OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ceratopogònids

Els ceratopogònids (Ceratopogonidae) són una família de petites dípters nematòcers de l'infraordre dels culicomorfs. Segons les darreres estimacions conté 130 gèneres i 5902 espècies. Estan estretament relacionades amb les Chironomidae, Simuliidae i Thaumaleidae.
Fan d'1 a 4 mm de longitud. Les troba en hàbitats aquàtics i semiaquàtics a tot el món. Les femelles de moltes espècies s'alimenten de sang d'una gran quantitat d'hostes animals (hematofagia).
Culicoides, Forcipomyia (Lasiohelea), Leptoconops piquen a vertebrats. Algunes Atrichopogon i Forcipomyia són ectoparàsits d'altres insectes. Dasyhelea s'alimenta exclusivament de nèctar. Espècies d'altres gèneres són predadores d'altres petits insectes.
Les larves es troben sota l'escorça, en fusta podrida, compost, forats en arbres, o en plantes aquàtiques. Moltes de les espècies xucladores de sang, són plagues en platges i en muntanyes i poden ser vectors de malalties produïdes per virus, protozous, i cucs (filariosis). Altres espècies són importants pol·linitzadors de cultius tropicals com el cacau.

## Referències

* ↑ Pape, T., Blagoderov, V., & Mostovski, M. B. (2011). Order Diptera Linnaeus, 1758. Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148(237), 222-229.
# Cleo Rickman Fitch

Cleo Rickman Fitch (16 de juny de 1910 - 5 de gener de 1995) va ser una arqueòloga dels Estats Units especialitzada en llànties romanes.

## Joventut i educació

Cleo Rickman Fitch va nàixer el 16 de juny de 1910 a Carlsbad (Texas). Son pare era metge del ferrocarril Southern Pacific. Mentre vivia a Carlsbad, a son pare li van diagnosticar una diabetis incurable i va traslladar la família a la seua ciutat natal de Chapel Hill (Tennessee). Poc després d'arribar a Tennessee, el pare de Fitch va morir i sa mare va mantenir a la família donant classes a l'escola.
Fitch es va llicenciar en el Peabody College de Nashville (Tennessee), on va estudiar art i història de l'art. Va continuar la seua formació artística al Watkins Institute of Art de Nashville. El 1936 es va casar amb l'arquitecte James Marston Fitch, i el 1945 la parella es va traslladar a Nova York, on James Fitch va acceptar un lloc de professor a la Universitat de Colúmbia. Durant la Segona Guerra Mundial, Fitch va treballar per a l'exèrcit com a dibuixant industrial.
De 1953 a 1954, Cleo i James Fitch van passar un any a Itàlia. Mentre James Fitch estudiava arquitectura, Cleo estudiava art i escultura.

## Carrera arqueològica

Durant el seu any a l'estranger, Frank Brown, director de l'Acadèmia Americana a Roma, va convidar Fitch a unir-se a la seua expedició a l'antiga ciutat de Cosa, al nord de Roma. A Fitch se li va assignar la tasca de catalogar els materials de l'excavació, que incloïen moltes llànties de terracota. Gràcies als seus coneixements de dibuix, també se li va encomanar la responsabilitat d'elaborar els plànols del nou museu que Brown, en representació de l'Acadèmia Americana de Roma, estava manant construir a Cosa.
Cada estiu, durant els 21 anys següents, Fitch va fer de Roma la seua llar i va continuar el seu treball en l'Acadèmia Americana, reconstruint, dibuixant i catalogant els fragments de llànties de l'excavació de Cosa. «A partir de la visió global de totes les llànties dels prop de 700 anys d'història del jaciment, és possible veure tota la història de la indústria de les llànties romanes».
El 1979, Norma Goldman, de la Universitat Estatal Wayne, es va unir a Fitch en el seu treball. La seua col·laboració va donar lloc a la publicació de Cosa: The Lamps el 1994, que forma part de la American Academy Series publicada per University of Michigan Press. El 2001 es va editar un volum d'estudis relacionats amb Cosa en el seu honor.
Fitch va morir el 5 de gener de 1995 a Manhattan (Nova York).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Obituaries: Cleo Rickman Fitch; Archaeological Researcher, 84». New York Times, 19-01-1995. [Consulta: 30 abril 2017].
* 1 2 3 4 5 «Cleo Rickman Fitch». Brown University. [Consulta: 30 abril 2017].
* ↑ Cosa, the lamps. Published for the American Academy in Rome by the University of Michigan Press, 1 maig 1994. ISBN 978-0-472-10518-2.
* ↑ New Light from Ancient Cosa: Classical Mediterranean Studies in Honor of Cleo Rickman Fitch. Mass., 2001. ISBN 978-0-8204-5141-1.
# Coeficient de transmissió

