OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agustí Roc i Amador

Agustí Roc i Amador (Molins de Rei, Baix Llobregat, 28 d'agost de 1971) és un esquiador de muntanya i corredor de muntanya català. Ha estat tres cops campió del món de curses de muntanya (Skyrunner World Series), els anys 2002, 2003 i 2004, campió d'Europa d'esquí de muntanya l'any 2005, i d'Espanya del 2005 al 2007. Resideix a Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat). Actualment és responsable de producte de Leksport

## Resultats seleccionats
### Esquí de muntanya

* 2004:
** 4t lloc a la cursa de relleus del Campionat del Món (amb Javier Martín de Villa, Dani León Roca, i Manuel Pérez Brunicardi)
* 2005:
** 1r lloc a la cursa vertical del Campionat Europeu
** 1r lloc a la cursa vertical del Campionat Espanyol
** 2n lloc a la Copa Espanyola
** 2n lloc a la cursa individual del Campionat Espanyol
* 2006:
** 1r lloc a la cursa vertical del Campionat Espanyol
** 3r lloc a la cursa individual del Campionat Espanyol
** 4t lloc a la cursa vertical del Campionat del Món
** 6è lloc a la cursa de relleus del Campionat del Món (amb Javier Martín de Villa, Federico Galera Díez, i Manuel Pérez Brunicardi)
* 2007:
** 1r lloc a la cursa vertical del Campionat Espanyol
** 2n lloc a la cursa vertical del Campionat Europeu
** 4t lloc a la cursa de relleus del Campionat Europeu (amb Javier Martín de Villa, Marc Solá Pastoret, i Manuel Pérez Brunicardi)
* 2008:
** 6è lloc a la cursa vertical del Campionat del Món

### Cursa de muntanya

* 2002:
** 1r lloc a la Skyrunner World Series
* 2003:
** 1r lloc a la Copa del Món de curses de muntanya de 2003
** 1r lloc a la Maratón Alpino Madrileño (Espanya)
* 2004:
** 1r lloc a la Copa del Món de curses de muntanya de 2004
* 2006:
** 1r lloc a la Dolomites SkyRace (Itàlia)
* 2008:
** 1r lloc a la Mount Kinabalu Climbathon (Malàisia)
** 1r lloc a la Ben Nevis Race (Escòcia)
* 2009:
** 7è lloc a la Copa del Món de curses de muntanya de 2009

## Referències

* 1 2 (anglès) View Racer: Agustí Roc Amador Arxivat 2013-04-15 at Archive.is, Skimountaineering.org.
* ↑ (anglès) Buff-Skyrunner Series Mundials Arxivat 2007-11-12 a Wayback Machine., buffskyrunner.com, 4 de maig de 2004.
* ↑ Guanyador de la cursa de Canillo, Avui.cat.
* ↑ «Agustí Roc, responsable de producte de Leksport.com». Arxivat de l'original el 2014-09-27. [Consulta: 22 març 2014].
* ↑ (anglès) 2009 Skyrunner® World Series General Classification Arxivat 2020-05-06 a Wayback Machine.
# Agadji

Agadji o Agaji o Agači fou un títol de la cort a l'administració dels gaznèvides i dels seljúcides. Probablement ja va existir sota els samànides temps en què un poeta portava aquest nom o títol (Agadji al-Bukhari) i segurament era d'origen turc (derivat d'agiči al seu torn derivat d'agi = seda, definit com el portador de les teles fines, però de fet s'ha de traduir per tresorer).
Les seves funcions no són molt conegudes però era l'oficial encarregat de portar la correspondència o missatges importants al sultà quan aquest estava en audiència privada i no rebia cap altre funcionari de la cort; la seva posició estava associada la d'hàjib o camarlenc (sota els gaznèvides) o al canceller (sota els seljúcides).
Sota els seljúcides almenys dos hàjibs van ser també agadjis.
# Al-Isawiyya

Al-Isawiyya (també Al-Isfahaniyya) fou un secta religiosa formada pels seguidors d'Abu-Issa al-Isfahaní (anomenat també Odadya i Obbedel), un jueu persa (d'Isfahan segons la seva nisba) que es va declarar nabí (profeta) o rassul (missatger o messies) tot i que això segon, estrictament, és considerat poc probable. La secta tenia diverses normes entre les quals la prohibició del divorci, beure vi i menjar carn i de qualsevol ésser animat. Tenia similituds amb les doctrines xiïtes però defensava molts punts de vista de les normes rabíniques.
La seva doctrina establia que Jesús i Mahoma eren verdaders profetes per als romans i els àrabs, al costat de Moisès per als jueus. No se sap quan es van manifestar els seus seguidors, ja que Al-Kirkisaní assenyala el regnat del califa Abd-al-Màlik ibn Marwan (685–705) i Aix-Xaraixtaní el de Marwan II ibn Muhàmmad (744–750). La segona sembla més probable.
Al segle x encara tenia uns quants seguidors a Damasc i a Isfahan.

