dansk Folkeparti | 1075 | 5,1 |
| Fokuslisten | 1115 | 5,3 |
| Venstre | 4102 | 19,6 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 754 | 3,6 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Jesper Bach | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Venstre |
| Ole Bondo Christensen | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Socialdemokratiet |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Furesø
# Municipi de Gladsaxe

El municipi de Gladsaxe és un municipi danès situat al nord-est de l'illa de Sjælland, a la perifèria de Copenhaguen, abastant una superfície de 25 km². Amb la Reforma Municipal Danesa del 2007 va passar a formar part de la Regió de Hovedstaden, però no va ser afectat territorialment.
La seu administrativa del municipi és a Buddinge. Altres poblacions del municipi són:
* Bagsværd
* Gladsaxe
* Mørkhøj

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 10605 | 35,3 |
| Det Radikale Venstre | 1503 | 5,0 |
| Det Konservative Folkeparti | 3129 | 10,4 |
| Socialistisk Folkeparti | 5623 | 18,7 |
| Liberal Alliance | 74 | 0,2 |
| Dansk Folkeparti | 2965 | 9,9 |
| Tryghedspartiet | 77 | 0,3 |
| Venstre | 3966 | 13,2 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 2127 | 7,1 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Karin Søjberg Holst | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Gladsaxe
# Lliga superibèrica de rugbi

La Lliga superibèrica de rugby, coneguda com a SIR, fou una competició de rugbi professional impulsada per Michael Robinson que es va disputar a la península Ibèrica. El sistema de competició fou una lliga regular de sis equips que s'enfrontaven a dues voltes, disputant unes semifinals i final els quatre primers classificats a manera de Final-four. Els equips participants eren franquícies que agrupaven a clubs de diferents zones de la península Ibèrica, inicialment havia de tenir equips de Portugal i Gibraltar, però finalment no es van incorporar. Els conflictes entre clubs, federacions, CSD i els organitzadors van impedir la continuïtat de la competició, de la que finalment només es va celebrar la primera edició.

## Equips de la temporada 2009-2010

| Equip | Ciutat/Àrea |
| Catalunya Blaus Almogàvers | Sant Boi, Catalunya |
| Mariners | La Vila Joiosa, País Valencià |
| Basque Korsarioak | Sant Sebastià, País Basc |
| Vacceos Cavaliers | Valladolid, Castella i Lleó |
| Gatos | Madrid |
| Sevilla FC Andalucía | Sevilla, Andalusia |

## Palmarès de Clubs

* 2008-2009 Gatos

## Referències

* ↑ O'Mullony, A. «La Liga Superibérica de rugby, el sueño de Michael Robinson que se desvaneció demasiado pronto» (en castellà). Libertad Digital, 04-05-2020. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ Gómez, Alfredo J. «La Liga Superibérica de rugby se queda sin equipos lusos» (en castellà). El Norte de Castilla, 04-03-2009. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ Abad, Juan Carlos. «Cuando desapareció la Copa Ibérica de rugby porque todos querían sacar tajada» (en castellà). El Confidencial, 14-01-2017. [Consulta: 2 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Lloc oficial del campionat Arxivat 2009-07-14 a Wayback Machine.
# Linda Ghisoni

Linda Ghisoni (Cortemaggiore, Itàlia, 1965) és una teòloga italiana, experta en dret canònic i membre de la cúria de l'Església Catòlica Romana. Va participar en l'organització de la Trobada de bisbes sobre la protecció dels menors en l'Església.

## Biografia

Linda Ghisoni va estudiar teologia catòlica a la Universitat de Tübingen i va obtenir un doctorat el 1999 a la Pontifícia Universitat Gregoriana en Dret canònic. Va ser admesa a la Tribunal de la Rota Romana el 2002 com a advocada i va servir a les Corts de la Cúria com a notària, defensora, auditoria i jutge. De 2003 a 2009 va ser defensora del braç matrimonial a la Rota. De 2013 a 2016 va ser membre del Consell Pontifici per als Laics i després professora de dret canònic a la Gregoriana i la Universitat de Roma III.
El Papa Francesc la va nomenar el dia 7 de novembre de 2017 com a sotssecretària del Dicasteri per als Laics, la Família i la Vida. El dia 21 d'abril de 2018, el Papa la va designar consultora de la Congregació per a la Doctrina de la Fe. Va participar en l'organització de la Trobada de bisbes sobre la protecció dels menors en l'Església.
Linda Ghisoni està casada i és mare de dos fills.

