OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sahle-Work Zewde

Sahle-Work Zewde (amhàric: ሳህለወርቅ ዘውዴ) (Addis Abeba, 21 de febrer de 1950) és una diplomàtica i estadista etíop. Actualment ocupa el càrrec de Presidenta d'Etiòpia, des del 25 d'octubre de 2018.

## Biografia

Va néixer el 21 de febrer de 1950 a Addis Abeba, i és la més gran de quatre filles. Va estudiar a l'institut francoetíop Guebe-Mariam, i després va marxar estudiar a França quan tenia disset anys. És llicenciada en ciències naturals per la Universitat de Montpeller i parla anglès, francès i amhàric.
Fou nomenada ambaixadora al Senegal el 1989, on hi va romandre fins al 1993. Posteriorment també seria acreditada per Mali, Cap Verd, Guinea Bissau, Gàmbia i Guinea. Entre 1993 i 2002, va ser ambaixadora a Djibouti i va representar Etiòpia a l'Autoritat Intergovernamental sobre el Desenvolupament de l'Àfrica Oriental.
Ambaixadora a França des de 2002 fins a 2006, també va estar acreditada per a Tunísia i el Marroc i va exercir de representant permanent davant l'Organització de les Nacions Unides per a l'Educació, la Ciència i la Cultura (UNESCO).
Va ser nomenada Directora General de l'Oficina de les Nacions Unides a Nairobi l'11 de març de 2011.
Va ser nomenada Representant Especial del Secretari General de les Nacions Unides António Guterres davant la Unió Africana el 28 de juny de 2018.
Va ser escollida presidenta de la República per unanimitat en l'elecció presidencial del 25 d'octubre de 2018, després de la renúncia de Mulatu Teshome. És la primera dona triada per al lloc i, al moment de la seva elecció, l'única dona cap d'Estat del continent africà.

## Referències

* 1 2 «Ethiopia gets first female president». BBC, 25-10-2018.
* ↑ «Sahle-Work Zewde poised to be Ethiopia's first female president».
* ↑ «Ethiopia appoints career diplomat Sahle-Work Zewde as Africa's only female president Arxivat 2020-06-16 a Wayback Machine.».
* ↑ Schemm, Paul «Ethiopia appoints first female president in its modern history in latest reform». The Washington Post, 25-10-2018.
* ↑ «News Alert: Ambassador Sahlework Zewde to become Ethiopia's president». Addis Standard. 24 de octubre de 2018. «News Alert: Ambassador Sahlework Zewde to become Ethiopia's president». Addis Standard, 24-10-2018.
* ↑ Ms. Sahle-Work Zewde of Ethiopia – Special Representative to the African Union and Head of the United Nations Office to the African Union (UNOAU) ONU, 27 de junio de 2018.
* ↑ «Ms. Sahle-Work Zewde of Ethiopia – Special Representative to the African Union and Head of the United Nations Office to the African Union (UNOAU)». Naciones Unidas, 27-06-2018.
* ↑ Dahir, Abdi Latif. «Ethiopia elects female president Sahle-Work Zewde», 25-10-2018.
* ↑ «Secretary-General Appoints Sahle-Work Zewde of Ethiopia his Special Representative, Head of United Nations Office to African Union | Meetings Coverage and Press Releases» (en anglès). [Consulta: 27 octubre 2018].
# Danielle Trussoni

Danielle Trussoni (La Crosse, 9 de novembre de 1973) és una escriptora estatunidenca de novel·les de fantasia i ciència-ficció.

## Biografia

Trussoni es va graduar a la Universitat de Wisconsin-Madison amb un BA en Història i Anglès summa cum laude (1996) i en l'Iowa Writers' Workshop, on va rebre un MFA en Escriptura creativa (2002). El seu treball ha estat publicat a The New York Times Magazine, The New York Times Book Review, Telegraph Magazine i Tin House, entre altres publicacions.
El primer llibre de Danielle Trussoni, Falling Through the Earth, és un relat biogràfic sobre l'experiència del seu pare a la guerra del Vietnam i les seves seqüeles psicològiques. El llibre va ser seleccionat com un dels deu millors llibres de l'any 2006 per The New York Times Book Review. El 2010 va publicar la seva primera novel·la, Angelology, que ràpidament va esdevenir un best-seller internacional, traduïda a 32 llengües. El març de 2013 va publicar la seva seqüela, Angelopolis.