## Bibliografia

* R. Brunsvig, Homenaje a Millàs-Vallicrosa, Barcelona, 1954
# Acanthurus bahianus

Acanthurus bahianus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acantúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 38,1 cm de llargària màxima (normalment, en fa 25).
* 9 espines i 23-26 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 21-23 radis tous a l'anal.
* Cap i cos comprimits.

## Alimentació

Menja algues.

## Depredadors

És depredat pel peix emperador crioll (Lutjanus analis), el mero tigrat (Mycteroperca tigris), Mycteroperca venenosa, el peix trompeta (Aulostomus maculatus) i la barracuda (Sphyraena barracuda).

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical (21 °C-25 °C; 43°N-33°S, 98°W-13°W) que viu entre 2 i 40 m de fondària (normalment, entre 2 i 25).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental (des de Massachusetts i Bermuda fins al golf de Mèxic i el Brasil) i l'Atlàntic oriental (l'illa de l'Ascensió, Santa Helena i Angola).

## Ús comercial

Es comercialitza fresc.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Acanthurus bahianus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Nomura, H., 1984. Dicionário dos peixes do Brasil. Brasília: Editerra. 482 p.
* ↑ Edwards, A., 1990. Fish and fisheries of Saint Helena Island. Centre for Tropical Coastal Management Studies, University of Newcastle upon Tyne, Anglaterra.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Alvin Plantinga

Alvin Plantinga (Ann Arbor, Michigan, 15 de novembre de 1932) és un filòsof estatunidenc famós per la seva defensa de l'existència de Déu i altres camps d'estudi de la filosofia de la religió, que ha estudiat des del punt de vista del calvinisme que professa.

## Pensament

Platinga considera que Déu existeix com a veritat evident, per això no cal demostrar-lo racionalment, tot i que es pot fer (seguint l'argument ontològic de Sant Anselm), ja que la ment el capta per intuïció. Aquest Déu ha dissenyat l'evolució, que no es regeix per l'atzar, posicionant-se així a favor del disseny intel·ligent.
Pel que fa al problema del mal, argumenta, en comptes de seguir la via de la teodicea ordinària, que Déu ha creat un món amb maldat malgrat la seva omnipotència i infinita bondat per fer l'home més lliure (si no existís l'opció d'equivocar-se aquesta llibertat estaria limitada), tot i que el podia haver creat sense maldat.

## Referències

* ↑ Plantinga, Alvin (1974). The Nature of Necessity. Oxford: Clarendon Press
# Alcístene

Alcístene (en llatí Alcisthene, en grec antic Αλκισθένη) va ser una pintora grega mencionada per Plini el Vell a la Naturalis Historia. Diu que era una pintora notable i parla d'una de les seves pintures que representava una ballarina.

## Referències

* ↑ Alcisthene a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 104
# Albitreccia

Albitreccia (en cors Albitreccia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2004 tenia 1.246 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2004 |
| 216 | 248 | 283 | 456 | 609 | 867 | 1246 |

## Administració

| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Pierre-Paul Luciani | DD | |
# Albert Hoffa

Frederick Hoffa (Richmond, Província del Cap, Sud-àfrica, 31 de març de 1859-Colònia, Alemanya, 31 de desembre de 1907) va ser un cirurgià ortopedista i fisioterapeuta alemany.

## Estudis

Va estudiar medicina a les universitats de Marburg i de Friburg, i va obtenir el seu doctorat amb una tesi sobre la nefritis saturnina. El 1886, va obrir una clínica privada a Würzburg amb les especialitats d'ortopèdia, fisioteràpia i massatge, el 1895, fou nomenat professor associat de la universitat a Würzburg. El 1902 va succeir a Julius Wolff en el departament d'ortopèdia, a Berlín.