El coeficient de transmissió s'utilitza en física i en enginyeria elèctrica quan es consideren medis amb discontinuïtats en propagació d'ones. El coeficient de transmissió descriu l'amplitud (o la intensitat) d'una ona transmesa respecte a l'ona incident. El coeficient de transmissió està estretament relacionat amb el coeficient de reflexió.
Diferents camps de la ciència tenen diferents aplicacions per a aquest terme.

## Mecànica quàntica

El coeficient de transmissió es defineix com la relació entre el flux o densitat de corrent de l'ona transmesa i el flux de l'ona incident. S'utilitza habitualment per obtenir la probabilitat que una partícula passi a través d'una barrera per efecte túnel.
Així,
       $T={\frac {|j_{\mbox{transmesa}}|}{|j_{\mbox{incident}}|}},$
on j$_{incident}$ és la densitat de corrent en l'ona que incideix abans d'arribar a la barrera i j$_{transmesa}$ la densitat de corrent en l'ona transmesa a l'altre costat de la barrera.

## Referències

* ↑ «Coeficient de transmissió». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Federal Standard 1037C (1996). Online at bldrdoc.gov Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
* ↑ Griffiths, David J.. Introduction to Quantum Mechanics (2nd ed.). Prentice Hall, 2004. ISBN 0-13-111892-7.
# Club Santos Laguna

El Club Santos Laguna és un club de futbol mexicà de la ciutat de Torreón, a l'estat de Coahuila de Zaragoza. El club nasqué el 13 d'agost de 1983. Debutà a la primera divisió mexicana la temporada 1988/89. Als anys 70 havien existit a la ciutat clubs com el Club Laguna o Gallos Blancos de Torreón.

## Palmarès

* Lliga mexicana de futbol (4):
** Hivern 1996, Estiu 2001, Clausura 2008, Clausura 2012
* InterLiga:
** 2004
* Copa Independencia
** 2007

## Futbolistes destacats

| Jared Borgetti Ramón Ramírez Francisco Gabriel de Anda Héctor Altamirano El Piti Jorge Rodríguez Benjamín Galindo El Maestro Miguel España Victor Favela Venado Alfredo Tena Capi Furia Eduardo Lillingston Daniel Guzmán El Travieso Oswaldo Sanchez La Araña Azteca Jorge Arreguin El Mono Adrian Martínez El Grande | Pedro Muñoz Jorge Iván Estrada El Guti Cuauhtemoc Blanco El Temo Gabriel Caballero Vicente Matías Vuoso El Toro Antonio Apud Nieva El Turco Hector Adomaitis El Ruso Sixto Peralta El Mumo Daniel Ludueña El Hachita Claudio Morresi Antonio Carlos Santos Eliomar Marcón Wagner Ricardo de Souza Lizardo Garrido | Rodrigo Ruiz El Pony Elvis Brajkovic Edison Mendez Kinito Christian Benítez El Chucho Mauricio Cienfuegos Martín Machón Mauro Camoranesi El Cholo Juan Flores Dolmo Flores Denis Caniza Luis Romero Javier Manjarín |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Rincon del Santos (web de seguidors) Arxivat 2020-11-01 a Wayback Machine.
* Super Santos Laguna (web de seguidors)
# Cercis occidentalis

Cercis occidentalis és una espècie de planta de la família Cercideae, endèmica de l'oest de Nord Amèrica. És un arbre perenne que es troba a pistes d'arbustos, congosts, barrancs, vores dels rierols, boscos de garrigues i a contraforts dels boscos de pi groc (Yellow pine en anglès).

## Referències

* ↑ «Cercis occidentalis» a EOL. Data consulta: 06 de maig de 2014.
# Sant Sebastià de Buseu (església)

Sant Sebastià de Buseu és una església parroquial d'estil romànic del poble de Sant Sebastià de Buseu, pertanyent al terme de Baix Pallars, del Pallars Sobirà. Està situada en un coll de 1 590,3 metres d'altitud, a l'est de Baén, cap de l'antic municipi a què pertangué fins al 1969.

