OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alan i Marilyn Bergman

Alan Bergman (11 de setembre de 1929) i la seva dona Marilyn Bergamn -de soltera Marilyn Keith- (10 de novembre de 1929 - 2022) són uns lletristes i compositors de cançons nord-americanes. La parella ha estat casada des de 1958 i ha escrit les lletres i música per a importants sèries de televisió, musicals de teatre i pel·lículas.
Els Bergman han guanyat l'Oscar a la millor cançó original en dues ocasions: per The Windmills of Your Mind de 1968, amb música de Michel Legrand, i per The Way We Were de 1973, amb música de Marvin Hamlisch.
El 1997 van rebre el premi Johny Mercer del Saló de la Fama dels Compositors, que és el més important que atorga aquesta institució.

## Referències

* ↑ Nathan, John «Happily married, and in a relationship with Streisand Husband and wife Alan and Marilyn Bergman have written some of greatest songs for some of the greatest singers». The Jewish Chronicle, 18-08-2011 [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ «Two of the world's most distinguished lyricists, Alan and Marilyn Bergman, have been contributing to the Great American Songbook for more than five decades». The Alan and Marilyn Bergman Biography. Arxivat de l'original el 29 de maig 2014 [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ «The Windmills of Your Mind song by Legrand, Bergman, and Bergman». Encyclopædia Britannica [Consulta: 5 desembre 2020].
* ↑ «The Way We Were song by Hamlisch, Bergman, and Bergman». Encyclopædia Britannica [Consulta: 5 desembre 2020].
# Les Nixoles

Les Nixoles és un indret del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme ribagorçà de Sapeira.
Està situat al nord-est del poble de Sapeira, al vessant septentrional de la serra que hostatja aquest poble, en direcció al barranc de Llepós.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Les Noces barbares (pel·lícula)

Les Noces barbares és una pel·lícula belga adaptada de novel·la de Yann Queffélec, dirigida per Marion Hänsel i estrenada el 1987.

## Argument

Filla dels forners de Peilhac, Nicole Blanchard, de 13 anys, queda embarassada, violada per soldats nord-americans. El seu fill, Ludo, de set anys, viu amb els seus avis, amagat en un àtic, descuidat.

## Repartiment

* Thierry Frémont : Ludo, adolescent
* Marianne Basler : Nicole Bossard
* Yves Cotton : Ludo, infant
* Marie-Ange Dutheil : Mademoiselle Rakoff
* André Penvern : Micho
* Frédéric Saurel : Tatave

## Reconeixements

La pel·lícula va ser seleccionada com a entrada belga per al Millor pel·lícula en llengua estrangera als Premis Oscar de 1987, però no va ser acceptada com a nominada.

## Referències

* ↑ «Les Noces barbares». Films de France. [Consulta: 17 agost 2015].
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences

## Enllaços externs

* Les Noces barbares a YouTube
# Afzalgarh

Afzalgarh és un municipi de l'Índia, al districte de Bijor, a Uttar Pradesh. Població (2001) 24.954 habitants (1881: 7797 habitants, 1901: 6474 habitants) de majoria musulmans.
Va agafar el seu nom d'un cap paixtu, el nawab Afzal Khan, que la fundar durant el breu domini afganès de l'Índia Superior (1748-1774). El seu fortí fou desmantellat després de la rebel·lió del sipais del 1857 i va restar en ruïnes.
El cotó de la zona és d'alta qualitat i el treballen els teixidors musulmans anomenats julahes (julaha).

## Referències

Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# Llac d'Ashta

El llac d'Ashta és un llac artificial proper a la vila d'Ashta a la taluka de Madha, districte de Sholapur (Maharashtra), de 10,5 km², format per les aigües del rierol Ashta aturades per una resclosa de 3.874 m de llargada. Del llac surten dos canals que porten l'aigua pel reg.

## Referències

* ↑ Ashta. Imperial Gazetteer of India, v. 6, p. 10.
* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Airasca

Airasca és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al sud-oest de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 3.681 habitants.
Airasca limita amb els següents municipis: Cumiana, Volvera, None, Piscina i Scalenghe.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 27 març 2020].
# Airan Fernández Casasola

Airan Fernández Casasola (Terrassa, 30 d'octubre de 1988) és un ciclista català, professional des del 2014 i actualment a l'equip japonès del Matrix Powertag. Ha combinat la ruta amb el ciclisme en pista on ha guanyat una medalla als Campionats d'Europa sub-23.