## Contribucions

A Hoffa se'l recorda per la introducció d'una operació per a la luxació congènita del maluc (1890), així com pel desenvolupament d'un sistema de teràpia de massatge (sistema de Hoffa). El seu nom s'associa també a un patiment conegut com a "coixinet de greix de Hoffa" o "malaltia de Hoffa" o "síndrome de Hoffa-Kastert" (col·loquialment hoffitis), que es caracteritza per un dolor crònic en el genoll, principalment per sota de la ròtula. El 1904 va estudiar el treball de Busch en la llavors anomenada fractura de Busch, derivant el terme en "fractura de Hoffa" o "fractura de Busch-Hoffa".

## Publicacions i associacions

El 1892, va fundar la revista Zeitschrift für Chirurgie Orthopädische. Es va independitzar com a ortopedista i el 1901 va fundar la Deutsche Gesellschaft für Orthopädie und Orthopädische Chirurgie (Societat Alemanya d'Ortopèdia i Cirurgia Ortopédica).

## Llibres seleccionats

* Lehrbuch der Fracturin und für Luxationen Ärzte und Studierende (Llibre de text de les fractures i luxacions dels metges i estudiants) (1888)
* Lehrbuch der orthopädischen Chirurgie (Llibre de text de cirurgia ortopédica) (1891)
* Der Technik Massatgista (Tècnica de massatge) (1893)
* Atles und der Grundriss Verbandlehre (Atles i l'esquema de l'associació de l'ensenyament) (1897)
* Die Orthopädische Literatur (Literatura ortopédica) (1905)

## Referències

* ↑ Biografía de Frederick Hoffa, en "Wissenschaftliche Sammlungen an der Humboldt Universität zu Berlin-Helmholtz Zentrum für Kulturtechnik (Consultat 27 de setembre del 2016)
* ↑ Pagel: Biographical Dictionary outstanding physicians of the nineteenth century. Berlin, Vienna, 1901, 758-760 Sp. (biography)
* ↑ «Deutsche Biographie». Arxivat de l'original el 2014-12-18. [Consulta: 12 maig 2018].
* ↑ Google Books An Introduction to the History of Medicine, with Medical Chronology ... by Fielding Hudson Garriso
* ↑ Beard's Massage: Principles and Practice of Soft Tissue Manipulation by Giovanni DeDomenico
* ↑ NCBI Radiol Med., 1998 Apr, 95(4), 278-285. Impingement of infrapatellar fat pad.
* ↑ «Hoffa fracture of medial unicondylar and bilateral in a man: a rare case». The Pan African Medical Journal, 20: 382, 2015.
* ↑ August Rütt (Hg.): Geschichte der Orthopädie im deutschen Sprachraum. Enke, Stuttgart 1993. ISBN 3-432-25261-7, S. 36.
* ↑ WorldCat Identities (publications)

## Vegeu també

* Dit del peu en martell
* Dit en martell
* Fractura de Busch-Hoffa
# Alexius Meinong

Alexius Meinong (17 de juliol de 1853 - Graz, Àustria, 27 de novembre de 1920) va ser un filòsof austríac. Meinong neix a Lemberg (a la Galícia "austríaca"), avui coneguda com a Leópolis, a Ucraïna. Després d'haver freqüentat el Gimnàs acadèmic de Viena, va estudiar història i filosofia a la Universitat de Viena sota la direcció de Franz Brentano (1875 - 1878). El 1878 es va transferir a la universitat Karl Franzens de Graz com a successor de Riedl, en aquesta universitat arriba al càrrec de professor extraordinari en filosofia (1882). Va accedir a la càtedra de filosofia de la Universitat de Graz, on va fundar el 1894 l'Institut Psicològic de Graz i l'Escola de Psicología Experimental (es va fer cèlebre en la seva època l'escola de psicología experimental de Graz). Meinong va supervisar la tesi de graduació de Christian von Ehrenfels (fundador de la teoria guestáltica). Va ser també el supervisor de les habilitacions d'Alois Höfle i Anton Ölzen-Newin.
D'altra banda, a més de la influència del seu mestre Brentano, va rebre una forta influència de la fenomenologia creada pel seu condeixeble Edmund Husserl. És per això que Meinong assaja la creació d'una nova ciència que intenta l'estudi del previ a l'experiència (l'a priori) sostraient per a aquesta comesa la intencionalitat del context molt subjectivista al que havia arribat la fenomenologia de Husserl. Considera que els "objectes inexistents" són apriorístics i no obstant això promotors d'intencionalitat i, per això, com els objectes existents, constituents de la consciència, lluny està Meinong de caure en el solipsisme, sinó que estudia la configuració -en la consciència- d'aquestes entitats inexistents a partir d'una objectivitat real.

