OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premis Ondas 2011

Els Premis Ondas 2011 van ser la cinquanta-vuitena edició dels Premis Ondas, atorgats el 8 de novembre de 2011. En aquesta edició es van premiar 21 programes.
La gala de lliurament de premis va tenir lloc el 30 de novembre de 2011 al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Aquesta gala va ser presentada per Gemma Nierga i Michael Robinson i amenitzada per Paco León, Goyo Jiménez i José Corbacho. Va comptar amb les actuacions de Tony Bennett i Malú.
Prèviament a la gala, al migdia, l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias i el president del Grup Prisa, Ignacio Polanco, van realitzar el tradicional esmorzar amb tots els premiats al Palauet Albéniz.

## Premis de Ràdio

* Millor Programa: El gallo máximo. Máxima FM.
* Programa més innovador: Radio La Pepa, 18.12 de la banda d'ona curta
* Millor Tractament informatiu: Ràdio esportiva del cap de setmana
* Trajectòria professional: Juan Ramón Lucas, de RNE i Jordi Basté, de RAC 1.
* Premi internacional: Argentina de Societatea Română de Radiodifuziune
* Menció especial del jurat: Lives in a Landscape: between brothers de BBC Radio 4

### Premis publicitat a ràdio

* Millor cunya de radio: Interrupciones de Documentales de La 2. (Agencia: Zapping/M&C Saatchi)
* Millor campanya de ràdio: Equívocos. de Liberty Seguros. Agència: Remo S.L.
* Millor equip creatiu de publicitat en ràdio: Shackleton

## Premis de televisió

* Millor programa d'entreteniment: Atrapa un millón. Antena 3
* Millor programa d'actualitat o cobertura especial: Serveis Informatius de TVE
* Premi a la innovació o a la qualitat televisiva: Frank de la Jungla. Cuatro
* Millor presentador: Jordi Évole, Salvados
* Millor presentadora: Ana Rosa Quintana, El programa de Ana Rosa
* Millor sèrie espanyola: Crematorio, Canal +
* Millor mini-sèrie 11-M. Telecinco
* Millor sèrie estrangera: House, MD
* Millor intèrpret masculí en ficció nacional: Emilio Gutiérrez Caba per Gran Reserva. TVE
* Millor intèrpret femení en ficció nacional: Blanca Suárez prr El barco. Antena 3
* Millor programa emès per emissores o cadenes no nacionals: El convidat. TV3
* Premi internacional: Comprar, tirar, comprar, de TVE Internacional.
* Menció especial del jurat: Temps prèsent - Dignitas: Mort Prescrite. Radio télévision suisse.

### Premis Ondas iberoamericans de ràdio i televisió

* Radio Programas de Perú.

## Premis de Música

* Tony Bennett

## Referències

* ↑ Los Ondas premian a la radio deportiva del fin de semana y a los servicios informativos de TVE, El País, 8 de novembre de 2011
* ↑ Los Ondas entronizan a la radio deportiva, El País, 1 de desembre de 2011

## Vegeu també

* TP d'Or 2011
* Antena de Oro 2011
* Premis Iris 2011

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial dels Premis Ondas Arxivat 2019-06-26 a Wayback Machine.
# Musigny

Musigny és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 90 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Musigny era de 90 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 14 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 43 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 29 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Musigny el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 16 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 39 persones, 26 eren actives i 13 eren inactives. De les 26 persones actives 25 estaven ocupades (13 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 3 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Musigny hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Musigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Musigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Paulo Renato Ferreira

Paulo Renato Ferreira (nascut a Cascais, Portugal, el 18 de gener del 1979), és un futbolista professional portuguès que actualment juga de defensa central al Chelsea FC de la Premier League anglesa. Paulo Ferreira, també juga per la selecció de Portugal des del 2002.

## Referències

* ↑ «Player details». Sky Sports. [Consulta: 28 abril 2014].

