OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fibra de basalt

Les fibres de basalt són un material a partir de fibres extremadament fines de basalt, que es compon dels minerals plagioclasa, piroxè, i olivina. És similar a la fibra de carboni i la fibra de vidre, que té millors propietats físico-mecàniques que la fibra de vidre, però en ser significativament més barat que la fibra de carboni. S'utilitza com un teixit a prova de foc en les indústries aeroespacials i d'automoció i també es pot utilitzar com un compost per produir productes com ara trípodes de càmera.

## Fabricació

La fibra de basalt està feta d'un sol material, basalt triturat, a partir d'una font de pedrera acuradament escollida i a diferència d'altres materials com ara la fibra de vidre, essencialment no s'afegeixen materials. Simplement, el basalt és rentat i després es fon.
La fabricació de fibra de basalt requereix la fusió de la roca de basalt de la pedrera aproximadament d'uns 1400 °C. La roca fosa s'extrudeix a continuació a través de petits filtres per produir filaments continus de fibra de basalt. N'hi ha tres tècniques principals de fabricació, que són centrífuga-bufat, centrífuga-multirotlle i morir-bufat. Les fibres tenen un diàmetre de filament d'entre 9 i 13 µm que és prou lluny per sobre del límit respiratori de 5 micres per fer la fibra de basalt un substitut adequat per l'amiant. També tenen un alt mòdul d'elasticitat, el que resulta en excel·lents específiques.

## Propietats

| Propietat | Valor |
| Resistència a la tracció | 4,84 GPa |
| Mòdul d'elasticitat | 89 GPa |
| Allargament de ruptura | 3,15% |
| Densitat | 2,7 g/cm³ |

## Història

Els primers intents de produir la fibra de basalt van ser fets als Estats Units el 1923. Van ser desenvolupats després de la Segona Guerra Mundial pels investigadors dels EUA, Europa i la Unió Soviètica, especialment per a aplicacions militars i aeroespacials i. Des de la desclassificació el 1995 fibres de basalt s'han utilitzat en una àmplia gamma d'aplicacions civils.

## Usos

* Protecció contra la calor
* Materials de fricció
* Gots d'alta pressió (per exemple, tancs i cilindres de gas)
* Perfils de suport de càrrega
* Aspes de Molí
* Pals de la llum
* Cascos de vaixells
* Carrosseries
* Equipament esportiu
* Remodelació i reforç (per exemple, per ponts i edificis)
* Cons d'altaveu

## Referències

* ↑ http://www.compositesworld.com/articles/basalt-fibers-alternative-to-glass
* ↑ http://www.albarrie.com/techfabrics/continuousfiber.aspx Arxivat 2009-11-03 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Ablesimov N.E., Zemtsov A.N. Relaxation effects in non-equilibrium condense systems. Basalts : from eruption up to a fiber. Moskow: ITiG FEB RAS, 2010. 400 p.

## Enllaços externs

* The production of basalt fibers Arxivat 2004-07-19 a Wayback Machine. Information from the Uzbekistan state scientific committee
* Basalt Continuous Fiber - Information and Characteristics Information from the Basalt Fiber & Composite Materials Technology Development
# Propoxur

Propoxur (de nom comercial Baygon) és un insecticida del grup dels carbamats que va ser introduït l'any 1959. Propoxur és un insecticida no sistèmic (no penetra dins la planta) d'actuació ràpida i un llarg efecte residual que es fa servir en el sector forestal i contra les plagues domèstiques i contra les puces També s'utilitza contra el control de les plagues dels animals domèstics, mosquits Anopheles, formigues, arnes i altres plagues agrícoles. També es pot usar com mol·lusquicida.

## Acció

Com altres insecticides carbamats, el propoxur mata insectes per la inactivació irreversible de l'enzim acetilcolinesterasa.

## Efectes mediambientals

Ràpidament es degrada en una solució alcalina. Propoxur és altament tòxic per a molts ocells, però la seva toxicitat varia segons les espècies. És moderadament tòxic pels peixos i altres espècies aquàtiques. Propoxur és altament tòxic per les abelles.