## Referències

* Antonio Millán-Puelles|Millán-Puelles, A., Teoría del objeto puro, Rialp, Madrid, 1990.
* Meinong's Theory of Objects
# Alex Honnold

Alexander J. Honnold (Sacramento, Califòrnia, 17 d'agost de 1985) és un escalador estatunidenc de grans parets en estil lliure solitari sense protecció ni seguretat.
Ha batut múltiples rècords de velocitat, el més notable és el triple ascens en solitari amb un temps de 18 hores i 50 minuts dels monts Watkins, The Nose (el capità) i la cara nord-est del Half Dome. Ell i Hans Florine són els únics dos escaladors amb els registres més curts en la paret The Nose amb un temps de 2:23:51. Honnold es graduà en el Mira Loma High School de la mateixa ciutat. Va començar a escalar quan tenia 11 anys. Als 18 anys, va abandonar la Universitat de Califòrnia a Berkeley, on fou un estudiant d'enginyeria, i va dedicar tot el seu temps a l'escalada. Entre cada ascens, corre o fa excursions per mantenir-se en forma.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-05-31. [Consulta: 24 juny 2014].
* http://ngm.nationalgeographic.com/2011/05/yosemite-climbing/free-solo-video
* http://www.outsideonline.com/outdoor-adventure/climbing/rock-climbing/No-Strings-Attached.html
* http://www.cnn.com/2012/07/28/living/rock-climber-honnold/index.html?hpt=hp_bn11
* http://highadrenaline.blogspot.co.uk/2014/02/profile-mondays-alex-honnold-birthplace.html#more

## Enllaços externs

* Surt a la llum el vídeo de com Alex Honnold va escalar sense proteccions 'The Phoenix', a Yosemite, Ara, 2/1/2023
# Akeman Street

Akeman Street era una important via romana d'Anglaterra que connectava Watling Street, la via que venia de Londinum i anava a Dover, amb Fosse Way. La seva confluència amb Watligt Street era just al nord de Verulamium (prop de l'actual St Albans) i la de Fosse Way era a Corinium Dobunnorum (actualment Cirencester).
L'origen del nom és incert, i s'ha pensat que era una paraula anglosaxona per referir-se a l'home-roure.
El seu curs travessa pobles i nuclis de població com Hemel Hempstead, Berkhamsted, Tring, Aylesbury, Alchester (als afores de la moderna Bicester), Chesterton, Kirtlington, Ramsden i Asthall.
Parts de la carretera entre Tring i Bicester fan servir actualment el curs de l'antiga via romana, amb el nom d'autopista A41. Una carretera menor entre Chesterton i Kirtlingon també utilitza el seu curs.

## Referències

* ↑ Codrington, John. Roman roads in Britain. Londres: Society for Promoting Christian Knowledge, 1905, p. 243.
* ↑ Margary, Yvan D. Roman roads in Britain. Londres: J. Baker, 1973, p. 233.

## Vegeu també

* Britànnia
* Llista de vies romanes
# Akemi Noda

Akemi Noda (野田 朱美, 13 d'octubre de 1969) és una exfutbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 1984. Va disputar 76 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 1991, 1995 i Jocs Olímpics d'estiu de 1996.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 1984 | 1 | 0 |
| 1985 | 0 | 0 |
| 1986 | 12 | 2 |
| 1987 | 4 | 0 |
| 1988 | 3 | 0 |
| 1989 | 7 | 1 |
| 1990 | 7 | 2 |
| 1991 | 13 | 7 |
| 1992 | 0 | 0 |
| 1993 | 4 | 0 |
| 1994 | 6 | 3 |
| 1995 | 9 | 8 |
| 1996 | 10 | 1 |
| Total | 76 | 24 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Akemi Noda, Fitxa a Soccerway
# Altocrustacis

Els altocrustacis (Altocrustacea) constitueixen un clade dintre de pancrustacis que agrupa els clades dels miracrustacis i vericrustacis.