## Palmarès en pista

* 2010
** Campió d'Europa sub-23 en Madison (amb Sebastián Mora)

## Palmarès en ruta

* 2013
** 1r al Memorial Valenciaga

## Referències

* ↑ «Airan Fernández, campió europeu de la cursa a l'americana». esportiudecatalunya.cat, 18-09-2010 [Consulta: 6 juny 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Lima (Oklahoma)

Lima és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 74 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lima tenia 74 habitants, 30 habitatges, i 18 famílies. La densitat de població era de 62,1 habitants per km².
Dels 30 habitatges en un 13,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 33,8% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.750 $ i la renda mediana per família de 15.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 14.375 $. La renda per capita de la població era de 6.473 $. Entorn del 47,4% de les famílies i el 59,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lima». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lima». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Aixurrabi II

Aixurrabi II o Aššur-rabi II va ser un rei d'Assíria, un dels que més anys va governar, amb un regnat estimat en 41 anys entre 1013 aC i 972 aC, segons la Llista dels reis d'Assíria.
Era fill d'Assurnasirpal I, i com a tal, germà petit de Salmanassar II. Va succeir al seu nebot Aixurnirari IV. Segons inscripcions de reis posteriors va ser durant el seu regnat que els arameus es van apoderar de Pitru (Pethor) i Mutkinu, dues ciutats properes a Til Barsip que havien estat colonitzades en temps de Teglatfalassar I. No obstant també se sap que va gravar el seu rostre a la pedra (una estela) a la costa fenícia a l'àrea de la muntanya d'Atalur, probablement a la gorga rocosa de Nahr al-Kalb, al nord de Beirut, on més tard altres reis assiris van gravar també els seus rostres. Potser això indicaria un redreçament del poder d'Assíria a la segona part del regnat.
Va morir ja gran, el 972, i el va succeir el seu fill Aixurreixixi II, segons la Llista dels reis d'Assíria.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 6 novembre 2021].
* ↑ Parpola, Simo (ed.). The prosopography of the Neo-Assyrian empire / Volume 1, Part I. A. Helsinki: The Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1998, p. 209. ISBN 9789514581632.

## Bibliografia

* A History of Babylonia and Assyria, per Robert William Rogers, en línia a «Enllaç».
# Aliança per la Restauració de la Pau i Contra el Terrorisme

Aliança per la Restauració de la Pau i contra el Terrorisme (somali Isbaheysiga Ladagaalanka Argagaxisadda) fou una aliança política i militar de Somàlia, creada per diversos senyors de la guerra i homes de negocis de Mogadiscio, entre els quals Botan Ise Alin, Mohammed Dheere, Mohamed Qanyare, Musa Sudi Yalahow, Nuur Daqle, Abdi Hasan Awale Qeybdiid, Omar Muhamoud Finnish i altres. Alguns foren ministres en el Govern Federal de Transició (GFT). Probablement fou format per la CIA americana, per evitar que els rivals pel control de la ciutat de Mogadiscio, la Unió de Corts Islàmiques de Somàlia, assolís el poder, ja que era considerat un moviment proper a Al-Qaeda. La CIA hauria aportat cent mil dòlars al més a l'organització
L'Aliança va patir derrota rere derrota i va perdre Mogadiscio el 6 de juny de 2006. Les milícies de l'Aliança es van rendir o van fugir. Els senyors de la guerra van sortir del país cap a Etiòpia, o es van amagar a Somàlia. Al desembre van retornar amb els etíops i van recuperar el seu lloc a Mogadiscio (28 de desembre) com a nominals representants del Govern Federal de Transició.

## Notes

* ↑ Intelligence Brief: I.C.U. Expels Warlords from Mogadishu Arxivat 2006-12-24 a Wayback Machine. PINR
* ↑ Somalia Demonstrators Reject Peacekeepers - New York Times / Associated press - 15 de juny del 2006
* ↑ UN trying to clarify problems in Somalia - 29 de juny del 2006
# Alias María

Alias María és una pel·lícula dramàtica colombo-argentina-francesa de 2015, dirigida per José Luis Rugeles i escrita per Diego Vivanco. Va ser estrenada a Colòmbia el 3 d'abril de 2015. La pel·lícula va ser projectada en la secció Un Certain Regard al 68è Festival Internacional de Cinema de Canes. Tracta el conflicte armat colombià des del punt de vista d'una nena guerrillera de 13 anys. Fou seleccionada per representar Colòmbia a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa als Premis Oscar de 2016 però no va ser nominada.

