OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Greny (Sena Marítim)

Greny és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 138 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Greny era de 138 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 54 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 49 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 13 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Greny el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 12 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 88 persones, 66 eren actives i 22 eren inactives. De les 66 persones actives 60 estaven ocupades (36 homes i 24 dones) i 6 estaven aturades (1 home i 5 dones). De les 22 persones inactives 5 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Greny hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Greny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Greny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hamuda (cràter)

Hamuda és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 15,8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hebreu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2000.

## Referències

* ↑ «Hamuda». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Hart F1

Brian Hart Ltd. va ser un constructor de motors per cotxes de competició britànic que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
L'equip va ser fundat per l'enginyer Brian Hart l'any 1969 i va pujar categories fins a arribar a la F1. Va debutar de la mà de l'escuderia Toleman a la quarta cursa de la temporada 1981, al GP de San Marino disputat al circuit d'Imola el 3 de maig del 1981.
L'equip va prendre part en un total de cent cinquanta-set Grans Premis (amb 368 monoplaces) disputats en onze temporades no consecutives (1981 - 1986 i 1993 - 1997), i va aconseguir una segona posició com millor classificació en una cursa i va obtenir seixanta-tres punts pel campionat del món de constructors.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 157 (368) | 0 | 5 | 0 | 0 | 63 |
# Hazaran

Hazaran (Hazar, Hezar) és el nom del massís de muntanyes del centre de l'altiplà iranià, a la província de Kerman, Iran, és una part oriental de les Muntanyes Zagros. Té una altitud de 4.500 metres amb una prominència de 2.741 m i és el cim més alt de la província de Kerman. La Serralada Jebal Barez és una continuació al sud-oest. Hi discorre el Riu Halil. A la zona es troben les ciutats de Kerman, Bardsir, Sirjan, Baft, Jiroft i Bam.
Es va formar principalment a l'Eocè amb andesita i roques piroclàstiques. El Mont Hazar o Hazaran està situat al centre de la serralada.
Principals pics:
* Kuh-e Hazaran (Kūh-e Hazār) 4500 m 29° 30′ 42″ N, 57° 16′ 18″ E﻿ / ﻿29.51167°N,57.27167°E﻿ / 29.51167; 57.27167
* Unknown named peak 4300 m 29° 23′ 28″ N, 56° 44′ 50″ E﻿ / ﻿29.39111°N,56.74722°E﻿ / 29.39111; 56.74722
* Kuh-e Palvar 4229 m 30° 4′ 14″ N, 57° 27′ 55″ E﻿ / ﻿30.07056°N,57.46528°E﻿ / 30.07056; 57.46528
* Kuh-e Jupar 4150 m 29° 55′ N, 57° 12′ E﻿ / ﻿29.917°N,57.200°E﻿ / 29.917; 57.200
* Kuh-e Khabr 3856 m 28° 49′ N, 56° 25′ E﻿ / ﻿28.817°N,56.417°E﻿ / 28.817; 56.417
* Kuh-e Bidkhan 3424 m 29° 36′ 14″ N, 56° 32′ 49″ E﻿ / ﻿29.604°N,56.547°E﻿ / 29.604; 56.547

## Referències

* 1 2 "Iran: 54 Mountain Summits with Prominence of 1,500 meters or greater". Peaklist.org. Retrieved 2014-05-25.
* ↑ «Hezar - Peakbagger.com». [Consulta: 10 gener 2021].
# Harlequins Rugby League Club

El Harlequins Rugby League Club és un club de rugbi lliga anglès de la ciutat de Londres.

