OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# William D. Whitney

William Dwight Whitney (9 de febrer de 1827, Northampton, Massachusetts, Estats Units - 7 de juny de 1894, New Haven, Connecticut, EUA) fou un filòleg, lingüista i orientalista estatunidenc.

## Biografia

Fill d'un banquer i de la filla d'un important home de negocis, es graduà a la Universitat de Williams del seu estat, on s'inclinà al començament per les ciències naturals, en particular per la botànica i la climatologia. El seu interès pel sànscrit es despertà el 1848 i des d'aleshores estudià filologia. Després d'un breu curs a Yale amb el professor Edward Salisbury, llavors l'únic orientalista dels Estats Units, Whitney anà a Alemanya el 1850 i estudià tres anys a Berlín amb els comparatistes Albrecht Weber, Franz Bopp i l'egiptòleg Karl Richard Lepsius, i a Tübingen amb Rudolf Roth. Tornà als Estats Units el 1853 i el 1854 fou nomenat professor de sànscrit a Yale fins al 1869, quan es feu càrrec també de l'assignatura de gramàtica comparada. Feu classes també de francès i d'alemany en aquesta universitat fins al 1867, i a l'Escola Científica de Sheffield fins al 1886. Declinà el 1869 ser professor a Harvard. Fou membre de moltes acadèmies i societats científiques i n'obtingué honors, com el 1870 el primer premi Bopp de l'Acadèmia de Ciències de Berlín a la més important contribució a la filologia durant el trienni antecedent per la seva edició del Taittiriya-Praticakhya. Escrigué a més A Sanskrit Grammar, Including both the Classical Language and the Older Dialects of Veda and Brahmana el 1879 i s'anticipà el 1867, abans que Ferdinand de Saussure, en l'estudi sobre el caràcter arbitrari del signe lingüístic. Entre les seves obres importants hi ha també La vie du langage (1875) i A Commendious German Grammar.

## Obres

* Language and the Study of Language: Twelve Lectures on the Principles of Linguistic Science (1867)
* On the Material and Form in Language (1872)
* Oriental and Linguistic Studies - First Series: The Veda, The Avesta, The Science of Language (1872)
* Oriental and Linguistic Studies - Second Series: The East and West, Religion and Mythology, Hindu Astronomy (1874)
* Darwinism and Language (1874)
* The Life and Growth of Language: An Outline of Linguistic Science (1875)
* Essentials of English Grammar for the Use of Schools (1877)
* Sanskrit Grammar: Including Both the Classical Language, and the Older Dialects, of Veda and Brahmana (1879, 2d edn. 1889)
* Language and its Study: with Special Reference to the Indo-European (lectures) (1880)
* Logical Consistency in Views of Language (1880)
* Mixture in Language (1881)
* The Roots, Verb-forms and Primary Derivatives of the Sanskrit Language (supplement to Sanskrit Grammar) (1885)
* Practical French Grammar (1887)
* A Compendious German and English Dictionary (1887)
* The Century Dictionary (editor) (1889-1891)
* Introductory French Reader (1891)
* Max Müller's Science of Language (1893)
* Atharva Veda Samhita 3 vol. (traductor)
* The History of Sanskrit Grammar (Indian reprint edition of Sanskrit Grammar)
* Manuscript Diary (reimpresión)
* Oriental and Linguistic Essays
* On the Vedas
* Whitney on Language: Selected Writings of William Dwight Whitney
# William Dance

William Dance (20 de desembre de 1755 - 5 de juny de 1840) va ser un pianista i violinista anglès.
William Dance era el net de l'arquitecte George Dance (c.1694–1768). El seu pare va ser l'actor James Dance (1721-1774) i la seva mare pot ser l'esposa de James, Elizabeth o l'actriu Mrs Love.
Dance va estudiar el piano sota Theodore Aylward senior (1730 - 1801) i el violí sota Baumgarten. Més tard va estudiar amb el reconegut Felice Giardini. Dance va tocar el violí a l'orquestra del ""Theatre Royal, Drury Lane"" entre 1771 i 1774 i en l'orquestra del ""King's Theatre" 1775–1793.
Va ser violinista principal al "Teatre Haymarket" durant les temporades estiuenques (1784–90) i en la commemoració de Handel a l'Abadia de Westminster el 1790. William Dance no es va considerar mai solista al violí, però William Thomas Parke, que havia estat alumne seu, va elogiar sempre el seu "gran saber i execució al piano".
Cap al 1800 va renunciar a representacions públiques i es va convertir en un notable professor de música a Londres. El 1813 Dance va proposar una reunió que va conduir a la fundació de la Societat Filharmònica. Es va convertir en director i tresorer de la societat fins a la seva mort.
Cap a 1812 va conèixer a Michael Faraday, llavors un jove i brillant ajudant desconegut en una llibreria de Southwark interessada en la millora personal i la ciència. Dance el va acompanyar proporcionant entrades a la gent perquè assistís a conferències a la Royal Institution.

