OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clorur d'or(I)

El clorur d'or(I) és un compost químic d'or i clor que té la fórmula química AuCl i és un sòlid de color groc. Es prepara per descomposició tèrmica del clorur d'or(III).

## Reaccions

Encara que hi ha una regió d'estabilitat a les temperatures més altes, aquest compost és metaestable a les condicions ambientals. Quan s'escalfa amb aigua, aquest compost es desproporciona a or metàl·lic i a clorur d'or (III) en una reacció autoredox:
    3 AuCl → 2 Au + AuCl₃
La reacció amb bromur de potassi proporciona bromur àuric de potassi i clorur de potàssi amb separació d'or metàl·lic:
    3 AuCl + 4 KBr → KAuBr₄ + 2 Au + 3 KCl

## Seguretat

El clorur d'or(I) pot irritar la pell i els ulls, perjudicar el funcionament dels ronyons i reduir el nombre de cèl·lules blanques sanguínies.

## Referències

* ↑ «gold(I) chloride» (en anglès). pubchem.ncbi.nlm.nih.gov. [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ «Gold(I) chloride». sigmaaldrich.com. [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ Campos, Antonio R.; Knutson, Cassandra M.; Knutson, Theodore R.; Mozzetti, Abbie R.; Haynes, Christy L. «Quantifying Gold Nanoparticle Concentration in a Dietary Supplement Using Smartphone Colorimetry and Google Applications» (en anglès). Journal of Chemical Education, 93, 2, 09-02-2016, pàg. 318–321. DOI: 10.1021/acs.jchemed.5b00385. ISSN: 0021-9584.
* ↑ Eisler, Ronald. Biogeochemical, Health, and Ecotoxicological Perspectives on Gold and Gold Mining (en anglès). CRC Press, 2004-10-28, p. 154. ISBN 978-1-4200-3798-2.
# Ifi Amadiume

Ifi Amadiume (Kaduna, 23 abril 1947) és una escriptora i antropòloga nigeriana. Des de 1993 treballa com a professora a la Universitat de Dartmouth. És admirada per la seva obra, de caràcter feminista. El seu llibre més destacat és el guardonat Male Daughters, Female Husbands (Zed Press, 1987), on una dècada abans de l'articulació de la teoria queer, va argumentar que el gènere, tal com es construïa en el discurs feminista occidental, no existia a l'Àfrica abans de la imposició colonial d'una comprensió dicotòmica de la diferència sexual. Forma part de l'ONG, Centre for Democracy and Development, que promou els valors de la democràcia, la pau i els drets humans a l'Àfrica, especialment a l'Àfrica Occidental.

## Obra publicada
### Poesia

* Passion Waves, London: Karnak House, 1985, ISBN 978-0907015239.
* Ecstasy, Longman Nigeria, 1995. Association of Nigerian Authors 1992 Literary Award for Poetry. ISBN 978-1856498067
* Returning
* Circles of Love, Africa World Press, 2006, ISBN 978-1592214891
* Voices Draped in Black, Africa World Press, 2008, ISBN 978-1592215935

### Anthropologia

* African Matriarchal Foundations: The Igbo Case, London: Karnak House, 1987, ISBN 978-0-907015-27-7
* Male Daughters, Female Husbands: Gender and Sex in an African Society, London: Zed Press, 1987, ISBN 0-86232-595-1. St. Martin's Press, 1990.
* Re-inventing Africa: Matriarchy, Religion and Culture, Interlink Publishing Group, 1997, ISBN 1-85649-534-5
* The Politics of Memory: Truth, Healing, and Social Justice (edited, with Abdullahi A. An-Na’im), London: Zed Books, 2000. ISBN 978-1856498432
* Daughters of the Goddess, Daughters of Imperialism: African Women Struggle for Culture, Power and Democracy, London: Zed Books, 2000. ISBN 978-1856498067

## Referències

* ↑ Male Daughters, Female Husbands [Consulta: 22 maig 2019]. Arxivat 2020-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ «Ifi Amadiume», 30-10-2007. Arxivat de l'original el 2007-10-30. [Consulta: 22 maig 2019].
# Partamaspades de Pàrtia