## Història

El rugbi XIII professional aparegué breument a Londres als anys 30 amb els London Highfield (els quals jugaren una temporada), Acton & Willesden (també una temporada) i Streatham & Mitcham (una temporada i mitja).
El juny de 1980, el Fulham Football Club anuncià la formació d'un club de rugbi XIII, el Fulham RL, que fou admès a la Rugbi League. Després de quatre temporades d'ascensos i descensos el club es desvinculà del club de futbol, deixant Craven Cottage per disputar els seus partits a Crystal Palace (1984-5 i 1990-3) i Chiswick Polytechnic Sports Ground (1985-90).
L'any 1991 adoptà el nom de London Crusaders, traslladant-se de Crystal Palace a Barnet Copthall el 1993. L'any 1994 fou comprat pel club australià Brisbane Broncos i adoptà el nom de London Broncos. L'any 1996 fou un dels clubs seleccionats per la nova Super Lliga i es traslladà a The Valley, feu del Charlton Athletic FC. Dos anys més tard es traslladà al camp del Harlequin de la rugby union l'Stoop Memorial Ground. Un nou trasllat, l'any 2002, fins a Griffin Park, seu del Brentford FC.
L'any 2005 arribà a un acord amb el club de rugbi XIII Harlequin F.C. i adoptà el nom de Harlequins RLC, retornant a l'estadi de Twickenham Stoop.

## Palmarès

* Finalista de la Superlliga europea de rugbi a 13: 1997
* Finalista de la Challenge Cup: 1999
* Campionat britànic de rugbi a 13-Segona Divisió : 1982-83

## Jugadors destacats

Jugadors internacionals mentre jugaven a Fulham / London Broncos / Harlequins.
* John Dalgreen, per Gran Bretanya jugant per Fulham 1982 1 cop
* Lee Greenwood, per Anglaterra jugant per London Broncos 2004 2 cops
* Sylvain Houles, per França jugant per London Broncos 2001 1 cop
* Rob Purdham, per Anglaterra jugant per Harlequins 2006 4 cops
* Paul Sykes, per Anglaterra jugant per London Broncos 2005 2 cops, per Gran Bretanya jugant per Harlequins 2007 1 cop

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web de seguidors Arxivat 2009-07-10 a Wayback Machine.
# Helena Percas de Ponseti

Helena Percas de Ponseti (València, 17 de gener de 1921 - Iowa, 1 de gener de 2011) fou una escriptora, assagista, investigadora i educadora.
Es va llicenciar en Lletres a l'Institut Maintenon de París, el seu Mestratge en lletres al Barnard College i el seu Doctorat en Lletres a la Columbia University, de Nova York, Estats Units.
Percas va ser professora en el Departament d'Espanyol del Grinnell College de Iowa, durant més de quaranta anys, entre 1948 i 1990. En retirar-se, se la va nomenar Professora Emèrita, i deu anys després, va establir el premi anual Helena Percas de Ponseti Sènior Award in Spanish al millor alumne en Espanyol, i un fons per a investigació de la cultura hispànica. D'igual manera, Helena Percas va donar la seva molt completa i valuosa col·lecció de llibres escrits per dones llatinoamericanes a la universitat.

## Obres publicades

* La poesia femenina argentina (1810-1950).
* La cueva de Montesinos, Revista Hispánica Moderna (Homenatge a Federico de Onís, I), XXXIV (1968), pàg. 376-399.
* Cervantes y su concepto del arte, Gredos, Madrid, 1975, 2 vols.
* Sobre el enigma de los dos Cervantes, The American Hispanist, II (1977), pàg. 9-11.
* Los consejos de Don Quijote a Sancho, Cervantes and the Renaissance, ed. M.D. McGaha, Juan de la Costa, Newark, 1980, pàg. 194-236.
* Authorial Strings: A Recurrent Metaphor in DQ», Cervantes, I %[1-2] (1981), pàg. 51-62.
* Tate, tate, follonzicos... Once Again: The Metamorphosis of a Locution, Cervantes, VII %[2] (1987), pàg. 85-89.
* Cervantes the Writer and Painter of «Q.», University of Missouri Press, Columbia, 1988.
* A Revision: Cervante's Writing, Cervantes, IX %[2] (1989), pàg. 61-65.
* Cervantes y su sentido de la lengua: traducción, Actas II, 1991, pàg. 111-122.
* Nota a la nota sobre una nota: "impressa", no "empressa", Cervantes, XV %[1] (1995), pàg. 164-166.
* ¿Quién era Belerma?, Revista Hispànica Moderna, XLIX (1996), pàg. 375-392.
* Norah Lange y su Poesía, Hispania, Vol. 36, No. 1 (Febr., 1953), pàg. 79-84.
* Maria Dhialma Tiberti, promesa para la Argentina, Estudio, Revista Iberoamericana XVIII/36 (març 1953):361-368.