## Treballs publicats

* Sis lliçons per al clavecí o el piano-Forte, datades al voltant del 1780
* En diverses edicions posteriors, cançons, preludis, fantasies, variacions i nombroses sonates per a piano, incloent l'op. 4 (1805).
# Shelbyville (Kentucky)

Shelbyville és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 10.085 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelbyville tenia 10.085 habitants, 3.822 habitatges, i 2.549 famílies. La densitat de població era de 515,1 habitants/km².
Dels 3.822 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,6% hi vivien parelles casades, en un 16,6% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 33% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.607 $ i la renda mediana per família de 44.481 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.913 $ mentre que les dones 24.710 $. La renda per capita de la població era de 17.461 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Shelby (Iowa)

Shelby és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelby tenia 696 habitants, 268 habitatges, i 173 famílies. La densitat de població era de 163,9 habitants/km².
Dels 268 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.393 $ mentre que les dones 20.909 $. La renda per capita de la població era de 14.720 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Xenobatrachus scheepstrai

Xenobatrachus scheepstrai és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Price, D. 2004. Xenobatrachus scheepstrai. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Sinclair Research

Sinclair Research Ltd. és una empresa d'electrònics de consum britànica, fundada per Sir Clive Sinclair a Cambridge, Anglaterra. Originalment incorporada el 1973, va quedar inactiva fins a 1976, i no va adoptar el nom Sinclair Research fins a 1981. El 1980, Clive Sinclair va entrar al mercat d'ordinadors domèstics amb el ZX80 a 99,95£, a l'època l'ordinador personal més barat venut al Regne Unit. El 1982, el ZX Spectrum va ser alliberat, més tard convertint-se en l'ordinador més venut a la Gran Bretanya, competint agressivament contra Commodore i Amstrad. En el moment culminant del seu èxit, i en gran part inspirat pel programa d'ordinador de cinquena generació japonès, l'empresa va establir el centre de recerca «MetaLab» a Milton Hall (prop de Cambridge), per estudiar la intel·ligència artificial, Wafer Scale Integration, verificació formal i altres projectes avançats. La combinació dels fracassos de l'ordinador Sinclair QL i de la TV80 va conduir a dificultats financeres el 1985, i un any més tard Sinclair va vendre els drets als seus productes informàtics i marca a l'Amstrad. Sinclair Research Ltd encara existeix avui com una empresa d'un sol home, continuant per vendre les invencions més noves de Sir Clive Sinclair.

## Referències

* ↑ John Minson «Sir Clive Sinclair resigns from the home computer market». revista CRASH, 28, 01-05-1986 [Consulta: 12 novembre 2006].

## Vegeu també

* Timex Sinclair

## Enllaços externs

* Sinclair Research - Lloc web oficial
# Sofia de Mecklenburg-Schwerin

Sofia de Mecklenburg-Schwerin és el nom dels següents personatges:
* Sofia de Mecklenburg-Schwerin o Sofia de Mecklenburg-Güstrow (Wismar, 1557 - 1631, Nykøbing Falster, Regne de Dinamarca), noble alemanya, reina consort de Dinamarca
* Sofia de Mecklenburg-Schwerin (duquessa de Brunsvic-Lüneburg) (Schwerin, 1508 - Celle, 1541), noble alemanya duquessa consort de Brunsvic-Lüneburg (1497-1546)
* Sofia Frederica de Mecklenburg-Schwerin (Schwerin, 1758 -Copenhaguen, 1794), filla del príncep Lluís de Mecklenburg-Schwerin (1725-1778) i de la duquessa Carlota Sofia de Saxònia-Coburg Saafeld (1731-1810)
# Sofia de Prússia