## Descripció

Petita església d'una sola nau, de capçalera rectangular a llevant i façana a ponent que continua en el pis superior en una ampla espadanya amb dos arcs de mig punt. La porta d'accés, de reduïdes dimensions, està situada al migjorn, als peus de la nau. És una senzilla porta constituïda per un arc rebaixat en el que el seu diàmetre o ample màxim és superior a l'amplada de l'obertura entre els dos muntants, pel que recorda els arcs de ferradura.
Els paraments exteriors de pedra vista presenten als angles un aparell de dimensions notables i factura força acurada mentre que a la part central dels murs l'aparell és petit i irregular. La coberta és de teula a dues aigües.
L'absis està decorat amb arcuacions llombardes. L'església és ja esmentada al segle ix, però la major part de documentació conservada que fa esment de l'església o del lloc de Sant Sebastià és dels segles XI a XVI.
Té categoria de sufragània, depenent de Sant Serni de Buseu, però actualment agrupada a Sant Feliu de Sort.
D'aquesta església prové una ara romànica amb inscripcions, única peça d'aquest tipus existent a tota la comarca. Per tal d'evitar la seva desaparició, no es conserva al seu lloc d'origen.

## Referències

* 1 2 «Sant Sebastià del Baix Pallars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ Adell; Cases 1993.
* ↑ Roig 1993.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* MADOZ, Pascual. Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar, vol. XIV pàg. 55. Madrid: Imprenta del Diccionario geográfico-estadístico-histórico de D. Pascual Madoz, 1849. Edició facsímil: Articles sobre El Principat de Catalunya, Andorra i zona de parla catalana del Regne d'Aragó al «Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de Ultramar» de Pascual Madoz. Vol. 1. Barcelona: Curial Edicions Catalanes, 1985. ISBN 84-7256-256-5.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal - Baén». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
* Roig i Deulofeu, Albert; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa; Adell i Gisbert, Joan-Albert. «Sant Sebastià de Buseu». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 220-221 (Catalunya Romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Enllaços externs

* Sant Sebastià de Buseu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Bibliologia

La Bibliologia és la ciència que versa sobre els llibres en el seu sentit més ampli.
L'estudi de la Bibliologia comprèn el coneixement del llibre en tots els seus aspectes, des dels materials de què és format, fins a la impressió, la relligadura i la venda. S'ocupa també de l'estudi de les biblioteques, de la seva història i, en general, de tots els aspectes de la biblioteconomia.
El concepte de bibliologia, tal com s'entén en l'actualitat, compren a una ciència on s'estructuren sistemàticament coneixements que fins ara s'havien estudiat de manera dispersa i deslligada, com ara en la bibliografia, la biblioteconomia, la història i sociologia del llibre o les ciències de la comunicació.
Sovint els termes bibliologia i bibliografia s'han confós, doncs, les estructures d'ambdues ciències en la seva formulació més àmplia, engloben una sèrie de components molt similars.

## Referències

* 1 2 «Bibliologia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Estivals, Robert; Gascón García, Jesús «Història de la bibliologia». Item: revista de biblioteconomia i documentació, Núm.: 11, 1992, pàg. 25-41 [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ Pedraza Gracia, Manuel José «Bibliología (ciencia del libro) y ciencias de la documentación». Scire: Representación y organización del conocimiento, Vol.11, Núm. 1, 2005, pàg. 27-46. ISSN: 1135-3761 [Consulta: 21 gener 2018].
# Venjança a la presó

Venjança a la presó (títol original, Riot) és una pel·lícula d'acció de 2015, dirigida per John Lyde, que al seu torn la va escriure juntament amb Spanky Dustin Ward, musicalitzada per James Schafer. Els protagonistes són Matthew Reese, Dolph Lundgren i Chuck Liddell, entre d'altres. El film va ser realitzat per Mainstay Productions, Matthew Reese Films i VMI Worldwide. Es va estrenar el 27 de setembre de 2015. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

El policia Jack Stone atraca un banc de la màfia russa, per tal que el portin a la mateixa presó que el líder de la màfia, que va matar la seva dona. Un presidiari l'ajuda i hi ha abundants combats.

## Referències

* ↑ «Venganza en la Prisión (2015)». abandomoviez.net. [Consulta: 6 abril 2022].
* ↑ «Venganza en la prisión (2015)». themoviedb.org. [Consulta: 6 abril 2022].
* ↑ «Venjança a la presó». Goita què fan, ara!. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ «Riot» (en anglès). imdb.com. [Consulta: 6 abril 2022].
# Estrató (esclau)

Estrató (Straton, Στράτων) fou un esclau romà que va viure a la darrera meitat del segle i aC. El va comprar Sàssia, la mare de Cluenci, per fer-li preparar verins que ella pensava utilitzar. Finalment fou crucificat acusat d'assassinat i robatori. Apareix esmentat en el discurs de Ciceró conegut com a Pro Cluentius.