## Obres
### Sèrie Angelology

* Angelology (2010). Traducció al català: Rosa Maria Borràs Montané. Barcelona: Edicions 62, 2010
* Angelopolis (2013).

### Novel·les independents

* The Ancestor (2020)

### Assaigs

* Falling Through The Earth (2006)
* The Fortress (2016)

## Referències

* ↑ «'Angelology': A Cross-Bred Monster Of A Mystery» (en anglès). [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Sharlet, Jeff; Manseau, Peter. Believer, Beware: First-person Dispatches from the Margins of Faith (en anglès). Beacon Press, 2009. ISBN 978-0-8070-7739-9.
* ↑ News, A. B. C. «Father's War Became Daughter's Nightmare» (en anglès). [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ Angelology - Danielle Trussoni | Grup62.
# Cramer (nissaga de músics)

Cramer (nissaga de músics) (fou una família de músics alemanys que actuà des del Barroc al Romanticisme)
* Johann Jacob Cramer (flautista), (1705 – 1770) fou el cap de la nissaga de músics.
* Wilhelm Cramer (1746 - 1799) fou un violinista i compositor, fill de Jacob i pare de Johann Baptist i Franz
* Franz Cramer (1772 - 1848) fou un pianista i compositor alemany. Era fill de Wilhelm.
* Johann Baptist Cramer (1771 - 1858) fou un pianista i compositor alemany. Era fill de Wilhelm.
* Franz II Cramer (1786 - [...?]), pianista i compositor fou el pare del també músic Enric i era net de Jacob.
* Enric Cramer ([...?-1877) fou pianista i compositor com el seu pare Franz II.
# Frank De Bleeckere

Frank de Bleeckere (Oudenaarde, Flandes Oriental, Bèlgica, 1 de juliol del 1966) és un àrbitre de futbol flamenc. És professional des de l'1 de gener del 1998, i internacional FIFA des del 2001. Entre d'altres, ha arbitrat la Copa del Món de Futbol de 2006 i l'Eurocopa 2008.
# Kasimiyya

Els Qassimiyya fou una família i facció dels mamelucs egipcis en temps dels otomans, derivada de Kasim Bey Defterdar que hauria viscut poc després del 1600.
La família va agafar poder polític a la meitat del segle per la seva aliança amb la facció indígena dels Haram i per l'acumulació de riquesa. Els seus adversaris els Dhu l-Fakariyya es van aliar a la facció dels Sad. Els dos grups van rivalitzar des de 1647 quan el virrei otomà va intentar, aliat als dos caps kasimiyya Kansawh Bey i Mamay Bey, enderrocar al amir al-hadj Ridwan Bey al-Fakari. Els Dhu l-Fakariyya van organitzar un contraatac que va reeixir i els kasimiyya foren posats fora de la llei i Kansawh Bey i Mamay Bey executats.
Mort Ridwan el 1656 els kasimiyya van refer la fortuna sota Ahmad Bey el bosnià i durant una revolta dels Dhu l-Fakariya va donar suport al virrei otomà Gurdji Mustafa Pasha i va fer executar tres beys que tenien salva conducte; el nou virrei el va fer assassinar el 1662.
Va haver-hi uns anys de poc enfrontament però el 1711 es van enfrontar dos grups de la guàrdia del Caire, els geníssers i els azabs (azeban) i els kasimiyya van donar suport a aquestos, i al triomfar van retrobar la seva influència i el seu cap Ismail Bey ibn Iwaz va ser nomenar al riasa (comandant) i comandant del Caire (amir Misr) equivalent a Shaykh al-Balad. Fou assassinat el 1724 en un conflicte entre els seus partidaris els Iwaziyya i una altra facció kasimiyya, els Shanabiyya, el que va permetre el 1730 als Dhu l-Fakariyya de recuperar el poder i aniquilar als kasimiyya. Els que restaven es van posar al servei dels xeic Humam dels huwwara que dominava l'alt Egipte.
El darrer kasimiyya Salih Bey fou assassinat per orde d'Ali Bey el 1768.

