OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teorema de Brahmagupta

En geometria euclidiana, el teorema de Brahmagupta (anomenat així en honor del matemàtic indi Brahmagupta) dona una condició necessària sobre la perpendicularitat de les diagonals d'un quadrilàter cíclic (inscriptible en un cercle).
* Si les diagonals d'un quadrilàter cíclic són perpendiculars, llavors tota recta perpendicular a un costat qualsevol del quadrilàter i que passi per la intersecció de les diagonals, divideix el costat oposat en dues parts iguals.

## Demostració

Donat un quadrilàter inscriptible ABCD les diagonals del qual són perpendiculars, es vol demostrar que AF = FD. Per això, es demostrarà que AF i FD són tots dos iguals a FM.
L'angle FAM i CBM són iguals (a causa del teorema dels angles inscrits que s'intersequen el mateix arc de cercle). A més, els angles CBM i CME són angles complementaris a l'angle BCM. Finalment, AFM és un triangle isòsceles, i en conseqüència, els seus costats AF i FM són iguals.
De manera anàloga, es demostra que FD = FM. Els angles FDM, BCM, BME i DMF són tots iguals, llavors DFM és un triangle isòsceles, d'on FD = FM. D'aquí, es dedueix que AF = FD, cosa que demostra el teorema.

## Vegeu també

* Matemàtiques a l'Índia
* Fórmula de Brahmagupta

## Referències

* ↑ Coxeter, H.S.M.; Greitzer, S.L. «Geometry Revisited». Washington, DC: Math. Assoc. Amer., 1967, pàg. 59.
* ↑ Michael John Bradley «The Birth of Mathematics: Ancient Times to 1300». Publisher Infobase Publishing, 85, 2006, pàg. 70.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Teorema de Brahmagupta» a MathWorld (en anglès).
* Lloc interactiu Cut the knot Teorema de Brahmagupta (anglès)
# Rivulus villwocki

Rivulus villwocki és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ «Rivulus villwocki». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Resolució 654 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 654 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 4 de maig de 1990, després de recordar resolucions 637 (1989), 644 (1989), 650 (1990) i 653 (1990), el Consell va aprovar un informe del Secretari General de les Nacions Unides i va decidir prorrogar el mandat del Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica durant sis mesos més fins al 7 de novembre de 1990.
La decisió d'ampliar el mandat es va prendre a conseqüència del coneixement del Consell que el procés de desmobilització de la contra i altres resistències a Nicaragua seria completat abans del 10 de juny de 1990. La resolució també va assenyalar la necessitat de mantenir vigilants dels costos financers del Grup d'Observadors, atesa la major demanda de Forces de manteniment de la pau de les Nacions Unides.
El Consell va acollir amb satisfacció els esforços del secretari general per trobar una solució al conflicte a El Salvador pel que fa al Govern d'El Salvador i el Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional, i li va demanar que informés el 10 de juny de 1990 sobre la finalització del procés de desmobilització

## Referències

* ↑ United Nations. The United Nations and El Salvador, 1990–1995. United Nations, Dept. of Public Information, 1995, p. 131. ISBN 978-92-1-100552-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Història d'El Salvador
* Història de Nicaragua

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 656 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 656 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 8 de juny de 1990 després de recordar la Resolució 654 (1990) i revisar un informe del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va decidir ampliar les tasques de supervisió de l'alto el foc, desmobilitzant i separant els Contras i altres forces de la resistència a Nicaragua fins al 29 de juny de 1990.
La resolució va instar a totes les parts implicades a mantenir i augmentar la velocitat de la desmobilització per tal que es pogués completar el 29 de juny de 1990. També va demanar al Secretari General que informés al Consell per aquesta data. El 29 de juny, el Secretari General va informar al Consell que la desmobilització s'havia completat el dia anterior i que el Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica havia ajudat en el conflicte a Nicaragua.