## Referències

* Jerome C. Regier et al., 2010. Arthropod relationships revealed by phylogenomic analysis of nuclear protein-coding sequences. Nature 463, 1079-1083 (25 de febrer de 2010) | doi:10.1038/nature08742.
# Romanç (música)

El romanç és un genere musical del Renaixement espanyol basat en romanços poètics d'origen popular. Musicalment, es tracta d'una música polifònica, vocal, que a vegades era acompanyada d'instruments com la viola i amb una temàtica profana. Alguns dels generes emparentats amb el romanç són el villancet i l'ensalada, de la mateixa època. En Espanya, la major part dels romanços que encara es conserven estan inclosos dins del Cancionero de Palacio. De les 40 obres que formen part del cançoner, sis en parlen de la conquesta de Granada, duta a terme pels Reis Catòlics. El compositor espanyol més important de romanços és Juan del Encina.
La seua estructura musical consisteix en una estrofa de quatre frases musicals curtes (ABCD) que es repeteix durant tota la cançó. El text sol ser un poema octosíl·lab, amb rima lliure als versos pars i rima assonant als senars. Tot i que el seu contingut sol ser un text èpic, real o inventat, també n'hi ha romanços satírics, amorosos…
# Amadeu Fontanet i Clec

Amadeu Fontanet i Clec (Manresa, Bages, 1907 - Barcelona, 1982) fou un pintor català. La seva obra és de marcada temàtica paisatgística, i ha traslladat al llenç nombrosos indrets de Catalunya amb un llenguatge i sensibilitat propis. El 1992 va rebre la Creu de Sant Jordi a títol pòstum.

## Referències

* ↑ «Amadeu Fontanet i Clec». Artistes del Bages. Museu de Manresa. Arxivat de l'original el 2022-01-21. [Consulta: 25 desembre 2012].
# Romanç

«Romanç» té aquests significats:
* Romanç (poesia), poema escrit en versos que rimen normalment assonants els parells.
* Romanç (narrativa), narració novel·lesca extensa, en vers o prosa, de les aventures d'un heroi
* Romanç qualsevol de les llengües romàniques, que procedeix del llatí vulgar; quan ja s'havia diferenciat clarament del llatí
* Romanç o novel·la rosa
* Romanç (música)
* Romanços de canya i cordill, literatura popular
* Romanços de cec, literatura popular
# Amadeu I

Amadeu I és el nom dels següents personatges:
* Amadeu I de Clermont (Hauterives, Delfinat, segle XI - Bonnevaux, 1150), senyor d'Hauterives, venerat com a beat a l'Església catòlica i pare de Sant Amadeu de Lausana
* Amadeu I d'Espanya (Torí, 1845 - 1890), duc d'Aosta, escollit com a rei d'Espanya durant el Sexenni Revolucionari (1870-73)
* Amadeu I de Savoia (? - 1051), comte de Savoia
# Daniel Marín

* Per a altres significats, vegeu «Daniel Marín Vázquez».
Daniel Marín (Buenos Aires, anys seixanta - ibídem, 1 de gener de 2016) va ser un actor i músic argentí. Daniel Marín va ser un destacat actor secundari que va tenir el seu moment de popularitat en els anys noranta, en el cicle humorístic Chachachá, conduït per Alfredo Casero (1962-). El seu personatge més conegut va ser el paper del Robin que acompanyava a Juan Carlos Bátman (representat per Alfredo Casero). L'humorista va entrar al programa després de la partida de Mex Urtizberea en 1994.
A més, Marín va protagonitzar altres papers en Chachachá com l'assistent en el sketch «Hoy: canelones», l'ajudant en «Telescuela técnica», «El hombre trabuco», el del «huevo hidráulico», «Guitarrista en la chacarerata 9 de julio», el «ventrílocuo del muñeco Soflete en "Mañanas al pedo"», entre d'altres. Durant el cicle va compartir escenes amb altres grans de l'humor com Diego Capusotto, Fabio Alberti, Vivian El Jaber, Mariana Briski i Rodolfo Samsó "Alacrán"
Al costat d'Alfredo va fer l'obra A Casaerian extravaganza de 2010 on va fer gires per l'interior del país. Sempre de la mà d'Alfredo Casero, el va saber acompanyar en l'orquestra Vaporeso. També va ser part del seu cicle d'entrevistes que va durar un sol programa, Muena nochex, pel canal América TV.
Els seus últims anys va treballar com a docent de música i com multiinstrumentista en SeinTempu Músiques Ètniques del Mediterrani
Va morir l'1 de gener de 2016 víctima d'una pneumònia. La notícia va ser confirmada pel mateix Alfredo Casero al seu compte de Twitter.