## Enllaços externs

* Open Library
* Barnard College Columbia University Arxivat 2008-02-10 a Wayback Machine.
* Grinnell College Arxivat 2008-02-10 a Wayback Machine.
* Helena Percas de Ponseti Senior Award Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine.
# Haworthia arachnoidea var. scabrispina

Haworthia arachnoidea var. scabrispina, és una varietat de Haworthia arachnoidea del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia arachnoidea var. scabrispina té una roseta arrodonida, que s'aixeca sobre el sòl, amb una mida de fins a 12 cm de diàmetre. Té nombroses fulles de color verd fosc que estan cobertes d'espines dures i rígides. Les plantes més joves són més blanques, quan creixen, les espines tendeixen a tenir un color marró. Creix de forma solitària o de vegades forma petits grups.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental; concretament es troba a l'àrea al voltant de Laingsburg i a l'est. Recentment es va descobrir una localitat a més de 80 quilòmetres a l'est de l'estació de Koup, que amplia la seva distribució de manera significativa. Creix normalment en vessants orientats al sud amb més ombra. S'ha comprovat que les plantes creixent sota arbustos o totalment exposades a les roques; això era a prop de la presa de Floriskraal. Coexisteix amb H. pehlemanniae, prop de Laingsburg i al sud de la ciutat, on creix molt a prop de H. lockwoodii, H. viscosa, i H. archeri. Prop de l'estació de Koup creix juntament amb H. albispina.

## Taxonomia

Haworthia arachnoidea var. scabrispina va ser descrita per Martin Bruce Bayer i publicat a Haworthia Revisited 34, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
arachnoidea: epítet llatí que vol dir "semblant a una teranyina".
var. scabrispina: epítet llatí que significa "d'espines aspres".

### Sinonímia

* Haworthia arachnoidea var. gigas

## Referències

* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakob. «Haworthia arachnoidea var. scabrispina» (en anglès). www.haworhia-gasteria.com | All you want to know about Haworthia, Gasteria & Astroloba. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ «Haworthia arachnoidea var. scabrispina » (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 8 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica de Haworthia arachnoidea var. scabrispina
# Haworthia ao-onii

Haworthia ao-onii, és l'espècie tipus del gènere Haworthia, de la família de les asfodelòidies que es troba a la província sud-africana del Cap Occidental. És una suculenta perennifòlia que té tubercles molt fins dispersos uniformement, de vegades acolorides. Les seves flors són blanques.

## Taxonomia

Haworthia ao-onii va ser descrita per M.Hayashi i publicada Haworthia Study 16: 13, a l'any 2006.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
ao-onii: epítet

## Referències

* 1 2 «Tulista margaritifera (Haworthia ao-onii) Dublin». Kambroo Plants. [Consulta: 26 octubre 2021].
* ↑ «Haworthia ao-onii)». National Gardening Association. [Consulta: 26 octubre 2021].
* ↑ «Haworthia ao-onii» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Arxivat de l'original el 2017-09-14. [Consulta: 26 octubre 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia ao-onii Arxivat 2021-10-26 a Wayback Machine.
# Hemograma

Un hemograma o compte hemàtic és un conjunt d'anàlisis clíniques que determinen el nombre i la proporció en els quals es troben els diferents tipus de cèl·lules d'una mostra de sang. Un hemograma compta els leucòcits, els eritròcits i les plaquetes, mesura la concentració d'hemoglobina i l'hematòcrit (el volum dels eritròcits en proporció a la sang total) i calcula els índexs eritrocítics, que mostren la mida mitjana i el contingut d'hemoglobina dels eritròcits. De vegades inclou un leucograma, que compta els diferents tipus de leucòcits.
Se sol dur a terme en el marc d'un reconeixement mèdic i serveix per avaluar l'estat de salut i diagnosticar malalties. Els resultats es comparen amb els valors de referència, que poden variar segons el sexe i l'edat de la persona. Alguns trastorns, com ara l'anèmia i la trombocitopènia, es defineixen sobre la base d'anomalies en l'hemograma. Els índexs eritrocítics poden donar pistes sobre les causes de l'anèmia, incloent-hi la deficiència de ferro i la deficiència de vitamina B₁₂, mentre que els leucogrames poden facilitar el diagnòstic d'infeccions víriques, bacterianes i parasitàries i hemopaties com la leucèmia. No tots els resultats que se surten dels valors de referència necessiten tractament mèdic.