## Referències

* ↑ Straton 4, Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, pàg. 925
# Gronings Ontzet

El Gronings Ontzet (Alliberament de Groningen en neerlandès), també conegut com a Achtentwintigsten o Bommen Berend és una festivitat de la ciutat de Groningen. Celebra la llevada del setge de la ciutat per part de Bernhard von Galen, bisbe de Münster, el 1672.
El 28 d'agost del 1672 (16 d'agost segons el calendari julià), després d'un setge de gairebé un mes, el bisbe decidí retirar les seves tropes que assetjaven la ciutat.
Posteriorment, al bisbe se li donà el sobrenom popular de "Bommen Berend" ("Bernhard de les bombes"), en referència al seu ús freqüent de bombes de canó, les armes més avançades de l'època, que provocaren danys considerables dins el recinte de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Het is Bommen Berend: wat vieren we eigenlijk?» (en neerlandès). RTV Noord, 28-08-2019. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Wat wordt er gevierd tijdens het Gronings Ontzet?» (en neerlandès). Quest, 11-08-2023. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Bommen Berend» (en neerlandès). Erfgoed Gelderland. [Consulta: 17 desembre 2023].
# Birmingham (Iowa)

Birmingham és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 423 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Birmingham tenia 423 habitants, 185 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 155,5 habitants per km².
Dels 185 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.406 $ i la renda mediana per família de 40.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.614 $ mentre que les dones 20.536 $. La renda per capita de la població era de 15.554 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Birmingham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Birmingham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bodianus masudai

Bodianus masudai és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i a Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Brimhall Nizhoni

Brimhall Nizhoni (navaho Maʼii Tééh Yitłizhí) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 373 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brimhall Nizhoni tenia 373 habitants, 95 habitatges, i 79 famílies. La densitat de població era de 8,8 habitants per km².
Dels 95 habitatges en un 48,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 29,5% dones solteres, i en un 16,8% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,1% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.625 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.455 $ mentre que les dones 15.938 $. La renda per capita de la població era de 8.290 $. Aproximadament el 25,6% de les famílies i el 34,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa. Segons el cens dels Estats Units del 2010 el 99,46% són nadius americans.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brimhall Nizhoni». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brimhall Nizhoni». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Brimson

Brimson és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 63 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brimson tenia 63 habitants, 29 habitatges, i 18 famílies. La densitat de població era de 270,3 habitants per km².
Dels 29 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 37,9% no eren unitats familiars. En el 37,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 3,2% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.000 $ i la renda mediana per família de 21.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.500 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 13.368 $. Entorn del 20% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brimson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brimson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Bornhardtita

La bornhardtita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany i dona nom al subgrup de la bornhardtita. Rep el seu nom en honor del professor Friedrich Wilhelm Conrad Eduard Bornhardt (1864-1946), geòleg alemany, enginyer i explorador, director de l'Escola de Mines de Berlín (Bergakademie) entre el 1907 i 1916.

## Característiques

La bornhardtita és un sulfur de fórmula química Co$^{2+}$Co3+ 2Se₄. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. És l'espècie amb seleni anàloga de la linneïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bornhardtita pertany a «02.D - Sulfurs metàl·lics, amb proporció M:S = 3:4» juntament amb els següents minerals: carrol·lita, cuproiridsita, cuprorhodsita, daubreelita, fletcherita, florensovita, greigita, indita, kalininita, linneïta, malanita, polidimita, siegenita, trüstedtita, tyrrel·lita, violarita, xingzhongita, ferrorhodsita, cadmoindita, cuprokalininita, rodoestannita, toyohaïta, brezinaïta, heideïta, inaglyita, konderita i kingstonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1955 a les pedreres de Trogtal, a Lautenthal, Harz (Baixa Saxònia, Alemanya). També a Alemanya se n'ha trobat a la mina Weintraube (Lerbach, Baixa Saxònia) i a Tilkerode (Saxònia-Anhalt). També ha estat descrita a dos indrets del continent americà: al dipòsit d'urani de Pinky Fault, a Saskatchewan (Canadà) i al Cerro de Cacheuta, a Cacheuta (Mendoza, Argentina).

## Referències

* ↑ «Bornhardtite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 febrer 2017].