## Sinopsi

María (Karen Torres) és una jove de 13 anys combatent de la guerrilla que porta militant des de fa dos anys. Ha d'emprendre la missió de portar al fill nounat del seu comandant a través de la selva fins a un poble segur, sent acompanyada per Byron (Anderson Gomez), Yuldor (Erik Ruiz) i Mauricio (Carlos Clavijo). Ella també està embarassada, però ha de guardar el seu secret per a evitar que el metge del campament l'obligui a avortar, no obstant això, el seu secret és revelat durant la travessia.

## Repartiment

* Karen Torres com María.
* Carlos Clavijo com Mauricio.
* Anderson Gomez com Byron.
* Erik Ruiz com Yuldor.
* Fabio Velazco com el comandante.
* Lola Lagos com Diana.
* Julio Pachón com el médico.
* Carmenza González com esposa del médico.

## Referències

* ↑ «2015 Official Selection». Cannes. Arxivat de l'original el 18 abril 2015. [Consulta: 16 abril 2015].
* ↑ «Screenings Guide». Festival de Cannes, 06-05-2015. [Consulta: 8 maig 2015].
* ↑ Mango, Agustin. «Oscars: Colombia Selects 'Alias Maria' for Foreign-Language Category». The Hollywood Reporter, 12-09-2016. [Consulta: 12 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Alias María (2015) a Cinenacional.com
* Alias María a Todas Las Críticas
* Alias María a Facebook .
* Fitxa de Alias María a Proimágenes Colombia.
# Lincoln (Massachusetts)

Lincoln és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2007 tenia 7.994 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln tenia 8.056 habitants, 2.790 habitatges, i 2.254 famílies. La densitat de població era de 216,5 habitants/km².
Dels 2.790 habitatges en un 45,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,4% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 19,2% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 79.003 $ i la renda mediana per família de 87.842$. Els homes tenien una renda mediana de 52.788 $ mentre que les dones 31.786$. La renda per capita de la població era de 49.095$. Entorn del 0,3% de les famílies i el 0,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ai-Da (robot)

Ai-Da és un robot humanoide artista capaç de dibuixar, pintar i esculpir, gràcies a braços robòtics i càmeres que actuen com als seus ulls. El seu nom constitueix un homenatge a la pionera de la computació Ada Lovelace.

## Història

Creat pel galerista anglès Aidan Meller i l'empresa Engineered Arts, Ai-Da és considerat el primer «robot artista ultrarrealista». Va ser completat el febrer de 2019 i va ser presentat públicament a l'exposició «unsecured futures» del St. John’s College aquell mateix any. Entre les seves influències, Ai-Da esmenta Kandinsky, Yoko Ono, Doris Salcedo i Aldous Huxley.
Segons el seu creador, l’objectiu d’Ai-Da és incomodar el públic i generar un debat respecte a la naturalesa de la creació artística i els avenços tecnològics. No obstant això, el galerista afirma també que aquest tipus d’inteligència artificial podria ser aprofitada en un futur pels artistes humans.
L'octubre de 2021, Ai-Da va ser detingut per les autoritats d'Egipte durant 10 dies, sota la sospita d'espionatge.

## Referències

* ↑ Pascual, Juan Antonio. «Ai-Da, la primera robot artista inaugura su primera exposición de pintura» (en castellà), 15-07-2019. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «‘Some people feel threatened’: face to face with Ai-Da the robot artist» (en anglès), 18-05-2021. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «Ai-Da» (en anglès americà). [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «Egypt detains artist robot Ai-Da before historic pyramid show» (en anglès), 20-10-2021. [Consulta: 6 desembre 2021].
# Lleis Liciniae-Sextiae