## Referències

* ↑ United Nations: Department of Political Affairs. Repertoire of the Practice of the Security Council: Supplement 1989–1992. United Nations Publications, 1989, p. 368. ISBN 978-92-1-137030-0.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Història de Nicaragua

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 658 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 658 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 27 de juny de 1990 després de recordar la Resolució 621 (1988) i observant un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la situació en el Sàhara Occidental, el Consell va aprovar les recomanacions del Secretari General sobre la solució del problema.
Encara que no s'establirà fins a la Resolució 690 (1991), el conveni derivat de la Resolució 658 es referia a un pla pel qual les Nacions Unides controlarien un alto el foc entre el Marroc i el Front Polisario i celebrar un referèndum en el qual el poble del Sàhara Occidental decidiria entre l'autodeterminació o la integració amb el Marroc, que posteriorment es coneixeria com la Missió de les Nacions Unides pel Referèndum del Sàhara Occidental. El secretari general Javier Pérez de Cuéllar va descriure el pla com "gran i complicat". Això fou proposat després de l'acord pel Pla de Regularització de 1988 entre Marroc i el Front Polisario.
La resolució va instar ambdues parts a cooperar amb el Secretari General i l'Organització de la Unitat Africana en els seus esforços per trobar un acord al Sàhara Occidental, acollint amb beneplàcit la decisió del Secretari General d'enviar una missió tècnica al Sàhara Occidental i els països veïns per finalitzar els aspectes administratius del pla de les Nacions Unides. En aquest sentit, va demanar al Secretari General que informés una vegada que s'hagués acabat.

## Referències

* ↑ «Security Council approves UN plan for Western Sahara; MINURSO to supervise elections – UN Mission for the Referendum in Western Sahara». UN Chronicle, 01-09-1990.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* República Àrab Sahrauí Democràtica

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 652 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 652 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 17 d'abril de 1990 després d'examinar la sol·licitud de Namíbia per la membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea General que Namíbia fos admesa.
Namíbia es va convertir en el 160è membre de les Nacions Unides el 23 d'abril de 1990, després d'haver estat una colònia alemanya i governada per Sud-àfrica sota el seu mandat com a Àfrica del Sud-oest durant 75 anys. L'ambaixador dels Estats Units Thomas R. Pickering a dir en aprovar-se la resolució que, "El naixement de Namíbia ha estat prolongat i difícil, però ara sembla que l'estrella sota la qual entra al món brilla intensament."

## Referències

* ↑ «Namibia welcomed into U.N.». Associated Press, 24-04-1990.
* ↑ «Namibia to join U.N.». Eugene Register-Guard, 18-04-1990.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 816 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 816 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 31 de març de 1993. Després de reafirmar les resolucions 781 (1992) i 786 (1992) relativa a la prohibició dels vols militars sobre Bòsnia i Hercegovina i reconeixent la situació actual a la regió, el Consell, d'acord Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va estendre la prohibició per cobrir vols d'aeroplans i aeronaus d'ala giratòria al país, i per utilitzar totes les mesures necessàries per garantir el compliment de la prohibició.
El Consell va continuar assenyalant que aquesta prohibició no s'aplicarà als vols destinats a ser utilitzats per la Força de Protecció de les Nacions Unides (UNPROFOR) o per raons humanitàries. Per tant, va demanar a la UNPROFOR seguir de prop el compliment de la prohibició de vols sobre Bòsnia i Hercegovina, demanant a totes les parts a cooperar amb la UNPROFOR en el procés de seguiment.
Davant dels Estats membres, el Consell serà l'encarregat de resoldre aquesta resolució. Per tant, va instar els Estats membres a cooperar amb la UNPROFOR amb les mesures adoptades per aplicar la resolució i regles d'enfrontament actual, i en el cas dels copresidents del Comitè Directiu de la Conferència Internacional sobre l'antiga Iugoslàvia notificar al Consell que totes les parts de Bòsnia han acceptat les seves propostes relatives a un arranjament, les mesures establertes en la present resolució se subsumeixen en les mesures per aplicar aquest arranjament.
La resolució va concloure demanant al secretari general Boutros Boutros-Ghali que informi al Consell sobre les mesures adoptades pels Estats membres per fer complir la resolució actual.
La resolució 816 va ser aprovada per 14 vots contra cap, amb l'abstenció de la República Popular de la Xina, per les seves reserves pel que fa a l'autorització de l'ús de la força.