## Referències

* ↑ ACGIH, 1991a
* 1 2 Budavari, 1996a
* ↑ Lewis, 1993a
* 1 2 EXTOXNET Extension Toxicology Network. Pesticide Information Profile. Propoxur. June 1996.
* ↑ Propoxur (WHO Pesticide Residues Series 3): October 01, 2009.
# Perfil Ravenscar

El perfil Ravenscar és un conjunt de restriccions inicialment per al llenguatge de programació Ada per ajustar les capacitats del llenguatge als condicionants dels sistemes de temps real de seguretat crítica. Aquest perfil ha estat darrerament adaptat al llenguatge Java en la plataforma Java de Temps Real

## Història

El perfil va ésser definit en el vuitè International Real-Time Applications Workshop, celebrat el 1997 en un poblet del comtat de Yorkshire (Anglaterra) anomenat Ravenscar. Encara que inicialment va prendre la denominació del poble de la trobada, més tard se li va treure punta per associar les lletres del nom als temes involucrats com si fos un acrònim: Reliable Ada Verifiable Executive Needed for Scheduling Critical Applications in Real-Time.

## Objectius del perfil

Els objectius són:
* Aconseguir un model d'execució concurrent determinista.
* Permetre una implementació que no creï excessiva sobrecàrrega perquè les tasques puguin respondre en terminis molt breus.

## Restriccions del perfil

El perfil es concreta en una sèrie de pragmes (instruccions al compilador)
en la versió Ada2005 es poden resumir en

## Referències

* 1 2 «El perfil Ravenscar». Arxivat de l'original el 2007-07-19. [Consulta: 27 juliol 2009].
* ↑ Ravenscar-Java: A High Integrity Profile for Real-Time Java (anglès)
* ↑ Ada2005 - El perfil Ravenscar

## Enllaços externs

* Guide for the use of the Ada Ravenscar Profile in high integrity systems (anglès)
* AI95-00249 Ravenscar profile for high-integrity systems (anglès)
* Univ. Paris - El model de concurrència Ravenscar Arxivat 2014-08-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Orquestra Simfònica Estatal de l'Azerbaidjan

L'Orquestra Simfònica Estatal de l'Azerbaidjan (en àzeri: Azərbaycan Dövlət Simfonik Orkestri) és l'orquestra nacional de l'Azerbaidjan. La seva sala de concerts habitual és la Filharmònica Estatal de l'Azerbaidjan de Bakú. Rauf Abdullayev és el seu director musical des de 1984. L'orquestra simfònica va ser fundada el 1920, sent una de les primeres orquestres a la Unió Soviètica, a petició del compositor Üzeyir Hajibeyov després que va ser nomenat més tard. Està afiliada a la Societat Filharmònica Estatal de l'Azerbaidjan. Els conductors de renom internacional com René-Emmanuel Baton (França), Otto Klemperer (Alemanya), Fritz Stiedry (Àustria) i Nikolái Golovànov (Rússia), han ajudat en la formació de l'orquestra. A més dels concerts de temporada, l'orquestra participa amb regularitat en festivals musicals de tot Europa, i també ha participat en gires internacionals als Estats Units, el Regne Unit, França, Alemanya, la Suïssa, Itàlia, la Turquia, Egipte i altres països.

## Directors

* Üzeyir Hajibeyov (1920–1938)
* Niyazi Hajibeyov (1938–1984)
* Rauf Abdullayev (1984–)

## Referències

* 1 2 Azerbaijan State Philharmonic Society: Azerbaijani State Symphony Orchestra Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine. (rus)
* 1 2 Azerbaijan's Primary Orchestra by Nigar Aliyeva and Farah Aliyeva. Musiqi Dünyası (àzeri)
# Levantita

La levantita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la latiumita. Rep el nom del Llevant, una àmplia zona històrica a la Mediterrània oriental, a on es troba la localitat tipus d'aquesta espècie.