Sofia de Prússia, reina de Grècia (Potsdam 1870 - Frankfurt del Main 1932). Princesa de Prússia i d'Alemanya, Reina de Grècia (1913-1917 i 1920-1922). Filla del kàiser Frederic III de Prússia i de la princesa reial Victòria del Regne Unit, era neta de la reina Victòria I del Regne Unit i del kàiser Guillem I de Prússia. Nasqué el 14 de juny de 1870 al palau de Potsdam.
Educada directament per la seva mare es mostrà de tendències anglòfiles i juntament amb les seves germanes Victòria de Prússia -futura princesa Schaumburg-Lippe- i Margarida de Prússia -futura landgravina de Hessen-Kassel- formaven un grup antagònic al dels seus germans Guillem II de Prússia -futur kàiser-, Carlota de Prússia -futura duquessa de Saxònia-Meiningen- i d'Enric de Prússia de tendències conservadores.
El seu casament amb l'hereu del tron grec, el futur Constantí I de Grècia ocasionà seriosos problemes familiars, ja que ella de religió luterana i ell de religió ortodoxa fou mal vist per la cort berlinesa. Finalment es casaren a Atenes el 1890 amb la presència de gran nombre de testes coronades europees. Immediatament se'ls associà amb la voluntat de recuperar les antigues glòries gregues.
Sofia tingué sis fills:
* SM el rei Jordi II de Grècia nat a Atenes el 1890 a Atenes i mort el 1947. Es casà amb la princesa Elisabet de Romania.
* SM el rei Alexandre I de Grècia nat el 1893 i mort el 1920 a Atenes. Es casà amb Aspassia Manos.
* SAR la princesa Helena de Grècia nascuda a Atenes el 1896 i morta a Florència el 1982. Es casà amb el rei Carles II de Romania.
* SM el rei Pau I de Grècia nat a Atenes el 1901 i mort el 1964. Es casà amb la princesa Frederica de Hannover.
* SAR la princesa Irene de Grècia nascuda el 1904 a Atenes i morta el 1974 a Florència. Es casà amb el duc Aimó de Savoia-Aosta.
* SAR la princesa Caterina de Grècia nascuda el 1913 a Atenes. Es casà amb Ricard Brandam.
Visqué l'exili dels períodes 1917 - 1920 i 1922 - 1932 època en què patí importants penúries econòmiques. Se li atribuí una mala influència, progermànica, sobre la política del seu marit durant la Primera Guerra Mundial. Morí a Frankfurt del Main a causa d'un càncer generalitzat l'any 1932.
# Wintel

Wintel és un terme col·loquial que fa referència als PC basats en el sistema operatiu Windows de Microsoft i en algun microprocessador de la marca Intel, principalment els models amb arquitectura x86 a partir dels quals, Intel ha creat un estàndard en el desenvolupament dels PC.

## Vegeu també

* IBM PC compatible

## Referències

* ↑ Wintel a Webopedia
* ↑ «Windows + Intel = Wintel?» (en anglès), 1998. [Consulta: 9 març 2010].
# Vitorino Nemésio

Vitorino Nemésio (Vila da Praia da Vitória, Terceira, Açores, 1901 – Lisboa, 1978) ha estat un dels més importants escriptors portuguesos.
El record de les Açores i la memòria de la infantesa són els dos pols que centren la seva poesia, on la nostàlgia esdevé reflexió metafísica. Ha escrit Mau tempo no canal, una mena de saga proustiana centrada en les Açores, i considerada per la crítica com una de les millors novel·les portugueses contemporànies. També fou professor i després director de la Universitat de Lisboa, on hi edità la revista literària Revista de Portugal. També fou un assagista i un investigador destacat.

## Poesia

* Nem toda a noite a vida (1950)
* A O cavalo encantado (1963)

## Narració

* Paço do Milhafre (1924)
* Mau tempo no canal (1944),

## Assaig

* Relações francesas do Romantismo portuguès (1937)
* Conhecimento de poesia (1958)
* La génération portugaise de 1870 (1971)

## Referències

* ↑ «Vitorino Nemésio». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# X Mostra de Cinema Llatinoamericà de Lleida