## Referències

* 1 2 EuropaPress. «El Papa nombra a dos mujeres italianas subsecretarias del Consejo para los Laicos, la Familia y la Vida del Vaticano» (en castellà), 07-11-2017. [Consulta: 20 febrer 2019].
* 1 2 «Francisco designa a dos madres de familia -una bioeticista y una juez canónica- para Familia y Vida». Religion en libertad, 07-11-2017 [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ EuropaPress. «El Papa nombra a dos mujeres italianas subsecretarias del Consejo para los Laicos, la Familia y la Vida del Vaticano» (en castellà), 07-11-2017. [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «Rinunce e nomine». [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «Schlagwort: Professorin Gabriella Gambino» (en alemany). Vatican History. [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «Rinunce e nomine». [Consulta: 20 febrer 2019].
# Linda Evangelista

Linda Evangelista (St. Catharines, Ontario; 10 de maig de 1965) és una model canadenca.
Linda planejava ser model des que tenia 12 anys. Va ser descoberta per un agent de models en el concurs de bellesa juvenil Miss Niàgara de 1978. Es va mudar a Nova York, on va ser contractada per l'agència de models Elite. Després es va mudar a París a continuar la seva professió, i va aparèixer en vídeos musicals amb George Michael.
Linda Evangelista és reconeguda juntament amb les models Christy Turlington, Claudia Schiffer, Cindy Crawford i Naomi Campbell, com una de les poques supermodels que han canviat la cara de la moda a la fi dels anys 1980 i principis dels anys 1990.
Quan no està desfilant en la passarel·la, es dedica a conscienciar les dones sobre el càncer de mama. El 1996 va guanyar el premi de modes VH1 pels èxits de la seva vida professional. Evangelista té una estrella al Passeig de la Fama de Toronto.
Actualment és la portaveu oficial de la marca cosmètica L'Oréal i és una de les úniques models de la dècada dels 90 al costat de Naomi Campbell i Christy Turlington que es troba encara activa

## Vida personal

Evangelista va estar casada amb el director executiu d'Elite, Gerald Marie des de 1987 fins a 1993. També va tenir una relació amb l'actor Kyle MacLachlan (1992-1998), amb el jugador de futbol francès Fabien Barthez (1998-2000) i amb el magnat del petroli italià Ugo Brachetti Peretti (2003-2004). El 2005 va contreure matrimoni de nou amb el pilot de Fórmula 1 Paolo Barilla. Des de sempre Linda ha expressat el seu desig de ser mare. El 1999 va patir un avortament involuntari després de sis mesos d'embaràs, fruit de la seva relació amb Barthez.
L'11 d'octubre de 2006 va donar a llum el seu primer fill, Augustin James. Mentre estava embarassada, va aparèixer a la portada de la revista Vogue. Va ser la primera dona no cantant o actriu que va aparèixer en aquesta revista més d'una vegada en un any.

## Enllaços externs

* Evangelista a Imdb.com
* Linda Evangelista Arxivat 2005-09-14 a Wayback Machine. a Modelresource (anglès)
# Municipi de Kandava

El municipi de Kandava (en letó: Kandavas novads) és un dels 110 municipis de Letònia, que es troba localitzat a l'oest del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Kandava. El municipi va ser creat l'any 1999 després de la reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Kandava (ciutat)
* Parròquia de Cēre (zona rural)
* Parròquia de Kandavas
* Parròquia de Matkule (zona rural)
* Parròquia de Vāne (zona rural)
* Parròquia de Zante (zona rural)
* Parròquia de Zemīte (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 10.057 persones (2009). La superfície del municipi té uns 650,9 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 15,45 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 17 gener 2015].
# Mystacoleucus marginatus

Mystacoleucus marginatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Mekong, Chao Phraya i Meklong. També és present a la península de Malaca, Borneo, Sumatra, Java i Myanmar.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# NTK

NTK té els següents significats:
* Nitrogen total Kjeldahl, mètode de mesura de la concentració de nitrogen en una mostra
* Newton Toolkit, conjunt d'aplicacions per a l'entorn Apple Newton
# Muntanyes d'Acultzingo

Les Muntanyes d'Acultzingo (Cumbres de Acultzingo en castellà) és una sistema muntanyós que està ubicat al municipi d'Acultzingo, a l'estat de Veracruz (Mèxic). Des de l'època colonial ha estat la zona més accidental del camí entre la Ciutat de Mèxic en el Port de Veracruz.