## Referències

* ↑ «hemograma». Terminologia de la COVID-19. TERMCAT, 2020. [Consulta: 16 febrer 2021].
# Hipseu

«Hipseu» té aquests significats:
# Henri Duméry

Henri Duméry (Ausança, Cruesa, 29 de febrer de 1920 - 6 de febrer de 2012) va ser un filòsof francès.
La seva aportació fonamental ha estat en el camp de la filosofia de la religió, que estructura mitjançant un mètode de descripció fenomenològica i d'anàlisi crítica. Duméry examina els diversos mètodes que s'han adoptat en la història del pensament per afrontar el fenomen religiós, i proposa un mètode definitiu: el mètode de discriminació. Es volen assenyalar els trets propis del sagrat, dins del marc general d'una «morfologia del sagrat». La intenció és mostrar que l'originalitat de l'experiència i la configuració del sagrat, tant en el judaisme com en el cristianisme, té el seu origen en una transformació revolucionària de les experiències i concepcions del que és sagrat còsmic i arcaic, donant lloc d'aquesta manera a una nova manera de sacralitat en què l'accent principal està posat en els esdeveniments i persones de la història.
Aquest mètode de Duméry queda reflectit en les seves obres principalsː Philosophie de la religion (1957), Phénoménologie et religion (1958), Philosophie et religion (1965) o Imagination et religion (2006).

## Referències

* 1 2 «Henri Duméry». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Grassi, Martín «Fenomenología y filosofía de la religión en Henry Duméry». Franciscanum. Revista de las Ciencias del Espíritu, Vol.54, Núm.158, 2012, pàg. 53-82. ISSN: 0120-1468 [Consulta: 3 novembre 2020].
* ↑ Labèque, Marcelo Horacio «Henry Duméry y la sacralidad de la historia». Franciscanum. Revista de las Ciencias del Espíritu, Vol.56, Núm.161, 2014. ISSN: 0120-1468 [Consulta: 3 novembre 2020].

## Bibliografia

* Coll i Calaf, Montserrat. Una filosofia del llenguatge religiós: Henri Duméry. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2002. ISBN 978-84-8415-398-6.
# Henry Seely White

Henry Seely White (Cazenovia, 20 de maig de 1862 - Poughkeepsie, 20 de maig de 1943) va ser un matemàtic estatunidenc.

## Vida i Obra

White va estudiar a la Universitat Wesleyana (Connecticut) on va ser encoratjat per John Monroe Van Vleck per dedicar-se a les matemàtiques. Es va graduar el 1882 i després va anar a la universitat de Göttingen on va obtenir el doctorat el 1891 sota la direcció de Felix Klein.
A partir de 1892 va ser professor de matemàtiques a la Universitat Northwestern (Illinois), fins al 1905 en que va acceptar el càrrec de cap del departament de matemàtiques del Vassar College, a l'estat de Nova York, per poder estar més a la vora de la seva mare malalta. El 1933 es va jubilar, tot i que va continuar com a professor emèrit.
Les principals recerques de White van ser en geometria analítica i algebraica.

## Referències

* ↑ Chang, 2011, p. 433.
* ↑ White, 1944, p. 24.
* ↑ White, 1944, p. 27.
* ↑ White, 1944, p. 29.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* White, Henry Seely «A brief account of the life of HENRY SEELY WHITE written by himself (1942)» (en anglès). National Academy of Sciences, Biographical Memoirs, Vol. 25, 1944, pàg. 17-33.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henry Seely White» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Halichoeres biocellatus

Halichoeres biocellatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines fins a Samoa, sud del Japó i el sud de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Halichoeres bathyphilus

Halichoeres bathyphilus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Carolina del Nord, Bermuda i el nord-est del Golf de Mèxic fins a Yucatán (Mèxic). També a l'Illa Margarita (Veneçuela) i el Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Hikaru Kitagawa

Hikaru Kitagawa (北川 ひかる, 10 de maig de 1997) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2017. Va disputar 5 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 5 | 0 |
| Total | 5 | 0 |

## Referències

* ↑ 2017 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Hikaru Kitagawa, Fitxa a Soccerway
# Heinkel Lerche II

Heinkel Lerche ('alosa' en alemany) va ser el nom d'un conjunt d'estudis de viabilitat realitzats a Alemanya per la companyia de disseny d'aeronaus Heinkel Flugzeugwerke en els anys 1944 i 1945 per al desenvolupament d'un revolucionari avió d'atac a terra i caça amb capacitat d'enlairament i aterratge vertical (VTOL per les sigles en anglès). Mai va ser construït.