La X Mostra de Cinema Llatinoamericà de Lleida va tenir lloc a Lleida entre el 13 i el 21 de març de 2004. Fou organitzada pel Centre Llatinoamericà de Lleida amb el suport del Patronat de Turisme de la Paeria de Lleida i la col·laboració de la Fundació "la Caixa", la Universitat de Lleida, l'Instituto de Cooperación Iberoamericana, el Ministeri d'Assumptes Socials d'Espanya, la Casa de América i l'Institut Català de Cooperació Iberoamericana. La inauguració i clausura es van celebrar al Teatre Principal de Lleida i les exhibicions al Teatre Municipal de l'Escorxador. La seva inauguració es va retardar un dia en solidaritat amb les víctimes de l'atemptat de l'11 de març. Es van projecar 66 pel·lícules d'11 països enquadrades en 7 seccions (Secció Oficial, Documentals, Curtmetratges, Escoles de Cinema, Homenatge a Gonzalo Suárez, Homenatge a Wanda Visión i Els Goya llatinoamericans). En la cloenda es va retre homenatge al director Gonzalo Suárez i a la productora Wanda Visión.

## Pel·lícules exhibides
### Selecció oficial

* El abrazo partido de Daniel Burman
* ...en fin, el mar de Jorge Dyszel
* La primera noche de Luis Alberto Restrepo
* Sexo con amor de Boris Quercia
* Perfecto amor equivocado de Gerardo Chijona
* La mina de Víctor Laplace
* Cuando salí de Cuba de Ramon Pallarès
* El fondo del mar de Damián Szifron
* Bar, el Chino de Daniel Burak
* Los rollos perdidos de Pancho Villa de Gregorio Rocha
* B-Happy de Gonzalo Justiniano /
* El viaje hacia el mar de Guillermo Casanova Arosteguy /
* El misterio del Trinidad de José Luis García Agraz
* Suite Habana de Fernando Pérez Valdés
* Historias mínimas de Carlos Sorín

### 20 Anys sense Julio Cortázar

* Cortázar (1994) de Tristán Bauer

## Premis

Els premis atorgats en aquesta edició foren:
| Categoria | Premiat | Treball |
| Premi de l'Audiència | Bar, el Chino | Daniel Burak |
| Menció especial | Bar, el Chino | Daniel Burak |
| Millor pel·lícula | El abrazo partido | Daniel Burman |
| Millor opera prima | El fondo del mar | Damián Szifron |
| Millor director | Daniel Burman | El abrazo partido |
| Millor actor | Daniel Hendler | El fondo del mar |
| Millor actriu | Paulina Gálvez | Subterra |
| Millor guió | Marcelo Birmajer i Daniel Burman | El abrazo partido |
| Millor curtmetratge | Profilaxis | Daniel Sánchez Arévalo |
| Millor documental | Los rollos perdidos de Pancho Villa | Gregorio Rocha |

## Referències

* ↑ 10a Mostra de Cinema Llatinoamericà al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
* ↑ La Mostra de Cinema de Lleida aplaza la gala de inauguración, La Vanguardia, 12 de març de 2004
* ↑ La Mostra premia "El abrazo partido" Arxivat 2020-08-08 a Wayback Machine. al web de La Paeria
* ↑ Homenaje de la Mostra de Lleida a Gonzalo Suárez y a Wanda Visión, artezblai.com, 11 de febrer de 2004
* ↑ Certámenes latinos: Diego Luna, Inárritu y Patricia Vélazquez, en San Diego; Lleida homenajeará a Wanda y Gonzalo Suárez, Noti Cine, 18 de febrer de 2004
* ↑ El film 'El abrazo partido' gana el premio de la Mostra de Cine Latinoamericano de Lleida al mejor largometraje, Europa Press, 20 de març de 2004
# Sica (objecte)

Sica (en diminutiu, Sicila o Sicilicula) era una espasa curta i corbada que portaven els tracis com a arma ofensiva i que usaven en els combats els gladiadors tracis.
Com que era més petita que una espasa ordinària, s'adaptava a ser portada sota la roba, i va ser usada per lladres i assassins a l'antiga Roma. D'aquesta paraula va derivar sicari, que encara que inicialment era el que matava amb la sica, finalment es va aplicar a tots els assassins en general i especialment als assassins enviats a matar. Les lleis romanes en relació als assassinats inclouen la paraula sicari.

## Referències

* ↑ Smith, William 8ed.). «Sica». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 8 juliol 2021].