## Referències

* ↑ Sarooshi, Danesh. The United Nations and the development of collective security: the delegation by the UN Security Council of its Chapter VII powers. Oxford University Press, 2000, p. 268. ISBN 978-0-19-829934-9.
* ↑ Dinstein, Yoram. War, aggression and self-defence. 4th. Cambridge University Press, 2005, p. 312. ISBN 978-0-521-85080-3.
* ↑ Russett, Bruce M.; Hurd, Ian The once and future security council. Palgrave Macmillan, 1997, p. 91. ISBN 978-0-312-16556-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Guerra de Bòsnia

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 818 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 818 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 14 d'abril de 1993 després de reafirmar les resolucions 782 (1992) i 797 (1992) sobre la situació a Moçambic, el Consell va destacar la seva preocupació pels retards i dificultats que obstaculitzaren l'aplicació del procés de pau que preveuen els Acords de pau de Roma després de la Guerra Civil de Moçambic.
La resolució va demanar al Govern de Moçambic i a RENAMO cooperar amb el secretari general Boutros Boutros-Ghali i el representant especial durant l'execució del mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Moçambic (ONUMOZ), i també va instar ambdós a complir amb els compromisos adquirits en els Acords de Pau, en particular en relació amb la concentració, reunió i desmobilització de llurs tropes i la formació d'unes noves forces armades. En aquest sentit, va cridar a la formació de la nova Força de Defensa de Moçambic tan aviat com sigui possible.
Dirigida a les dues parts, la resolució va celebrar l'anunci d'ambdós de convocar el més aviat possible una reunió entre el President de Moçambic i el president de la RENAMO i al mateix temps fa una crida a la RENAMO per assegurar el funcionament ininterromput de les comissions conjuntes i dels mecanismes de supervisió perquè les dues parts respectin l'alto el foc i permetin la llibertat de moviment i de béns. També va demanar llibertat de moviment a la ONUMOZ, va donar la benvinguda a la intenció del Secretari General de desplegar la força de manteniment de la pau i va destacar la importància de la ràpida signatura de l'estatut de les forces acordat entre el Govern de Moçambic i de les Nacions Unides per a facilitar l'operació lliure, eficient i eficaç de l'ONUMOZ al país. L'acord va ser signat el 14 de maig de 1993.
El Consell va concloure donant la benvinguda als esforços dels Estats membres a Moçambic i va demanar al Secretari General que presentés, abans del 30 de juny de 1993, un informe sobre la situació al país, inclosos els preparatius per a les eleccions i la desmobilització de les forces de Moçambic.

## Referències

* ↑ Beigbeder, Yves. International monitoring of plebiscites, referenda and national elections: self-determination and transition to democracy. Martinus Nijhoff Publishers, 1994, p. 217. ISBN 978-0-7923-2563-5.
* ↑ Synge, Richard. Mozambique: UN peacekeeping in action, 1992–94. US Institute of Peace Press, 1997, p. xix. ISBN 978-1-878379-70-2.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 801 a la 900 (1993 - 1994)
* Història de Moçambic

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Lullange

Lullange (en luxemburguès: Lëllgen; alemany: Lullingen) és una vila de la comuna de Wincrange, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 52 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans de l'1 de gener de 1978 Lullange formava part de l'antiga comuna de Boevange.

## Referències

* ↑ «Lullange». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Josep Padró i Gonzàlez

Josep Padró i Gonzàlez (Manresa, 1904 - 1982) fou un pintor i dibuixant. Fill de Blai Padró i Obiols, estudià a l'Escola d'Arts i Oficis de Manresa. Tingué com a mestres a F. Cuixart i Miquel Soldevila. Premi pintura Ajuntament de Manresa l'any 1932. Ha dibuixat infinitat de cartells, programes, Il·lustracions per entitats religioses i culturals de la ciutat de Manresa. Les seves obres més importants es poden veure al Museu Comarcal de Manresa.