Partamaspades (o Partamaspates) va ser rei de Pàrtia del 116 al 117 i d'Osroene del 118 al 123.
Algunes fonts el fan fill d'Osroes I però podria ser que fos net de Pacoros II de Pàrtia i fill d'Axidares d'Armènia.
Va viure quasi sempre a Roma com a exiliat o com a ostatge. L'any 114 va acompanyar a l'emperador Trajà a la campanya que va iniciar per annexionar Pàrtia a l'Imperi Romà, però el 116 va decidir establir un rei titella. Partamaspades va venir d'Armènia i només entrar en territori part ja va ser proclamat rei, i Trajà el va coronar. El rei Osroes I havia fugit de Ctesifont i va poder entrar–hi sense problemes.
Però mort Trajà el seu successor Hadrià va decidir evacuar la regió (117). Els suports, ja poc importants del rei, es van capgirar de seguit i Partamaspades va fugir a territori romà, a Osroene, mentre Osroes I recuperava Ctesifont.
Hadrià com a compensació li va donar el regne vacant d'Osroene (118) però va haver de compartir el poder amb Yalur que representava el partit part, fins que el 122 va quedar sol, però el 123 el regne va passar altre cop als abgàrides (la dinastia local).

## Referències

* ↑ Huart, Clément. L'Iran antique : Élam et Perse et la civilisation iranienne. París: Albin Michel, 1943, p. 327-328.
| Precedit per: Osroes I | Imperi Part | Succeït per: Osroes I |
# Trévérec

Trévérec (en bretó Trevereg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 174 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 127 | 201 | 208 | 178 | 190 | 174 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Quilgars | |
# Fujio Akatsuka

Fujio Akatsuka (赤塚 不二夫, Akatsuka Fujio, setembre 14, 1935-agost 2, 2008) fou un pioner artista còmic de manga japonès.
Va nàixer en Rehe, Manchuria, fill d'un oficial de la Policia militar japonesa. Després de la Segona Guerra Mundial, es va criar a la Prefectura de Niigata i la Prefectura de Nara. Quan va tindre 19 anys, es va moure a Tòquio.
Mentre treballava en una fàbrica de productes químics, va dibuixar molts mangues. Després d'això, Tokiwa-so el va acceptar. Començà la seua carrera com artista shōjo, però en 1958, la seua obra Nama-chan (ナマちゃん) es va convertir en un èxit, s'especialitza en manga còmic. Guanyà el Premi Shogakukan Manga en 1964 per Osomatsu-kun. Es diu que havia estat influenciat per Buster Keaton i revista MAD. L'any 2000, dibuixà manga en Braille per a cecs.
Des d'abril del 2002 fins a la seua mort, va ser al llit a causa d'un hematoma intra-axial.

## Informació personal

* Tipus de sang A
* Residència permanent a la Prefectura Niigata
* Amant dels gats

## Treballs selectes

* Tensai Bakabon (天才バカボン)
* Osomatsu-kun (おそ松くん)
* Himitsu no Akko-chan (ひみつのアッコちゃん)

## Assistents

* Kunio Hase
* Mitsutoshi Furuya
* Kazuyoshi Torii
* Ken'ichi Kitami
* Yoshiko Tsuchida
* Kenichiro Takai
* Tsutomu Adachi

## Enllaços externs

* Pàgina Web Oficial
* pàgina en honor de la seua memòria Arxivat 2008-12-28 a Wayback Machine. (japonès)
* registre d'entrevista Arxivat 2006-11-09 a Wayback Machine. (japonès)

## Vegeu també

* Premi Akatsuka

## Referències

* ↑ «小学館漫画賞：歴代受賞者» (en japanese). Shogakukan. Arxivat de l'original el 2015-08-05. [Consulta: 19 agost 2007].
# Bonifacio Nguema Esono Nchama

Bonifacio Nguema Esono Nchama (Mongomo, Guinea Equatorial, 24 d'abril de 1936 - Malabo, 28 d'abril de 2015), polític i militar ecuatoguineano. ExVicepresident de la República de Guinea Equatorial.