## Disseny i desenvolupament

Aquest caça/interceptor es va basar en un disseny anterior, el Heinkel Wespe. Reiniger, enginyer de l'empresa Heinkel a Viena, va començar el treball de disseny el 25 de febrer de 1945 finalitzant el 8 de març de 1945.
El Lerche era un primer disseny de coleòpter que estava pensat per enlairar-se i aterrar sobre la seva cua però durant el vol ho faria horitzontalment com un avió convencional. El pilot, situat al morro de l'aeronau, anava dret en el moment d'enlairament i tombat durant el vol i el més extraordinari és que aniria propulsat per dos hèlices contrarrotativas encapsulades en un ala circular en forma de dònut. L'armament consistia en dos canons MK 108 de 30 mm.
Aquest disseny notablement futurista va començar a ser desenvolupat el 1944 i va ser conclòs al març de 1945. Els principis aerodinàmics de l'ala anul·lar eren prou fiables, però la proposta es va enfrontar amb tot un seguit de problemes de control i fabricació sense resoldre que farien el projecte molt poc viable fins i tot si no hagués hagut l'escassetat de materials que hi havia a l'Alemanya Nazi a finals de la Segona Guerra Mundial.
Un projecte germà va ser el Heinkel Wespe, una versió lleugerament més petita que en comptes de dos rotors, comptava amb una turbohèlice.

## Especificacions (Lerche II)

Característiques generals
* Tripulació: 1 pilot
* Longitud: 10 m
* Envergadura: 4,55 m
* Alçada:
* Superfície de l'ala 12 m²
* Pes carregat: 5.600 kg
* Motors: 2× Daimler-Benz DB 603 o Daimler-Benz DB 605 V12 , 2.400 c.v. cada un
* Hèlixs: 2 x hèlice contrarrotatives propeller
Rendiment
* Velocitat màxima absoluta : 800 km/h

## Referències

* 1 2 «Heinkel Lerche II Luft '46 entry» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2018].
* 1 2 «Heinkel Wespe & Lerche II» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2018].

## Bibliografia

* Luftwaffe Secret Projects - Ground Attack & Special Purpose Aircraft , D. Herwig & H. Rode, ISBN 1-85780-150-4

## Vegeu també

* VTOL
* Heinkel Wespe

## Enllaços externs

* Heinkel Lerche a Luft46.com
* Fotos d'un model de Heinkel Lerche Arxivat 2004-02-07 a Wayback Machine.
* Galeria d'imatges d'un Lerche (Mario Merino)
* Heinkel Lerche en acció en el joc de PC Il-2 Sturmovik 1946 Arxivat 2007-10-13 a Wayback Machine.
# Honório Gurgel

Honório Gurgel és un barri de classe baixa localitzat a la Zona nord de Rio de Janeiro, Brasil. Els barris del voltant són: Rocha Miranda, Marechal Hermes, Bento Ribeiro, Coelho Neto, Barros Filho, i Guanabara.

## Història

L'estació de ferrocarril Honório Gurgel va ser inaugurada el 1905 amb el nom de Munguengue. Va agafar el nom actual el 1920 en honor d'un batlle del municipi de Rio de Janeiro.
Honório Gurgel forma part de la XV Regió Administrativa (Madureira) de la ciutat de Rio de Janeiro.
Els cantants brasilers Anitta i Gabriel Diks van créixer en el barri.

## Referències

* ↑ «IDH».
* ↑ «Estabelece a denominação, a codificação e a delimitação dos bairros da Cidade do Rio de Janeiro» (en portuguès). Decreto nº 3.158, de 23 de julho de 1981: Prefeitura do Rio de Janeiro - Secretaria Municipal de Urbanismo.