## Característiques

La levantita és un silicat de fórmula química KCa₃Al₂(SiO₄)(Si₂O₇)(PO₄). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, sent publicada per primera vegada el 2019. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 4898/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Har Parsa, a Tamar (Districte del Sud, Israel). També ba estat descrita a la formació Hatrurim. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Levantite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juny 2021].
# Paquicefàlids

Els paquicefàlids (Pachycephalidae), són una família d'ocells de l'ordre dels passeriformes que es considera part de l'antiga radiació dels ocells cantaires a la zona d'Austràlia i Nova Guinea. Va ser descrit per William J. Swainson el 1831.
Els diferents gèneres tenen una grandària petita fins mitjana. Ocupen la major part d'Oceania, però Austràlia i Nova Guinea són el centre de la diversitat d'unes espècies que arriben fins Nova Zelanda i les illes del Pacífic Sud, com Tonga i Samoa. També s'estenen per Àsia fins a l'Índia. La localització d'alguns gèneres és encara controvertida.

## Llista de gèneres

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional, aquesta família té 5 gèneres i 64 espècies:
* Melanorectes, amb una espècie: xiuladora negra (Melanorectes nigrescens).
* Coracornis, amb dues espècies.
* Pachycephala, amb 48 espècies.
* Pseudorectes, amb dues espècies.
* Colluricincla, amb 11 espècies.

## Referències

* ↑ Swainson, William John; Richardson, J. «Sub-family, Pachycephalinæ». A: Fauna Boreali-Americana, or, The Zoology of the Northern Parts of British America (en anglès, llatí). Part 2 The Birds. Londres: J. Murray, 1831, p. 492.
* ↑ Jønsson, Knud A.; Bowie, Rauri C. K.; Moyle, Robert G.; Christidis, Les; Norman, Janette A. «Historical biogeography of an Indo-Pacific passerine bird family (Pachycephalidae): different colonization patterns in the Indonesian and Melanesian archipelagos» (en anglès). Journal of Biogeography, 37, 2, 01-02-2010, pàg. 245–257. DOI: 10.1111/j.1365-2699.2009.02220.x.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Whiteheads, sittellas, Ploughbill, Australo-Papuan bellbirds, Shriketit, whistlers» (en anglès). IOC World Bird List v13.2. Congrés Ornitològic Internacional, 2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
# Plym

El Plym és un petit riu de Devon, a Anglaterra. Neix a 450 m sobre el nivell del mar a Dartmoor, des d'on segueix una direcció essencialment sud cap el riu Meavy, fins a desembocar al mar uns 30 km després al Plymouth Sound prop de la ciutat de Plymouth.
Des dels trams superiors, que contenen antiguitats i restes mineres, el riu flueix aproximadament al sud-oest passant per les obres d'argila a Shaugh Prior fins a The Dewerstone. El seu estuari de marea superior es coneix com la Laira i la part inferior s'anomena Cattewater, que és navegable i condueix cap a Plymouth Sound.

## Història

La HMS Plym, va ser una fragata antisubmarina de classe River, que va rebre el nom del riu durant la Segona Guerra Mundial. Va dur a terme tasques d'escorta de combois a l'Atlàntic Nord i després va ser destruït en la primera explosió nuclear del Regne Unit.
Quan estava en funcionament, el Cann Quarry Canal va deixar el riu a Marsh Mills.
El Plym Valley Railway passa al costat del riu Plym. Es va obrir el 1856 com una secció del ferrocarril de South Devon i Tavistock, que seguia el riu fins a l'afluent amb el riu Meavy. La línia es va tancar als passatgers l'any 1962 i els serveis de mercaderies es van aturar quatre anys més tard. El nou ferrocarril és un ferrocarril gestionat per voluntaris que opera viatges en tren de vapor i dièsel. La primera secció de Plym Valley des de l'estació de Marsh Mills es va obrir el 2001, amb una extensió a Lee Moor Crossing el 2008. El 2013, la línia es va ampliar fins a Plymbridge. La resta de la línia forma part del Plym Valley Trail, una ruta ciclista des de Plymouth fins a Ilfracombe.