Les lleis Liciniae-Sextiae proposades pels tribuns Caius Licinius i Lucius Sextius, que van establir l'abolició dels tribuns amb potestat consular a l'antiga Roma. Ordenava que els tribuns militars fossin nomenats pels cònsols en lloc de pels comicis, i que almenys un dels tribuns fos plebeu. Com que la van presentar a aprovació els tribuns de la plebs Gai Licini Estoló i Luci Sexti Sextí Laterà, va ser coneguda també com la llei Licinia Sextia de magistratibus.
D'acord amb aquestes lleis, els plebeus podrien ser també sacerdots al col·legi dels Decemvirs Sagrats, un dels grans col·legis sacerdotals juntament amb el dels Pontífexs i el dels Àugurs. Els plebeus podrien també pasturar el seu bestiar als terrenys comunals, i que ningú podria usar aquests terrenys de pastura comuns (Ager publicus) amb ramats de més de cent bous o de cinc-cents moltons; cap parcel·la cedida a títol d'ocupació podria excedir de cinc-centes jugades (126 hectàrees); els propietaris de terres estaven obligats a fer servir sempre treballadors lliures en nombre proporcional als esclaus, i els interessos pagats pels pagesos serien imputats a capital, podent-se pagar la resta en determinats terminis.
L'aprovació d'aquestes lleis es va produir l'any 367 aC i van suposar de fet l'abolició del patriciat, l'equiparació legal dels plebeus i patricis en gairebé tots els aspectes, amb l'excepció de l'accés a dos col·legis sacerdotals i algunes funcions menors que van seguir reservats als patricis.
Els cònsols van perdre algunes atribucions:
* Les funcions judicials van ser atribuïdes a un Pretor, que seria patrici.
* Els assumptes de mercats, policia i festes cíviques, van ser atribuïdes als edils curuls, càrrec en principi reservat als patricis, però al que aviat van tenir accés els plebeus.
Ja un any abans d'aquestes lleis, el 368 aC, es va establir que un plebeu podia exercir el comandament de la cavalleria.
Les lleis van obrir la porta a molts càrrecs als plebeus: des del 356 aC els plebeus van poder accedir a la Dictadura. Van tenir accés a la censura civil el 351 aC, i a la pretura l'any 283 aC. En un moment indeterminat es va establir que un dels dos censors seria necessàriament plebeu.
L'any 339 aC el Senat va perdre el dret a ratificar o rebutjar les lleis votades en el comicis centuriats segons la llei Publilia de legibus. El 300 aC els plebeus van obtenir l'accés al Col·legi de Pontífexs, que va augmentar a vuit el nombre dels seus components, i al Col·legi d'Àugurs que van passar a nou, amb un nombre de llocs equivalent entre patricis i plebeus.
L'únic privilegi que van conservar els patricis era el vot en primer lloc en el Comicis Centuriats, i s'acostumava a donar el cas que el sentit dels primers vots generalment arrossegava als següents.

## Referències

* ↑ Cornell, T. J. The Beginnings of Rome. Londres: Rouletge, 2010, p. 337-344. ISBN 9780415015967.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VI, 35, 36, 1-6, 37, 12, 38, 39, 1-5,11-12, 42,1-5; VII, 42; VIII, 12; X, 37, 11
# Alidosio Alidosi (bisbe)

Alidosio Alidosi fou net de Litto II Alidosi, fou bisbe de Rímini des del 27 de febrer del 1332 fins al 1353, amb una breu interrupció el 1349. Va morir el 1353.

## Referències

* ↑ La Romagna rivista mensile di storia e di lettere diretta da Gaetano Gasperoni e da Luigi Orsini (en italià). Tip. coop. editrice, 1904, p. 74.
* ↑ Cardinali, Cinzia; Falcioni, Anna. La Signoria di Malatesta Ungaro, 1327-1372 (en italià). B. Ghigi, 2001, p. 199.
# Alexandra David-Néel

Alexandra David-Neel, pseudònim de Louise Eugénie Alexandrine Marie David (París, França, 24 d'octubre de 1868-Digne-les-Bains, 8 de setembre de 1969), va ser una escriptora, espiritualista, budista, política anarquista, reformadora religiosa i exploradora francesa.
El 1912, influïda per la teosofia, amb la convicció que una força exterior la vigila i la protegeix, viatja cap a l'Himàlaia; coneix Sidkeong Tulku, un jove renovador del budisme que serà la seva ànima bessona, amb el qual manté una relació amorosa i gens possessiva que provocarà el distanciament del marit d'Alexandra en veure la tardança del seu retorn a Europa; Alexandra i el seu fill adoptiu, el jove lama Yongden, inicien un pelegrinatge pel Tibet central, Xina i Mongòlia. Després de diversos intents, amb artritis, obesitat i propera a la cinquantena, evitant britànics i tibetans, disfressada de mendicant, entra, per fi, a Lhasa el febrer de 1924. Tot indica que va ser la primera dona occidental a arribar-hi, ja que Helena Petrovna, coneguda com a Madame Blavatsky, va poder entrar al Tibet al segle xix, però en fou expulsada per un grup de lames.