## Referències

* ↑ http://la100.cienradios.com/murio-el-humorista-daniel-marin-el-robin-de-cha-cha-cha/?v=shvtb3itmq==#Humor Arxivat 2016-04-06 a Wayback Machine. «Murió el humorista Daniel Marín, el Robin de "Chachachá"»], article de l'1 de gener de 2016 en el lloc web Cien Radios (Buenos Aires).
* ↑ «Personatges», article en el lloc web Cha-cha-chá (Buenos Aires).
* ↑ Article Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. de l'11 d'abril de 2010 en el diari Los Andes (Mendoza).
* ↑ «Murió Robin, de "Chachachá"» Arxivat 2016-01-06 a Wayback Machine., article del 2 de gener de 2016 en el Diari Uno.
* ↑ «Canal de YouTube de SeinTempu, última banda Daniel Marin»
# Xein-Maidan

Xein-Maidan (en rus: Шейн-Майдан) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 242 habitants, pertany al municipi d'Atiàixevo.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Secreció del mugró

La secreció del mugró és l'alliberament de líquid des dels mugrons dels pits. La «secreció anormal dels mugrons» pot descriure's com qualsevol secreció no associada a la lactància. La naturalesa de la secreció pot variar en color, consistència i composició, i es pot produir en un o en els dos pits. Tot i que es considera normal en una àmplia varietat de circumstàncies, és la tercera raó principal relacionada amb les mamelles per a la qual les dones busquen atenció mèdica, després dels bonys als pits i dolors de mama. També se sap que es produeixen en nois i noies adolescents que passen per la pubertat.
La secreció del mugró pot ser llet com a resultat de l'embaràs o problemes hormonals (com la prolactina alta), o pot ser a causa d'una malaltia de la mama subjacent. Al voltant del 3% dels casos es deuen a un càncer.

## Senyals i símptomes

La secreció del mugró es refereix a qualsevol líquid que es filtri fora del mugró de la mama. La secreció del mugró no es produeix en dones lactants. La secreció en dones que no estan embarassades o en dones que no alletin sol causar preocupació. Els homes que tenen secrecions dels mugrons no són típics; la secreció dels mugrons d'homes o de nens pot indicar un problema. La secreció dels mugrons pot aparèixer sense prémer els mugrons o quan s'estrenyen. Un mugró pot tenir una secreció mentre l'altre no. La secreció pot ser clara, verda, sagnant, marró o de color groc. La consistència pot ser espessa, clara, enganxosa o aquosa.

## Tractament

Inicialment, sempre s'indica una avaluació de malignitat. Si no es troba cap anormalitat, una escissió quirúrgica del conducte galactòfor pot resoldre els símptomes. El tractament també depèn de si és present la secreció d'un conducte únic o múltiple, i si els símptomes de la secreció del mugró són angoixants per a la pacient. En alguns casos, pot ser que no calgui cap altra intervenció; en altres casos, pot ser que sigui apropiada la microdocectomia o una escissió del conducte terminal. Si la pacient vol conservar la capacitat de lactància i només hi ha secrecions d'un únic conducte, cal tenir en compte la ductoscòpia o la galactografia per realitzar una escissió localitzada del conducte.

## Referències

* ↑ «Abnormal discharge from the nipple: MedlinePlus Medical Encyclopedia Image» (en anglès). medlineplus.gov.
* 1 2 3 Salzman, B; Fleegle, S; Tully, AS «Common breast problems» (en anglès). American Family Physician, 86(4), 15-08-2012, pàg. 343–349. PMID: 22963023.
* ↑ «Nipple discharge» (en anglès). Mayo Clinic.
* ↑ Dixon, J Michael. Breast Surgery: Companion to Specialist Surgical Practice (en anglès). Elsevier Health Sciences, 22 de juny 2013, p. 274. ISBN 978-0-7020-4967-5.

## Bibliografia

* Schnitt, Stuart. Biopsy interpretation of the breast (en anglès). Philadelphia: Wolters Kluwer Health/Lippincott Williams & Wilkins, 2013. ISBN 9781451113013.
* Cash, Jill. Family practice guidelines (en anglès). Nova York: Springer Publishing, 2014. ISBN 9780826197825.

## Vegeu també

* Llet de bruixa