## Vegeu també

* Cornelia de sicariis et veneficis
# Sinilabeo cirrhinoides

Sinilabeo cirrhinoides és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al riu Mekong a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Rendahl H. 1932. Die fischfauna der chinesischen Provinz Szetschwan. Ark. Zool. v. 24 A (pt 4). 1-134.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chu, X.L., Y. Chen, et al. 1989 The fishes of Yunnan, China. Part I Cyprinidae. Science Press, Beijing, Xina, 377 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Spiridónova Buda

Spiridónova Buda (en rus: Спиридонова Буда) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 467 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Walter Pedraza Morales

Walter Fernando Pedraza Morales (Soacha, Cundinamarca, 27 de novembre de 1981) és un ciclista colombià, professional des del 2006. Actualment corre a l'equip GW Shimano.
En el seu palmarès destaquen sobretot els dos campionats nacionals en ruta de 2005 i 2013.

## Palmarès

* 2005
** Campió de Colòmbia en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 2006
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Táchira
** Vencedor d'una etapa a la Volta per un Xile Líder
* 2009
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Pirineus
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 2013
** Campió de Colòmbia en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta al Món Maia
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Tour de Brasil-Volta de l'Estat de São Paulo

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2008. 85è de la classificació general
* 2015. 136è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Walter Pfitzner

Walter Pfitzner (Leipzig, 1882 – 1952) fou un pianista, director d'orquestra i compositor alemany.
Es graduà a la Universitat de Leipzig el 1901. Estudià amb Arthur Nikisch, Alfred Reisenauer, J. Schumann, Carl Panzner, etc., al Conservatori de Leipzig (1901-5), i debutà com a pianista el 1896 en un concert de l'Orquestra Filharmònica de Bremen. Va ser director de l'òpera a Teplitz (1905-7 i, successivament a Bauteze, Bremen i Kiel (1907-11; pianista i director d'orquestra a Berlín (1911-14), professor de piano al Col·legi Bethany, de Lindsborg (Kansas), des de 1915; director de la Bethany Musical Art Society (1916); fou pianista acompanyant dels artistes Elena Gerhardt, Felix von Kraus, Adriana Kraus-Osborne, Anton Sistermans i altres.
Va compondre: tres canciones, op. 1 (manuscrit); Fantasia simfònica, per a gran orquestra, op. 2 (manuscrit); dos Intermezzi, per a violoncel i orquestra, op. 3; quatre cançons, op. 4. i quatre lieder, op. 5 (manuscrit). Fou membre de la Deutsche Búhneugenossenschaft, de Berlín.
El 1912 va contraure matrimoni amb la mezzosoprano nord-americana Ada Pfitzner-Saverni (1881-1956).

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). volum 44 Pet - Pirz. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 359. ISBN 84-239-4544-8.

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Walter Pfitzner Arxivat 2022-12-06 a Wayback Machine. en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Stanford Stadium

L'Stanford Stadium és un estadi de futbol i de futbol americà, situat a la ciutat de San Francisco, a l'estat de Califòrnia, Estats Units. La seva direcció és Galvez Street Stanford, Califòrnia 94305.
El primer partit realitzat en aquest estadi va ser aquell en el qual Califòrnia va vèncer a Stanford 42-7. La capacitat per a persones assegudes era originalment de 60.000 però després de diverses remodelacions va aconseguir un màxim de 85.500 places. L'última pista atlètica va ser instal·lada el 1978, i va ser remoguda després de la temporada de futbol americà del 2005.
És l'estadi dels partits de futbol americà dels Stanford Cardinal.

## Partits de la Copa Mundial de Futbol de 1994

| Data | Fase | Equip | Resultat | Equip | Espectadors |
| 26 de juny | Primera fase | Colòmbia | 2 - 0 | Suïssa | 83.401 |
| 20 de juny | Primera fase | Brasil | 2 - 0 | Rússia | 81.061 |
| 24 de juny | Primera fase | Brasil | 1 - 0 | Camerun | 83.461 |
| 4 de juliol | Vuitens de Final | Brasil | 1 - 0 | Estats Units | 84.147 |
| 10 de juliol | Quarts de final | Romania | 2 - 2 | Suècia | 83.500 |

## Galeria d'imatges

* Construcció el 1921
* Representació artística en la dècada de 1920
* Presa de l'estadi des de la Torre Hoover
* L'Stanford Stadium el 2004
* Torre de mitjans de comunicació el 2007
* Imatge del símbol de Stanford

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'estadi, amb fotos de l'antic estadi Arxivat 2007-10-24 a Wayback Machine.
* Stanford Cardinal: Estadi Stanford
* Notícia de Premsa sobre defunció de treballador Arxivat 2008-09-17 a Wayback Machine.