## Bibliografia

* H. Holt, Studies in th history of the Near East, Londres 1973
* Holt, P.M. " Ḳāsimiyya". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. 8 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kasimiyya-SIM_3990>
# Bael (dimoni)

En el camp de la mitologia i la demonología, Bael, també escrit Baël, Baell o Buel, és el primer rei de l'infern, una de les potències infernals que se citen en llibres de màgia o grimoris com l'Ars Goetia o el Pseudomonarchia daemonum. Representa al poder de l'Orient. Alguns ho consideren com una reminiscència de l'antic Baal.
Bael va ser considerat com l'assistent personal de Satanàs. Segons els mites, mana sobre seixanta-sis legions de dimonis, encara que segons altres versions, té poder sobre setanta-dues legions, que agrupen 456.000 dimonis. D'acord amb el girmori anomenat Llibre de Sant Ciprià, Bael està sota la dependència de Lucífugo Rofocale. Es creu que el poder de Bael s'incrementa el mes d'octubre, i especialment durant la festivitat de Samhain.
Se'l representa amb tres caps: de gripau, d'home coronat i de gat. Parla amb veu ronca i el seu tors acaba en potes d'aranya. Als que l'invocaven els concedia l'artifici i el mitjà si es fes invisibles i astuts.
Destaca per ser una criatura de gran saviesa, el seu caràcter és de summa franquesa i poca subtilesa. No menteix i és de personalitat molt sòbria, tant que pot arribar a agradar per la seva amigable perspicàcia.
Apareix en el conte de terror grotesc "El natzarè del gat blanc" de l'escriptor costa-riqueny Ariel F. Cambronero Zumbado, publicat en el volum "Els gats" de l'Editorial Aeternum i en la Telenovel·la Mexicana de Televisa; el "Malefici" on posseeix al protagonista.

## Referències

* 1 2 Garibay, 2005, p. 138.
* ↑ «El nazareno del gato blanco». A: Los gatos (en castellà). Aeternum, 2019, p. 95-100.

## Bibliografia

* Garibay, Ernesto. Diccionario de demonios y conceptos afines (en español). LD Books, 2005.
# Atur estructural

L'atur estructural és el tipus d'atur que correspon tècnicament a un desajustament entre l'oferta i la demanda de treballadors com a resultat d'una estructura social i econòmica incapaç d'atendre la demanda de la seva població.
Aquesta classe d'atur, a diferència de l'atur estacional i l'atur friccional, és greu. La característica de l'oferta sol ser diferent a la característica de la demanda, la qual cosa provoca que un percentatge de la població no pugui trobar feina de manera sostinguda. En un context de lliure mercat, se suma a la crisi de les masses assalariades, la de les mitjanes i petites empreses que no aconsegueixen adaptar la seva resposta a la crisi cíclica del sistema capitalista en què només els grans conglomerats empresarials (holdings) poden funcionar. El factor tecnològic és un element a considerar permanentment en les crisis capitalistes. La fusió de les empreses motrius del sistema (monopoli) i el constant progrés tecnològic fa que la mà d'obra sigui menys requerida en alta tecnologia, i es desplacen grans masses cap a treballs informals o de caràcter precari. Les característiques principals que adverteixen d'un atur de tipus estructural són:
* Desajustament sostingut entre qualitat i característiques de l'oferta i la demanda.
* Desadaptació del conjunt dels actors econòmics respecte a l'economia externa i incapacitat del mercat intern per a pal·liar aquesta diferència.
* Obsolescència gràfica d'un model productiu determinat.
Es considera acceptable que entre un 2% i un 4% de la població activa estigui sense feina, i quan es superen aquestes xifres, es considera un indicador de mala política econòmica, una crisi econòmica, financera o industrial, o una inadequada estructura econòmica.

## Referències

* 1 2 Cabana, Francesc. «Atur estructural». El Punt Avui, 08-02-2017. [Consulta: 5 novembre 2021].
# Balignicourt

Balignicourt és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 83 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Balignicourt era de 83 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 40 eren cases i 1 era un apartament. Dels 35 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Balignicourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 32 eren actives i 8 eren inactives. De les 32 persones actives 31 estaven ocupades (15 homes i 16 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 8 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Balignicourt hi havia 14 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.377 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Balignicourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Balignicourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Balihri

Balihri és una antiga ciutat de Madhya Pradesh 23° 47′ 45″ N, 80° 19′ 00″ E﻿ / ﻿23.79583°N,80.31667°E﻿ / 23.79583; 80.31667 a l'Índia.
És famosa per incloure gran nombre de temples als que antigament acudien peregrins d'arreu de l'Índia; una inscripció demostra que fou lloc de culte jainista. El territori va pertànyer als reis de Mandla fins al 1781 quan va passar al senyor maratha de Sagar (Saugor) i el 1796 al raja maratha bhonsle de Nagpur. Els bhonsle la van cedir als britànics el 1817. El 1857 la fortalesa fou ocupada pels rebels dirigits per Raghunath Singh Bundela i al final de la revolta la fortalesa fou desmantellada.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Balice (Polònia)