## Descripció general

Aquesta zona muntanyosa forma part de la Sierra Madre Oriental i es localitza exactament al sud del Pic d'Orizaba. Tot el sistema muntanyenc es troba interrumput pel Canyó del riu Blanc, format per aquest corrent, i que travessa el municipi.

## Orografia

Trobem principalment quars, mica, biotita i moscovita, magnetita, fluorapatita, rútil, clorita i caolinita. Les més usuals aquí són les roques metamòrfiques, formades a partir d'un basament plutònic-metamòrfic de l'edat precàmbrica, compost en la seva major part per metamòrfiques de gra gruixut (gneis i migmatites), interromput per grans manifestacions granítiques (batòlits).

## Sismicitat

La sismicitat de la regió és freqüent i d'intensitat baixa, i un silenci sísmic de terratrèmols mitjans a greus cada 30 anys en àrees aleatòries.

## Clima

El clima de la regió és humit. Les temperatures màximes anuals se situen entre els 15 °C i 27 °C, molt rarament superant els 30 °C, i les mínimes, oscil·len entre els -1 °C i -10 °C, depenent de la magnitud de les onades polars. Les gelades ocorren des de finals de novembre fins a finals de gener. Igual que el clima a qualsevol regió d'alta muntanya, les condicions climàtiques poden canviar bruscament en qüestió de minuts.

## Hidrografia

Les precipitacions mitjana dels 1500 mm. En l'època estival són en forma de pluja. La boirina és comú tot l'any a causa dels vents humits de l'est.
Una intricada xarxa de rierols, estanys, llacunes i vessants, li donen a aquesta regió, la característica de funcionar com una «esponja» que absorbeix i manté la humitat al llarg de l'any, proveint en forma dosificada i permanent, el líquid element a la majoria de les fonts d'aigua de les que s'abasteix gran part de la població del municipi. És una àrea natural de captació de precipitacions, que fa de nucli de diverses «capçaleres de conca».

## Biogeografia

La serralada d'Acultzingo pertany a l'ecoregió dels boscos de pins de Sierra Madre Oriental són una ecoregió forestal de coníferes subtropical del nord-est i del centre de Mèxic, que s'estén a l'estat de Texas als Estats Units.

### Flora

Bosc de pinàcies com pi colorit, ayacahuite, alzines, oyamel, cedre i freixe.

### Fauna

Conills, ossos rentadors, guineus, teixons, tuzas, aus i rèptils.

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estadística y Geografía. «Veracruz de Ignacio de la Llave. Mapa de Elevaciones Principales». Arxivat de l'original el 2007-06-10. [Consulta: 2 març 2009].
* Instituto Nacional para el Federalismo y el Desarrollo Municipal, Secretaría de Gobernación. «Enciclopedia de los Municipios de México», 2005. Arxivat de l'original el 2006-10-26. [Consulta: 2009].

## Vegeu també

* Sierra Madre Oriental

## Enllaços externs

* Cumbres de Acultzingo - Veracruz de Ignacio de la Llave
* Información de Cumbres de Acultzingo
* Página Oficial del Municipio
# Musaranya aquàtica nord-americana

La musaranya aquàtica nord-americana (Sorex palustris) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). És una musaranya gran que es troba als medis aquàtics de Nord-amèrica. És d'un color marró negrós i argentat.
# Musaranya aquàtica de l'Himàlaia

La musaranya aquàtica de l'Himàlaia (Chimarrogale himalayica) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes que es troba a l'Índia, la Xina, Japó, Laos, Myanmar, Taiwan i el Vietnam.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Musaranya aquàtica de l'Himàlaia. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 13 desembre 2007 (en anglès).
# Musaranya aquàtica de Sumatra

La musaranya aquàtica de Sumatra (Chimarrogale sumatrana) és una espècie de soricí que només viu als altiplans de Padang, a l'oest de Sumatra (Indonèsia). Se la considera una espècie en perill crític a causa de la pèrdua d'hàbitat i el seu àmbit de distribució reduït.
# Llau de la Coma del Torn