## Referències

* ↑ «River Plym» (en castellà). mapcarta.com. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «River Plym, Dartmoor, Dartmoor National Park» (en anglès). holidayindartmoor.co.uk. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 Saundry, Peter. «Plymouth, England (Biology)». Encyclopedia of Earth, 31-01-2012. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Reeves, John Pownall. The Lone Flag: Memoir of the British Consul in Macau during World War II (en anglès). Hong Kong University Press, 2014-04-01, p. 196. ISBN 978-988-8208-32-6.
* ↑ Hadfield, Charles. The canals of south west England. Newton Abbot ; North Pomfret, Vt. : David & Charles, 1985, p. 122-123. ISBN 978-0-7153-8645-3.
* ↑ Maggs, Colin. The Branch Lines of Devon Plymouth, West & North Devon (en anglès). Amberley Publishing Limited, 2012-01-15, p. 22-26. ISBN 978-1-4456-2560-7.
* ↑ Brown, Jonathan. The Railway Preservation Revolution: A History of Britain's Heritage Railways (en anglès). Casemate Publishers, 2017-06-30. ISBN 978-1-4738-9119-7.
* ↑ «BBC - Devon - Plym Valley cycle trail in Plymouth». bbc.co.uk. [Consulta: 8 gener 2023].
# Diego de Saavedra Fajardo

Diego de Saavedra Fajardo (1584-1648) fou un escriptor i polític espanyol del Barroc. Destacà com a diplomàtic durant la Guerra dels Trenta Anys i com a pensador polític.
Va néixer a Algezares el 6 de maig de 1584. Va estudiar lleis a la Universitat de Salamanca. Actiu a Itàlia des de 1610, va ser secretari del cardenal Gaspar de Borja y Velasco, ambaixador d'Espanya i després virrei de Nàpols, primer a Roma i després a Nàpols. Pel seu talent polític i diplomàtic, va influir notablement en les eleccions dels papes Gregori XV i Urbà VIII, el 1621 i 1623.
Va ser nomenat ambaixador espanyol a Roma, en substitució del cardenal, i després, successivament, d'Àustria i el 1633 a Baviera, a la cort de Maximilià I. Quan va tornar a Espanya, va ser nomenat canonge de la catedral de Santiago de Compostel·la, tot i que no va arribar a ordenar-se sacerdot. Esdevingué secretari de Felip III i agent d'Espanya a Roma.
Nomenat conseller d'Índies, va assistir el 1643 com plenipotenciari durant els consells de Munster i Osnabruck, durant la qual es va pactar la pau de Westfàlia.
També va ser escriptor, amb un estil concís, mesurat i sentenciós. Va escriure obres de caràcter històric i polític, la més important Empresas política o Idea de un príncipe politico-cristiano representada en cien empresas (1640), que tracta sobre la formació dels prínceps cristians, rebatent les idees de Maquiavel.
Al final de la seva vida, es va retirar al convent d'agustins descalços recol·lectes de Madrid, on va morir el 24 d'agost de 1648.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Fernández Sánchez, Ildefonso. Año biográfico español: hechos, caracteres y producciones de 365 patricios, de uno y otro sexo, que han dejado huella en nuestra patria (en castellà). Barcelona: Librería de Antonio J. Bastinos, 1899, p. 183-184.
* 1 2 «Diego de Saavedra Fajardo» (en francès i alemany). Historisches Lexikon der Schewiz, 09-02-2011. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «Diego de Saavedra Fajardo». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopedia.cat. [Consulta: 8 gener 2023].
# Fibra crua

La fibra crua és una part de la fibra vegetal, és el residu orgànic combustible i insoluble que resta després que, en una anàlisi de laboratori, la mostra s'ha tractat en unes condicions determinades i estandarditzades. Les condicions més comunes són tractaments successius amb petroli lleuger, àcid sulfúric diluït bullent, hidròxid de sodi diluït bullent, àcid clorhídric diluït, alcohol i èter. Aquest tractament empíric proporciona la fibra crua que consisteix principalment del contingut en cel·lulosa a més de la lignina i hemicel·lulosa contingudes en la mostra.
La determinació de la fibra crua s'aplica als aliments vegetals o mixtes, no és aplicable als aliments d'origen animal.
# Proves d'Accés a Grau Superior

Les Proves d'Accés a Grau Superior (en endavant PAGS) són uns exàmens oficials que es realitzen un cop a l'any i que han de fer totes aquelles persones que vulguin estudiar un cicle formatiu de Grau Superior de Formació Professional, que no provinguin del Batxillerat.