Balice és un poble del districte administratiu de Gmina Zabierzów, al powiat de Cracòvia, al Voivodat de Petita Polònia, a Polònia del sud. Està situat a uns 4 km al sud de Zabierzów i 11 km a l'oest del centre de la ciutat de Cracòvia.
El poble té una població de 1.200 persones. Al poble hi ha l'Aeroport Internacional Joan Pau II de Cracòvia-Balice.

## Referències

* ↑ «Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)» (en polish), 01-06-2008.
# Baliagà

Baliagà - Баляга (rus) és un possiólok del krai de Zabaikàlie, a Rússia.a 16 km al sud-est de Petrovsk-Zabaikalski, a 329 km al sud-oest de Txità i a 4.543 km a l'est de Moscou. Baliagà és al sud-est de Sibèria i al sud-oest del krai de Zabaikàlie, prop del riu Baliagà, un afluent del Khilok, de la conca hidrogràfica del Ienissei. La vila es fundà el 1899 després de la construcció de la línia del Transsiberià. Obtingué l'estatus de possiólok el 1958.
# Axel Laurance

Axel Laurance (Bretanya, 13 d'abril de 2001) és un ciclista francès professional des del 2022, quan fitxà pel B&B Hotels-KTM. El 2023 fitxà per l'Alpecin-Deceuninck Development Team i el 2024 passà al primer equip, l'Alpecin-Deceuninck.
És fill de Franck Laurance, ciclista professional el 1995 i 1996, i de Manuella Le Cavil, tres vegades campiona de ciclisme de Bretanya. La seva germana Typhaine també és ciclista.
En el seu primer any de professional fou segon a la Bretagne Classic del 2022, rere Wout van Aert. Un mes després guanyà a l'esprint la quarta etapa de la Volta a Croàcia. El 2023 guanyà el Campionat del món en ruta sub-23 i el 2024 guanyà una etapa de la Volta a Catalunya.

## Palmarès

* 2018
** 1r al Tour de Morbihan Júnior
* 2019
** Campió de Bretanya en ruta júnior
** 1r al Tour de Morbihan Júnior
** Vencedor d'una etapa de la Ronde des vallées
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Rüebliland
* 2021
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau - Gran Premi Jeseníky
** Vencedor d'una etapa de La SportBreizh
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Croàcia
* 2023
** Campió del món en ruta sub-23
** Vencedor d'una etapa al Circuit de les Ardenes
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Alsàcia
* 2024
** 1r a la Volta a Noruega i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges-Tour du Gard
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

## Referències

* ↑ «Alpecin–Deceuninck Development Team». UCI.org. Union Cycliste Internationale. [Consulta: 7 febrer 2022].
* ↑ «Alpecin–Deceuninck». UCI. [Consulta: 5 gener 2024].
* ↑ «La famille Laurance, la passion du vélo», 2 décembre 2013.
* ↑ «Cyclisme. Le vélo, une histoire de famille chez les Laurance», 08-05-2020.
* ↑ Wout van Aert sprints to Bretagne Classic-Ouest France victory
* ↑ «Première victoire chez les pros pour le Morbihannais Axel Laurence», 30-09-2022. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ «Axel Laurance sacré champion du monde espoirs aux Mondiaux de Glasgow». [Consulta: 12 agost 2023].
* ↑ «Axel Laurance, champion du monde espoirs : « À 10 km de l'arrivée, j'avais vraiment envie de vomir »». [Consulta: 13 agost 2023].
* ↑ esport3. «Laurence guanya la 5a etapa de la Volta i Pogacar es manté líder», 22-03-2024. [Consulta: 27 març 2024].
# Badia de Tòquio

La badia de Tòquio (en japonès 東京湾, Tōkyō-wan) és una badia del Japó situada al sud de la regió de Kanto, rodejada per la península de Boso, a la prefectura de Chiba, i la península de Miura, a la prefectura de Kanagawa. Els ports de Tòquio, Chiba, Kawasaki, Yokohama i Yokosuka es troben a la badia de Tòquio. Té una extensió de 249 km² de terres guanyades al mar.
A la costa est de la badia, entre Tòquio i Yokohama, es troba l'àrea industrial de Keihin, instal·lada allà des de l'era Meiji. Després de la Segona Guerra Mundial, l'àrea industrial de Keiyo es va expandir de la costa nord i est de la badia.