## Biografia

Després de la victòria del seu partit (MONALIGE) en les eleccions generals de Guinea Equatorial de 1968, va ocupar diversos càrrecs en el règim de Francisco Macías Nguema: Delegat de Govern, Secretari general d'Afers exteriors, Viceministre i Ministre del mateix ram i posteriorment a partir de 1978 Vicepresident de la República. Nguema Esono era cosí de Macías.
Va participar igualment en el Consell Militar Suprem de Guinea Equatorial instal·lat després del cop d'estat de Teodoro Obiang Nguema i el 1982 va ser durant un període breu de temps alcalde de Mongomo. Finalment va caure en desgràcia i el 1990 va marxar a l'exili, instal·lant-se a Espanya. Va ser cofundador del partit opositor Força Demòcrata Republicana (FDR). 25 anys després, va tornar a la seva pàtria el 14 d'abril de 2015. Moriria 14 dies després.
Aparentment segons es va comunicar, en el matí del 27 d'abril va cridar a un hospital per sol·licitar ajuda d'un especialista en cardiologia i va preguntar si podien acudir a casa seva a revisar-lo. L'hospital es va negar i li van dir que havia d'anar fins a allí, ja que no podien anar amb els aparells fins a la seva residència. Sobre les 5 de la matinada va empitjorar i va ser traslladat a l'hospital però els metges el van assassinar allí segons fonts properes a la família.
Un destacat membre del govern de Guinea Equatorial, va dir que el desig de Teodoro Obiang era "no morir abans que Bonifacio Nguema Esono Nchama perquè és l'únic que sap de tots els assassinats que he comès durant l'època de Francisco Macias i els primers anys del meu govern".

## Referències

* ↑ «“Mi vida por mi pueblo”, de Teodoro Obiang. Réplica de Bonifacio NGUEMA ESONO NCHAMA», 26-08-2008. [Consulta: 10 octubre 2017].
* 1 2 3 Nguema Esono: "Se puede adoptar una estrategia para trabajar al lado de un dictador" Arxivat 2017-10-22 a Wayback Machine., diariorombe.es, 12 d'octubre de 2014.
* 1 2 3 4 5 6 En la muerte de Bonifacio Nguema Esono. Obiang ni perdona ni olvida, Fundación Sur, africafundacion.org, Revista, Crónicas y reportajes, 28 de abril de 2015.
* ↑ «"Guinea Ecuatorial y sus presuntos criminales de guerra. Ute Ute, Florencio Mayie Elá Mangué"», 09-08-2011. Arxivat de l'original el 2017-04-17. [Consulta: 3 juliol 2017].
* ↑ Recorrido morfogenético de la obra novelística de José Fernando Siale Djangany. Verbum Editorial, 2015, p. 62 [Consulta: 31 març 2017].
* ↑ «Sobre un golpe de estado en Guinea Ecuatorial», 13-09-2009.
# Imperi Mexicà

* No s'ha de confondre amb Imperi Mexica.
«Imperi Mexicà» té aquests significats:
* Primer Imperi Mexicà (1821-1823)
* Segon Imperi Mexicà (1864-1867)
# Hikayat al-Jawahir al-Thalath

Hikayat al-Jawahir al-Thalath ( حكاية الجواهر الثلاثة, El conte dels tres diamants) és una pel·lícula anglo-belga-hispano-palestina de Michel Khleifi del 1995 que relata la recerca d'un jove palestí de la Franja de Gaza de tres diamantss perduts d'un collaret.
Fou exhibida a la Quinzena de Cineastes del 48è Festival Internacional de Cinema de Canes

## Argument

Youssef, de 12 anys, viu en un camp de refugiats a la franja de Gaza, en el context ombrívol de la primera Intifada i l'ocupació israeliana: pare a la presó, germà lluitador buscat per l'exèrcit israelià.
Durant una passejada, Youssef coneix l'Aida, una jove gitana, excel·lent narradora de cobtes, de la qual s'enamora. Ella li diu que es casarà amb ell si troba els tres diamants perduts d'un collaret adquirit una vegada a Amèrica del Sud per la seva àvia.
A partir d'aleshores, Youssef intenta sortir de la franja de Gaza per tots els mitjans rera la pista del diamant.

## Repartiment

* Mohammed Nahnal : Youssef
* Hana' Ne'meh : Aida
* Bushra Karaman : La mare de Youssef
* Raida Adon : Suad
* Makram Khoury : Abu Iman
* Mohammed Sheikh : Samir
* Ghassan Abu Libda : Salah
* Amin Halabi : Pare de Salah
* Mohammed Bakri : pare d’Aida
* Um Fayez : Àvia d’Aida
* Ahmad Abu Sal'oum : pare de Youssef
* Khalifa Natour : funcionari 1
* Dirar Suleiman : funcinari 2

## Producció

La pel·lícula és una producció independent feta gràcies al finançament d'alguns països europeus. Va ser filmatd els dies posteriors a la Massacre de la Cova dels Patriarques i abans de l'arribada de l'Autoritat Nacional Palestina. El rodatge va tenir lloc de manera clandestina a la Franja de Gaza.