## Continguts

Consten de dues parts:
* La part comuna, que conté les matèries obligatòries de Matemàtiques, Llengua Castellana, Llengua Catalana i Llengua estrangera (francès, anglès o alemany).
* La part específica, que consta de dues matèries que depenen del cicle del grau superior que es vulgui cursar. Per exemple, per accedir al Cicle de Grau Superior de Sistemes de Telecomunicacions i Informàtica, caldria escollir dues matèries entre Física, Tecnologia Industrial i Dibuix Tècnic.

## Qui pot accedir

Poden presentar-se a les proves:
* Les persones que ja tinguin un cicle de formació professional de Grau Mitjà.
* Les persones que tinguin l'any de realització de la prova 19 anys, amb independència de si han fet o no un cicle de grau mitjà prèviament.

## Avaluació

Es calculen per separat les notes de les dues parts de què consta la prova, fent les mitjanes aritmètiques de les matèries de cada una d'elles. La nota final, serà la mitjana de les dues parts:
    Part comuna = (Nota Matemàtiques + Nota Castellà + Nota Català + Nota Llengua estrangera) / 4
    Part específica = (Nota Matèria 1 + Nota Matèria 2) / 2
    Nota final = (Part comuna + Part específica) / 2

## Referències

* ↑ Accés als cicles formatius de grau superior Arxivat 2017-07-07 a Wayback Machine., Institut Obert de Catalunya
* ↑ Prova d'accés al CFGS Arxivat 2017-04-18 a Wayback Machine. a informat.cat
* 1 2 Requisits per presentar-se a ensenyament.gencat
* ↑ Els cicles formatius de grau superior - Una opció vàlida per al teu futur a qestudio.cat

## Enllaços externs

* normativa que fa referència a les possibles convalidacions, criteris de correcció de la prova, procés d'inscripció, exàmens d'altres convocatòries Arxivat 2010-03-06 a Wayback Machine.
# Perfil d'Einasto

El perfil d'Einasto (o model d'Einasto) és una funció matemàtica que descriu com la densitat $\rho$ d'un sistema estel·lar esfèric varia amb la distància $r$ des del seu centre. Jaan Einasto va presentar el seu model en una conferència de 1963 a Alma-Ata, Kazakhstan.
El perfil d'Einasto té la forma
    $\rho (r)\propto \exp {(-Ar^{\alpha })}.$
El paràmetre $\alpha$ controla el grau de curvatura del perfil. Això es pot veure mitjançant el càlcul del pendent en un gràfic logarítmic:
    $d\ (\log \rho )/d\ (\log r)\propto -r^{\alpha }.$
Com més gran $\alpha$, més de pressa varia el pendent varia amb el radi (vegeu la figura). La llei d'Einasto pot ser descrita com una generalització d'una llei de potència, $\rho \propto r^{-N}$, que té un pendent constant en una representació logarítmica.
El model d'Einasto té la mateixa forma matemàtica com la llei de Sérsic, que s'utilitza per descriure la brillantor de la superfície del perfil de les galàxies, (és a dir, la densitat projectada).
El model d'Einasto s'ha utilitzat per descriure molts tipus de sistemes, incloses les galàxies i halos de matèria fosca.

## Referències

* ↑ J. Einasto (1965), Kinematics and dynamics of stellar systems, Trudy Inst. Astrofiz. Alma-Ata 5, 87
* ↑ J. Einasto and U. Haud (1989), Galactic models with massive corona. I - Method. II - Galaxy Astron. Astrophys. 223, 89
* ↑ Merritt, David; Graham, Alister; et al. «Empirical Models for Dark Matter Halos». The Astronomical Journal, 132, 6, 2006, pàg. 2685–2700. arXiv: astro-ph/0509417. Bibcode: 2006AJ....132.2685M. DOI: 10.1086/508988.