## Referències

* ↑ «Badia de Tòquio». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Bandera de Bàscara

La bandera oficial de Bàscara té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, bicolor en barra, groga i blau fosc, amb dues barres juxtaposades, cadascuna de gruix 1/18 de la llargària del drap, vermella la de dalt i blanca la de baix, al centre.
Va ser aprovada el 14 d'abril de 2010 i publicada en el DOGC el 3 de maig del mateix any amb el número 5620.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/1356/2010, de 14 d'abril, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Bàscara.» (pdf). DOGC num. 5620, 03-05-2010. [Consulta: 3 maig 2010].
# Baddeleyita

La baddeleyita és un mineral de la classe dels òxids que pertany i dona nom al grup de la baddeleyita. Va ser descoberta l'any 1892 a Kollonnagam, Rakwana, Districte de Ratnapura, Província de Sabaragamuwa, Sri Lanka. Rep el seu nom de Joseph Baddeley, geòleg britànic.

## Característiques

La baddeleyita és un òxid simple anhidre de zirconi (ZrO₂). A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com impureses: calci, ferro, hafni, silici i titani, que li donen les diferents tonalitats de color. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls tabulars prismàtics i fibres radials en masses botrioides. La seva duresa és de 6,5 a l'escala de Mohs.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la baddeleyita pertany a «04.De: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars amb cations de mida mitjana; amb diversos poliedres» juntament amb els següents minerals: downeyita, koragoita, koechlinita, russellita, tungstibita, tellurita, paratellurita, bismutotantalita, bismutocolumbita, cervantita, stibiotantalita, stibiocolumbita i clinocervantita.

## Formació i jaciments

Es troba com a mineral accessori en carbonatites i kimberlites; en sienites, diabases, gabres i anortosites; detrític en graves gemma; també en basalts lunars, tectites i meteorits. Sol trobar-se associada a altres minerals com: ilmenita, zirkelita, apatita, magnetita, perovskita, fluorita, nefelina, piroclor o al·lanita.

## Referències

* ↑ «Baddeleyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 abril 2015].
# Badducks

Badducks (バッドダックス) és un manga japonès creat per Touryuumon Takeda. Va ser serialitzat a la revista Web Action del 15 d'octubre del 2021 al 17 de juny del 2022. El manga està complet i consta de 4 volums. El 27 de setembre de 2022, Kaji Manga va anunciar que publicaria el manga en català a mitjan 2023.

## Argument

Una història Cyberpunk on un home que es converteix en un cíborg a causa d'un deute dels seus pares i una dona creada a partir d'un experiment per crear una espècie de llarga vida han d'escapar de la yakuza perquè han robat un maletí ple de diners. El principal problema: en lloc de diners, al maletí hi havia un nadó. Comença així una fugida frenètica i còmica, on aquesta estrafolària parella haurà d'aprendre a conviure, sobreviure… i criar un petit.

## Referències

* ↑ «プロローグ モーガン＝グレイ／第1話 日常の終わり / BADDUCKS - 武田登竜門 | webアクション» (en japonès). [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ «BADDUCKS - Baka-Updates Manga». [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ Palacios, Sergi. «L'editorial Kaji salpa amb cinc propostes úniques de manga en català», 28-09-2022. [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «https://twitter.com/kajimangacat/status/1574875784212258833/photo/1». Arxivat de l'original el 8 octubre 2022. [Consulta: 28 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Manga a Comic Action (japonès)
# Bandera de Madremanya

La bandera oficial de Madremanya té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb la mà contrapalmellada blanca de l'escut, d'alçària quatre sisenes parts de la del drap, al centre.
Va ser aprovada el 2 de juliol de 2003 i publicada en el DOGC l'1 d'agost del mateix any amb el número 3938. Es va publicar una correcció d'errada l'1 de desembre de 2004 en el DOGC número 4272.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Gironès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GRI/2334/2003, de 2 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Madremanya.» (pdf). DOGC num. 3938, 01-08-2003. [Consulta: 29 juliol 2010].
* ↑ «CORRECCIÓ D'ERRADA a la Resolució GRI/2334/2003, de 2 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Madremanya» (pdf). DOGC num. 4272, 01-12-2004. [Consulta: 29 juliol 2010].