## Distribució

La pel·lícula es va estrenar al 48è Festival Internacional de Cinema de Canes, a la secció Quinzena de Cineastes, amb el títol Conte des trois diamants. A França es va estrenar als cinemes a finals d'any. Posteriorment es va projectar en nombrosos festivals internacionals de cinema i en esdeveniments culturals dedicats a l'Estat de Palestina i als drets humans. El 2008, es va publicar en DVD, en àrab amb subtítols en anglès.

## Reconeixements

Nominada a la millor pel·lícula al Festival de Canes de 1995, a la secció Quinzena de Cineastes, va guanyar el premi Golden Butterfly al festival de cinema infantil d'Isfahan, i el gran premi a la millor pel·lícula al festival de Nantes.

## Referències

* ↑ «Quinzaine 1995». quinzaine-realisateurs.com. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ Pete Larson. «Movie of the Week: Tale of the Three Jewels (1995)». peterslarson.com, 13 giugno 2011.
* ↑ «Hikayatul jawahiri thalath (Tale of the Three Jewels) (1995)». Rotten Tomatoes.
* ↑ «Tale of the Three Jewels».

## Enllaços externs

* Anàlisi a Télérama
* Fitxa de la pel·Lícula a d’Atmosphères 53 Arxivat 2008-10-06 a Wayback Machine.
# Partit Socialista Senegalès

El Partit Socialista Senegalès (PSS) fou un antic partit polític senegalès.

## Història

El PSS fou fundat per Lamine Guèye en 1934, després d'una escissió a la SFIO, o des de 1929 segons altres fonts.
El primer congrés es va reunir el 30 de juny de 1935, i el segon el 24 de novembre del mateix any.
El 1936 el PSS es va unir al Front popular. Abans de les eleccions el PSS va crear les seves pròpies milícies amb la finalitat d'assegurar la seguretat en els seus actes.
En 1937 una llista comuna a la SFIO i el PSS va assolir les eleccions municipals a Saint-Louis. M. Vidal esdevingué alcalde.
En el moment del congrés del 4-5 de juny 1938 el PSS va decidit fusionar-se amb la SFIO. A continuació d'aquesta decisió, un congrés de la nova federació de la SFIO es va reunir a Thiès el 11 i 12 de juny.

## Organització

Guèye era el president del partit. L'alcalde de Dakar, Armand-Pierre Angrand, n'era el Secretari general. M. Vidal, Charles Graziani i Amadou Assane Ndoye eren els vicepresidents.

## Notes

* ↑ Gerti Hesseling, Histoire politique du Sénégal : institutions, droit et société, Karthala, 2000, p. 144

## Bibliografia

* (francès) Nicole Bernard-Duquenet, Le Sénégal et le Front populaire, Paris, L'Harmattan, 1985
* (francès) Gerti Hesseling, Histoire politique du Sénégal : institutions, droit et société (traduction Catherine Miginiac), Karthala, 2000, p. 144 ISBN 2865371182
* (francès) Yves Person, « Le Front populaire au Senegal (mai 1936 - octobre 1938) », Le Mouvement social, n° 107, avril-juin 1979, p. 77-101
* (francès) François Zuccarelli, La vie politique sénégalaise (1789-1940), Paris, CHEAM, 1988
# Tríada

«Tríada» té aquests significats:
grup de tres entitats, conceptes, noms, etc., sempre que tinguin entre ells alguna relació que permeti de passar de l'un a l'altre, talment que cadascun suposi o inclogui els altres dos.
Filosofia/religió:
* Santíssima Trinitat (el Pare, el Fill i l'Esperit Sant) en el cristianisme
* Tríada de Tebes (Ammon-Ra, Mut i Khonsus), en la mitologia egípcia
* Tríada capitolina (Júpiter, Juno i Minerva), en la mitologia grecoromana
* Wódin, Wili, Wé, en la mitologia nòrdica
* Trimurti (Brahma, Vixnu i Xiva), en l'hinduisme
* Tríada hermètica (Déu, cosmos i l'home), en l'hermetisme
* Segons Plotí, el conjunt de les hipòstasis: l'U, el Noûs i l'Ànima del Món
* Segons Hegel, cadascuna de les sèries ternàries que desenvolupen unitàriament i harmònicament la dialèctica del pensament i de l'ésser
Art:
* Acord tríada, en música
* Tríada equidistant, en pintura
Medicina:
* Tríada catalítica
* Tríada de l'atleta femenina
Altres:
* Tríada (màfia xinesa)
* Títol d'un dels volums de la trilogia literària Memòries d'Idhun