## Referències

* ↑ Sadurní, J. M. «Alexandra David-Néel, la primera mujer occidental en el Tíbet» (en castellà). National Geographic, 08-09-2020. [Consulta: 16 agost 2023].
* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.
* ↑ Capítol 7 ·Alexandra David-Néel: La Impenitente transgresora" del llibre "Escrito por brujas", pàgs 236-237
* ↑ Capítol 6 "La ansiosa búsqueda del espíritu. Pàg. 195 i Capítol 7 ·"Alexandra David-Néel". pàgs.240-241

## Bibliografia

* Escrito por brujas, d'Antonio Ballesteros González. Ed. Oberon. Madrid, 2005 (text en castellà).
# Alexandra Engen

Alexandra Engen (Sarpsborg, 5 de gener de 1988) és una esportista sueca que competeix en ciclisme de muntanya en la disciplina de camp a través, guanyadora de dues medalles d'or en el Campionat Mundial de Ciclisme de Muntanya, en els anys 2012 i 2013, i tres medalles en el Campionat d'Europa de Ciclisme de Muntanya entre els anys 2008 i 2014.

## Palmarès

* 2007
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2008
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2009
** Campiona d'Europa en Camp a través per relleus (amb Emil Lindgren, Matthias Wengelin i Tobias Ludvigsson)
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2010
** Campiona d'Europa sub-23 en Camp a través
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2011
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2012
** Camp a través per eliminació
** Campiona de Suècia en Camp a través
* 2013
** Camp a través per eliminació
** 1a a la Copa del món en Camp a través per eliminació

## Referències

* ↑ «Alexandra Engen» Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Alexandra Engen» en The-sports.org (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Lluís Frederic I de Schwarzburg-Rudolstadt

Lluís Frederic I de Schwarzburg-Rudolstadt (en alemany Ludwig Friedrich I von Schwarzburg-Rudolstadt) va néixer a Rudolstadt (Alemanya) el 25 d'octubre de 1667 i va morir a la mateixa ciutat el 24 de juny de 1718. Era fill del comte Albert Antoni (1641-1710) i de la comtessa Emília Juliana de Barby-Mühlingen (1637-1706). Va ser príncep de Schwarzburg-Rudolstadt, comte de Honstein i senyor de Rudolstadt, Blankenburg i Sondershausen.

## Matrimoni i fills

El 15 d'octubre de 1691 es va casar amb la duquessa Anna Sofia de Saxònia-Gotha-Altenburg (1670-1728), filla del duc Frederic I (1646-1691) i de Magdalena Sibil·la de Saxònia-Weissenfels (1648-1681). El matrimoni va tenir tretze fills:
* Federic Antoni (1692-1744), príncep de Schwarzburg-Rudolstadt, casat primer amb la princesa Sofia Guillemina de Saxònia-Coburg-Saalfeld (1690-1727) i després amb Cristina Sofia d'Ostfriesland (1688-1750)
* Amàlia Magdalena nascuda i morta el 1693
* Sofia Lluïsa (1693-1776)
* Sofia Juliana (1694-1776)
* Guillem Lluís (1696-1757), baró de Brockenburg, casat amb Enriqueta Carolina Gebaür (1706-1794).
* Cristiana Dorotea (1697-1698)
* Albert Antoni (1698-1720)
* Emília Juliana (1699-1774)
* Anna Sofia (1700-1780), casada amb Francesc Josies de Saxònia-Coburg-Saalfeld (1697-1764).
* Dorotea Sofia (1706-1737)
* Lluïsa Frederica (1706-1787)
* Magdalena Sibil·la (1707-1795)
* Lluís Günther (1708-1790), príncep de Schwarzburg-Rudolstadt, casat amb Sofia Elisabet de Reuss-Untergreiz (1711-1771)

## Bibliografia

* Refuge butcher, Hans's heart, Lutz Unbehaun, and franc ash: The counts von Schwarzburg Schwarzburg-Rudolstadt: Albrecht VIITH to Albert Anton, Taschenbuch (2000)

## Enllaços externs

* Geschichte des Fürstentums Schwarzburg-Rudolstadt Arxivat 2012-03-20 a Wayback Machine.
# Amendolara

Amendolara és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis d'Albidona, Castroregio, Oriolo, Roseto Capo Spulico a la mateixa província.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi d'Amendolara :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Amendolara» (en italià).
# An-Nàssir al-Hàsan ibn Izz-ad-Din

An-Nàssir al-Hàssan ibn Izz-ad-Din fou imam zaidita del Iemen. Va lluitar contra els Tahírides del Iemen i fou reconegut imam per la seva erudició i coneixement de la jurisprudència zaidita. El seu govern va des de 1494 a la seva mort el 1523. El va succeir el seu fill al-Hadi Izz-ad-Din ibn al-Hàssan.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Nāṣir li-dīn Allāh".