## Referències

* ↑ Art a Manresa segles XIX i XX Joan Vilaró i Llach, pag. 123
* ↑ «Museu de Manresa». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Lost for Words

Lost for Words és una cançó del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd i desè títol de l'àlbum The Division Bell, aparegut l'any 1994.

## Composició i enregistrament

La cançó està centrada en el perdó, i va ser escrita pel guitarrista i cantant principal David Gilmour i la seva parella Polly Samson. La lletra, escrita principalment per Samson, és una reflexió amargament sarcàstica sobre l'aleshores tensa relació de Gilmour amb l'antic company de banda Roger Waters.

## Publicació i recepció

La cançó es va publicar a la ràdio rock dels Estats Units la setmana del llançament de l'àlbum, succeint a «Keep Talking», el llançament promocional anterior, publicat la setmana anterior. La cançó va assolir el número 53 a la llista de senzills canadencs.

## Crèdits

* David Gilmour - veu, guitarra acústica, guitarra elèctrica
* Richard Wright - teclats
* Nick Mason - bateria, percussió
* Guy Pratt - baix
* Jon Carin - teclat, programming
* Sam Brown, Durga McBroom et Carol Kenyon - cors

## = Posició a les llistes

| Chart (1994) | Peak position |
| US Billboard Album Rock Tracks | 21 |

## Referències

* ↑ Strong, 2004, p. 1175-1178.
* ↑ Mabbett, 1995.
* ↑ «Lost For Words (CD, Single, Promo)». Pink Floyd Discography. Discogs.
* ↑ [2 abril 2015] Library and Archives Canada: Top Singles - Volume 61, No. 1, February 06 1995, 6 febrer 1995.
* ↑ «Artist Chart History (Singles) – Pink Floyd». Allmusic.

## Bibliografia

* López, Manuel. Pink Floyd: Vida, canciones, simbología, conciertos clave y discografía (en castellà). Nova York: Ma Non Troppo, 2017. ISBN 9788499174549.
* Strong, Martin C. The Great Rock Discography (en anglès). 7a. Edimburg: Canongate Books, 2004. ISBN 1-84195-551-5.
* Wild, Andrew. Pink Floyd: Song by Song (en anglès). Fonthill Media, 2017. ISBN 978-1-78155-599-6.

## Vegeu també

* Discografia de Pink Floyd

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Pink Floyd» (en anglès).
# Luther Standing Bear

Luther Standing Bear, nom donat pels estatunidencs al sioux Ota Kte (Reserva de Pine Ridge, Dakota del Sud, 1868-1939). Indi brulé, el seu pare el va enviar a l'escola de Carlisle el 1879-1884, on va aprendre amglès i adoptà un nom anglitzat. Fou ajudant a l'escola de la reserva de Rosebud i el 1902 marxà a Europa amb el show de Buffalo Bill. El 1905 tornà per ser cap del seu clan i viatjà a Washington per a demanar la ciutadania nord-americana. Així deixà la reserva, el 1912 va fer d'actor a films de Tom Ince i va escriure My People, the Sioux (1928), My Indian Boyhood (1931), Land of the Spotted Eagle (1933), i Stories of the Sioux (1934).

## Enllaços externs

* Biografia a Tribunal Animal Arxivat 2004-11-19 a Wayback Machine. (francès)
* Luther Standing Bear a The Literary Encyclopedia (anglès)
* Luther Standing Bear a The Native American Authors Project (anglès)
* Fitxa de Luther Standing Bear a IMDb (anglès)
* Luther Standing Bear a Find A Grave (anglès)
# José Luis Lamadrid

José Luis Lamadrid (Ciutat de Mèxic, 3 de juliol de 1930 - 3 d'octubre de 2021) va ser un futbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1954.

## Referències

* ↑ 1954 FIFA World Cup Switzerland Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine.
* ↑ José Luis Lamadrid Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Louise Petrén-Overton

Hedvig Louise Beata Petrén-Overton (12 d'agost de 1880 - 14 de gener de 1977) va ser una matemàtica sueca, la primera dona a Suècia doctora en matemàtiques.