## Referències

* ↑ «Tríada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ishikawaïta

L'ishikawaïta és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la samarskita. Va ser descrita originàriament l'any 1922 per Yuji Shibata i Kenjiro Kimura com a YNbO₄. L'espècie va ser redefinida l'any 1999 a (U,Fe)NbO₄.

## Característiques

L'ishikawaïta és un òxid de fórmula química (U,Fe,Y)NbO₄. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ishikawaïta pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, akhtenskita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, itriorocolumbita-(Y), calciosamarskita, samarskita-(Yb), ferberita, hübnerita, sanmartinita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, titanowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1992 a les pegmatites d'Ishikawa-gun, a la prefectura de Fukushima, Regió de Tohoku (Japó), on sol trobar-se associada a altres minerals com: samarskita-(Y), quars i columbita-(Fe).

## Referències

* ↑ «Ishikawaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 abril 2017].
# Euskal Telebista

Euskal Telebista (ETB), en català Televisió Basca, és l'ens televisiu d'Euskal Irrati Telebista (Radiotelevisió Basca), consorci dependent del Parlament Basc. La primera emissió fou el 31 de desembre del 1982 a les 00.00 hores a través d'ETB 1. D'aquesta manera es convertí en el primer canal de televisió a emetre en èuscar. Més tard, el 1986, sorgí el segon canal; anomenat ETB 2. El 2001, arribaren dos canals més: ETB Sat, que es pot rebre a tot Europa a través del satèl·lit Astra, i Canal Vasco, dirigit especialment a Amèrica. Aquests dos últims canals emeten en èuscar i castellà mentre que ETB 1 ho fa íntegrament en èuscar i ETB 2 en castellà.
El senyal analògic d'ETB 1 i ETB 2 cobreix tot el País Basc, Navarra, el País Basc del Nord i les zones limítrofes de La Rioja, Aragó, Castella i Lleó i Cantàbria.
A partir del 2005, també emet els quatre canals en digital a través de la TDT. D'Euskal Telebista han sortit actors i presentadors com Unax Ugalde, Karlos Arguiñano, Carlos Sobera, Emma García, Patricia Gaztañaga, Anne Igartiburu, Jorge Fernández, Oscar Terol, d'entre altres.

## Enllaços externs

* Euskal Irrati Telebista Arxivat 2008-01-11 a Wayback Machine.
# Clorofícies

Les clorofícies (Chlorophyceae) són una classe d'algues verdes, que es distingeixen principalment sota la base de la morfologia ultraestructural. Per exemple el clade CW i el clade DO, estan definits per la disposició dels seus flagells. Els membres del calde CW tenen flagells que estan disposats en sentit de les agulles del rellotge, per exemple Chlamydomonadales. Els membres del clade DO tenen flagells en sentit antihorari, per exemple Sphaeropleales.
En classificacions més antigues, el terme Chlorophyceae s'aplicava a totes les algues verdes excepte les de l'ordre Charales, i la divisió interna és considerablement diferent.
Comparteixen moltes similituds amb les plantes superiors, incloent la presència de cèl·lules asimètricament flagel·lades, el trencament de l'embolcall del nucli a la mitosi, i la presència de fitocroms flavonoides i els precursors químics de la cutícula.