La llau de la Coma del Torn és una llau del terme de Llimiana, que va a abocar-se en el barranc de Barcedana dins del terme de Gavet de la Conca (antic terme d'Aransís), tots del Pallars Jussà.
Es forma al nord-oest del Tossal de Mirapallars, des d'on davalla cap al nord-nord-est, fins que s'aboca en el barranc de Barcedana al sud de la Masia de la Colomera, dins del terme de Gavet de la Conca.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Llau de la Comella

La Llau de la Comella és una llau dels termes municipals de Sant Esteve de la Sarga i de Castell de Mur, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp. Quasi tot el seu recorregut discorre pel de Sant Esteve de la Sarga, però en el seu tram central fa de termenal entre aquests dos municipis.
Es forma a 955 metres d'altitud als peus de la Vinyassa, a ponent d'Estorm i al nord de Moror, des d'on davalla cap al sud-est, força decantat cap a llevant. Passa pel lloc de la Comella, entre les partides de la Collada, al nord, i lo Rengaret, al sud. Tot seguit travessa la carretera LV-9124 just dessota de la cruïlla d'on arrenca la carretera d'Estorm, la LV-9125, per tal d'adreçar-se al sud de la Cometa i al nord de la Colomina, travessar les Vinyes i passar entre lo Bassal -nord-est- i la Masia de Miret, moment en què comença a fer de termenal entre els dos termes esmentats.
Tot seguit deixa la Vinya d'Estorm al nord-est i la Llobera al sud-oest, i torna a entrar totalment en el terme de Sant Esteve de la Sarga. Passa a ponent de la partida de Sant Prims, i s'adreça cap a la llau dels Alberons, on acaba el seu recorregut.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Museu de Geologia Valentí Masachs

El Museu de Geologia Valentí Masachs és un museu ubicat a les instal·lacions de l'Escola Politècnica Superior d'Enginyeria de Manresa (UPC), que mostra una extensa col·lecció de peces relacionades amb la mineralogia i la paleontologia.
El museu té com a objectiu principal apropar el seu fons a tota mena de públic, particularment a estudiants i professors, oferint la possibilitat de conèixer aquests elements naturals, les seves aplicacions, formació i característiques, complementant l'explicació de la seva utilitat amb el respecte al medi ambient i la natura que els envolta. La major part de les despeses del museu són sufragades per la Universitat Politècnica de Catalunya, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Manresa i el patrocini d'algunes empreses.
El museu va ser fundat el 1980. El fons de la col·lecció va partir dels materials recollits pel primer director del museu, el doctor Valentí Masachs i Alavedra, i pels seus primers membres. Posteriorment ha estat ampliat amb fons particulars, intercanvis i adquisicions, que configura una gran mostra de minerals, roques i fòssils. Algunes de les col·leccions més destacades que integren aquest fons són les de Josep Lluís Serch i Valls, Carles Curto i Milà, Josep Closas i Miralles i Jaume Serrate. L'any 2007 el museu va inaugurar l'espai “Àrea de Reflexió”, on el visitant pot aprendre i reflexionar sobre temàtiques relacionades amb els objectius del museu: “La Terra s'esgota”, “Radioactivitat”, “Pros i contres” i “Minerals i persones”. L'any 2008 va inaugurar una exposició amb una vintena de roques que decoraven palaus i cases de l'Imperi Romà. L'any 2011 va inaugurar una exposició amb el títol "Minerals del futur", que mostrava materials que cada vegada tenen més utilitats en la societat. El juny del 2014, es va inaugurar l'exposició "Donacions, llegats i dipòsits paleontològics".

## Referències

* ↑ «Fragment "Museu de Geologia 'Valentí Masachs - UPC' del Capítol 84: La Garrotxa, terra de volcans del programa '1món.cat'». La Xarxa. Comunicació local, 22-11-2015. [Consulta: 29 gener 2018].
* ↑ «Museus amb teranyines». La Vanguardia, 03-05-1996 [Consulta: 11 març 2022].
* ↑ Regió7, 1 d'octubre del 2008, El Museu de Geologia Valentí Masachs de Manresa recull una vintena de roques que decoraven palaus i cases de l'Imperi Romà
* ↑ Regió7, 4 de març del 2011, Els ´Minerals del Futur´, al Museu Valentí Masachs.

## Enllaços externs

* Web del museu