## Primers anys i educació

Louise Petrén va ser un dels dotze fills del vicari d'Halmstad. El seu pare es va doctorar en matemàtiques el 1850, i el seu besoncle Carl Johan Hill havia estat professor de matemàtiques a la Universitat de Lund. Un dels seus germans era el metge i investigador Karl Anders Petrén.
Amb dues germanes grans fent les tasques domèstiques, ella va poder concentrar-se en els seus estudis. De petita, malalta d'⁣escarlatina, va dir a la seva família que no aniria al cel si no hi podia portar els seus llibres de matemàtiques.
Va obtenir un certificat d'educació a través de tutoria privada el 1899 i va obtenir una llicenciatura a la Universitat de Lund el 1902, com una de les aproximadament una dotzena de dones a la universitat i l'única en ciències. Va aconseguir una llicència el 1910 i va defensar el seu doctorat a Lund el 1911, amb la tesi Extension de la méthode de Laplace aux équations.

## Aportacions

Nail Ibragimov va escriure que Petrén "va fer una contribució profunda a la teoria d'integració constructiva d'equacions diferencials parcials en la direcció iniciada per Euler i continuada per Laplace, Legendre, Imschenetsky, Darboux i Goursat.
En la seva tesi doctoral va estendre a les equacions d'ordre superior el mètode d'integració de Laplace d'equacions hiperbòliques lineals de segon ordre amb dues variables independents."

## Vida privada

Petrén es va casar amb Ernest Overton, professor a Lund, però com a dona no va poder obtenir-hi una plaça. En canvi, es va convertir en mestra i actuaria a temps parcial i va criar una família de quatre fills.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Larsson, Lisbeth. Svenskt kvinnobiografiskt lexikon (en swedish) [Consulta: 13 gener 2019]. «Hedvig Louise Beata Petrén-Overton»
* 1 2 3 4 5 6 Haikola, Lars «Louise Petrén-Overton, my grandmother». Archives of ALGA, 3, 2006, p. 8–9.
* ↑ Ibragimov, Nail H. «Editor's preface». Archives of ALGA, 3, 2006, p. 3–4.

## Bibliografia addicional

* Louis Petren Overton al Svenskt kvinnobiografiskt lexikon (Diccionari Biogràfic de Dones Sueques) (anglès)
# Juan Antoine y Zayas

Juan Bautista de la Cruz Antoine y Zayas (Alacant, 16 de desembre de 1805 -Alacant, 1876) va ser un diplomàtic polític valencià, ministre durant la minoria d'edat d'Isabel II d'Espanya.
La família del seu pare era d'origen francès i es va assentar a Alacant al segle xviii, mentre que la seva mare era descendent dels marquesos de Zayas. Ingressa en la carrera diplomàtica en 1825, i va arribar a ser agregat de la legació d'Espanya a Londres i Ministre Plenipotenciari a Mèxic en 1849-1852 i 1855-1856.
Amb caràcter interí ocuparà el Ministeri d'Estat entre el 29 d'agost i l'11 de setembre de 1840, en el govern presidit per Modesto Cortázar Leal de Ibarra. Després fou elegit diputat per Alacant en 1844 i 1846, però deixà l'escó quan fou nomenat ministre plenipotenciari a Suïssa.
En 1844 també fou Secretari de l'Assemblea de les Ordes de Carles III, condecoració que va rebre en 1829. El 1860 fou nomenat Conseller d'Estat en la secció d'Ultramar.

## Referències

* ↑ México y sus cuestiones financieras con la Inglaterra, la España y la Francia. Memoria que por orden del supremo Gobierno Constitucional de la República escribe El C. Manuel Payno / Manuel Payno y Flores a la Biblioteca Cervantes Virtual
* ↑ Justicia y relaciones internacionales: las relaciones hispano-mexicanas (1844-1863), Almudena Delgado Larios, Anuario de Estudios Americanos
* ↑ Juan Antoine a xtec.es
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.34. ISBN 9788495484802.