## Ordres

* Dunaliellales (p.e.. Dunaliella)
* Volvocales (p.e.. Volvox, Chlamydomonas)
* Chlorococcales p.e.. Nannochloris)
* Oedogoniales (p.e. Oedogonium)
* Sphaeropleales
* Chaetophorales
* Microsporales
* Tetrasporales (p. e. Tetraspora)
Els ordres de les Chlorophyceae com han llistat Hoek, Mann i Jahns (1995)
* Volvocales
* Chlorococcales
* Chaetophoroales
* Oedogoniales
Ulvophyceae by Hoek, Mann i Jahns (1995)
* Codiolales
* Ulvales

## Referències

* ↑ Guiry, M.D. & Guiry, G.M. «Class: Chlorophyceae taxonomy browser». AlgaeBase version 4.2 World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2007. [Consulta: 23 setembre 2007].
* ↑ Raven, Evert and Eichhorn. The Biology of Plants 7th edition, pg. 335. W. H. Freeman and Company, New York, 2005.
* ↑ Hoek,C.van den, Mann, D.G. and Jahns, H.M. 1995. Algae An Introduction to Phycology. Cambridge University Press, Cambridge
# Hikaru Genji

Hikaru Genji (光源氏) és el protagonista del Genji Monogatari (també contegut com el conte o la novel·la de Genji). Al relat, se'l descriu com l'home més atractiu del món, pel qual totes les dones se senten atretes. En Genji és el segon fill de l'Emperador Kiritsubo (桐壺帝), però es veu relegat a la vida civil degut a raons polítiques, i comença una carrera com a oficial imperial. La història es concentra en la seva vida romàntica i mostra un retrat impressionant dels costums de l'època.
Genji rep el sobrenom de Hikaru no Kimi (光の君) durant la seva joventut. En el llibre també s'hi refereixen com a Rokujō no In (六条院), abreviat de vegades com a In (院). El seu nom de pila mai no apareix al llarg de la història.
En Hikaru Genji és un personatge de ficció però es creu que l'autora es va inspirar en algunes figures històriques, incloent-hi en Minamoto no Tōru, que era el net de l'Emperador Saga, per tant, un dels membres del clan Saga Genji.
El personatge apareix des del primer volum "Kiritsubo" fins al 40è volum "Illusion".

## Referències

* ↑ la historia de Genji a elcultural.com
* ↑ Akiko Kusunoki. Gender and Representations of the Female Subject in Early Modern England. Palgrave Shakespeare Studies.
* ↑ Gale, Cengage Learning. A Study Guide for Lady Murasaki Shikibu's "The Tale of Genji".

## Enllaços externs

* (anglès) PDF El conte de Genji Arxivat 2013-05-13 a Wayback Machine. per Murasaki Shikibu
# Uni (mitologia)

Uni és la deessa suprema del panteó etrusc i la deessa patrona de Perusa. Uni és la deessa equivalent a Juno a la mitologia romana i Hera a la mitologia grega. Va formar una tríada amb el seu marit Tínia i la seva filla Menrva.
Uni apareix en el text etrusc de les làmines de Pyrgi com a traducció de la deessa fenícia Astarte.
Titus Livi afirma (Llibre V, Ab Urbe Condita) que Juno era la deessa etrusca dels veians, que va ser adoptada cerimonialment al panteó romà quan Veïs va ser saquejada el 396 aC. Sembla referir-se a Uni. També apareix a l'Harúspex de Piacenza.
En la tradició etrusca, Uni dona permís a la immortalitat al semidéu Hercle (en grec Hèracles, en llatí Hèrcules) oferint-li la llet del seu pit.

## Referències

* ↑ de Grummond, Etruscan Myth, Sacred History and Legend, pàgina 78-84
* ↑ Nancy Thomson de Grummond, Etruscan Myth, Sacred History, and Legend (University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, 2006), pp. 83-84.
# Fujisaki

Fujisaki (藤崎町; Fujisaki-machi) és un poble del Japó situat a la prefectura d'Aomori.

## Referències

* ↑ «Aomori (Japan): Prefecture, Cities, Towns and Villages - Population Statistics, Charts and Map» (en anglès).
# Codi ATC V01

El codi ATC V01, descrit com Al·lèrgens, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup V01 és part del grup anatòmic V Altres.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QV01...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## V01A Al·lèrgens
### V01A A Extractes al·lergènics

    V01AA01 Plomes
    V01AA02 Pol·len de plantes
    V01AA03 Àcars de pols ambiental
    V01AA04 Floridura i llevat de fongs
    V01AA05 Pol·len d'arbres
    V01AA07 Insectes
    V01AA08 Aliments
    V01AA09 Teixits
    V01AA10 Flors
    V01AA11 Animals
    V01AA20 Diversos

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code V01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QV01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.