## Enllaços externs

* Spherical galaxy models with power-law logarithmic slope. Un document integral que deriva moltes propietats dels sistemes estel·lars que obeeixen a la llei d'Einasto.
# Holohalaelurus

Holohalaelurus és un gènere de peixos de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Taxonomia

* Holohalaelurus favus (Human, 2006)
* Holohalaelurus grennian (Human, 2006)
* Holohalaelurus melanostigma (Norman, 1939)
* Holohalaelurus punctatus (Gilchrist, 1914)
* Holohalaelurus regani (Gilchrist, 1922)

## Referències

* 1 2 Human, B. A., 2006. A taxonomic revision of the catshark genus Holohalaelurus Fowler 1934 (Chondrichthyes: Carcharhiniformes: Scyliorhinidae), with descriptions of two new species. Zootaxa Núm. 1315: 1-56.
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ NLBIF (anglès)
# Paquicormiformes

Els paquicormiformes (Pachycormiformes) són un ordre extint de peixos actinopterigis dels sediments Mesozoics d'Euràsia i d'Amèrica. Es caracteritzaven per tenir les aletes pectorals serrades i les pèlviques reduïdes, i un rostre ossificat. La seva relació amb altres ordres és incerta.
# Plymouth (Indiana)

Plymouth és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 9.840 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plymouth tenia 9.840 habitants, 3.838 habitatges, i 2.406 famílies. La densitat de població era de 545,9 habitants/km².
Dels 3.838 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 18% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.505$ i la renda mediana per família de 41.447$. Els homes tenien una renda mediana de 30.444$ mentre que les dones 21.293$. La renda per capita de la població era de 15.417$. Entorn del 10,4% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plymouth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plymouth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gilbert Meyer

Gilbert Meyer (Dessenheim, 26 de desembre de 1941 - Colmar, 21 de setembre de 2020) fou un polític alsacià. Fill d'agricultors, va practicar diversos esports i fins i tot fou àrbitre de bàsquet. EL 1969 participà en la campanya presidencial de Georges Pompidou i amb el RPR fou escollit conseller general de l'Alt Rin (1982-1995) i conseller regional d'Alsàcia (1986-1992). El 1993 fou elegit diputat a l'Assemblea Nacional pel RPR per l'Alt Rin, càrrec que va perdre arran de les eleccions legislatives franceses de 2007.
Alhora, amb la RPR i després amb la UMP mantingué el càrrec d'alcalde de Colmar des de 1995 (era regidor des del 1989) i president de la Comunitat d'Aglomeració de Colmar.
| Precedit per: Edmond Gerrer | Alcalde de Colmar 1995 - | Succeït per: en el càrrec |
# Mutter (informàtica)

Mutter és un gestor de composició de finestres i compositor Wayland, està fet amb la llibreria Clutter i és usat en GNOME Shell 3.1x, el qual reemplaça a Metacity. Mutter és l'abreviatura de «Metacity Clutter».
Es pot utilitzar com a gestor de finestres autònom en escriptoris tipus GNOME i semblants. És extensible amb plugins i té suport per a diversos efectes visuals.

## Crítiques

Mutter té alt impacte en el rendiment gràfic del sistema; llocs com Phoronix han realitzat proves comparatives entre diferents gestors de finestres per mesurar el seu rendiment.

## Referències

* ↑ Plantilla:Cite mailing list
* ↑ Mutter: a window manager for GNOME 3
* ↑ Mutter project Arxivat 2013-10-22 a Wayback Machine. a Ohloh
* ↑ Mutter: Window Manager in GNOME's Future - Linux Magazine Online
* ↑ Michael Larabel. «Mutter Can Cause A Gaming/OpenGL Performance Hit Too» (en anglès). Phoronix, 21-06-2010. [Consulta: 6 juny 2011].
* ↑ «¿Cómo afectan Unity y GNOME Shell al rendimiento?» (en espanyol). MuyComputer. MuyLinux, 30-05-2011. [Consulta: 6 juny 2011].

## Enllaços externs

* Clutter en la wiki de GNOME.
* Mutter tarballs
* mutter-wayland tarballs
Viccionari