## Enllaços externs

* Perfil de Paulo Ferreira a chelseafc.com (anglès)
Paulo Ferreira - Trajectòria :
Selecció de futbol de Portugal – Eurocopa 2004
1 Ricardo •
2 P. Ferreira •
3 Rui Jorge •
4 Andrade •
5 Couto •
6 Costinha •
7 Figo •
8 Petit •
9 Pauleta •
10 Rui Costa •
11 Simão •
12 Quim •
13 Miguel •
14 Nuno Valente •
15 Beto •
16 R. Carvalho •
17 Cristiano Ronaldo •
18 Maniche •
19 Tiago •
20 Deco •
21 Nuno Gomes •
22 Moreira •
23 H. Postiga •
Entrenador: Scolari
Selecció de futbol de Portugal – Copa del Món de Futbol 2006
1 Ricardo •
2 P. Ferreira •
3 Caneira •
4 R. Costa •
5 F. Meira •
6 Costinha •
7 Figo •
8 Petit •
9 Pauleta •
10 Hugo Viana •
11 Simão •
12 Quim •
13 Miguel •
14 Nuno Valente •
15 Boa Morte •
16 R. Carvalho •
17 Cristiano Ronaldo •
18 Maniche •
19 Tiago •
20 Deco •
21 Nuno Gomes •
22 Santos •
23 H. Postiga •
Entrenador: Scolari
Selecció de futbol de Portugal – Eurocopa 2008
1 Ricardo •
2 P. Ferreira •
3 B. Alves •
4 Bosingwa •
5 F. Meira •
6 R. Meireles •
7 Ronaldo •
8 Petit •
9 H. Almeida •
10 Moutinho •
11 Simão •
12 Nuno •
13 Miguel •
14 J. Ribeiro •
15 Pepe •
16 R. Carvalho •
17 Quaresma •
18 Veloso •
19 Nani •
20 Deco •
21 Nuno Gomes •
22 Rui Patrício •
23 H. Postiga •
Entrenador: Scolari
Selecció de futbol de Portugal – Copa del Món de futbol 2010
1 Eduardo •
2 B. Alves •
3 P. Ferreira •
4 Rolando •
5 Duda •
6 R. Carvalho •
7 Ronaldo •
8 P. Mendes •
9 Liédson •
10 Danny •
11 Simão •
12 Beto •
13 Miguel •
14 Veloso •
15 Pepe •
16 Meireles •
17 Amorim •
18 H. Almeida •
19 Tiago •
20 Deco •
21 R. Costa •
22 Fernandes •
23 Coentrão •
Entrenador: Queiroz :
# Telmatoscopus acrobeles

Telmatoscopus acrobeles és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: edeagus petit i en forma de "Y", antenes d'1,40 mm de llargària i ales amb taques als extrems de la nervadura i de 2,02 mm de longitud i 0,77 d'amplada.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
# Pescaclics

Pescaclics (en anglès: clickbait) és un contingut web que està dissenyat perquè l'usuari hi faci clic ja sigui per a llegir-lo, mirar-lo o escoltar-lo. També existeixen els titulars pescaclics (en anglès: click-bait headlines), que consisteixen en titulars sensacionalistes per atreure clics.
El periodisme de pescaclics consisteix en la publicació de titulars sensacionalistes per a fomentar el desviament del material a través de xarxes socials en línia, generant així ingressos per publicitat a costa de la qualitat o l'exactitud dels titulars. Aquests normalment procuren explotar la «bretxa de la curiositat», proporcionant informació suficient, però no completa, perquè el lector, insatisfet, accedeixi a més enllaços addicionals. Són recursos semblants als de la premsa groga.
Aquest tipus de periodisme va intrínsecament lligat amb la gran emergència de les fake news, que busquen un titular que capti l'atenció del lector sense haver-hi una intenció periodística al darrere, només amb la finalitat de treure beneficis econòmics per les visites a la pàgina.
Cap a l'any 2014, la utilització del pescaclics a Internet havia començat a generar una reacció en contra del seu ús. El diari satíric The Onion va llançar un nou lloc web, ClickHole, que parodiava llocs web pescaclics, i a l'agost 2014, Facebook va anunciar que estava prenent mesures tècniques per reduir l'impacte d'aquesta estratègia a la seva xarxa social utilitzant, entre altres senyals, el temps dedicat per l'usuari en visitar la pàgina vinculada com una forma de distingir-la d'altres continguts.

## Referències

* ↑ «Pescaclics». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 13 juny 2021].
* ↑ Ganyet, Josep Maria. «L'article que els diaris digitals no volen que llegeixis». Via Empresa, 27-05-2016. Arxivat de l'original el 2017-05-08. [Consulta: 1r juny 2016].
* ↑ Khalid El-Arini and Joyce Tang. «News Feed FYI: Click-baiting». Facebook Inc., 25-08-2014.

## Vegeu també

* Manipulació als mitjans de comunicació
* Màrqueting viral
* Premsa groga
# Chapman (Kansas)

Chapman és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 1.241 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chapman tenia 2.900 habitants, 800 habitatges, i 848 famílies. La densitat de població era de 630,5 habitants per km².
Dels 800 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 44.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.536 $ mentre que les dones 22.891 $. La renda per capita de la població era de 16.842 $. Entorn del 0,3% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chapman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chapman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pont dels Pelegrins

El pont dels Pelegrins (en francès: pont des Pèlerins) és un pont medieval edificat sobre el riu Boralde de Sench Èli d'Aubrac, situat a la comuna francesa de Sench Èli d'Aubrac, a la regió d'Occitània.
El pont es troba en la via Podiensis, una de les vies a França de la ruta de peregrinació a Santiago de Compostel·la. Des de 1998, és un dels béns individuals inclosos en la denominació «Camins de Santiago de Compostel·la a França», inscrit en el Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO (n.º ref. 868-042). També està inscrit com a monument històric de França des del 10 d'agost de 2005.
Té dos arcs i en el parapet es troba una creu de terme. A la base hi ha un baix relleu representant un pelegrí vestit amb la seva capa i bastó.
* Vista general del pont amb les dues arcades
* La creu de terme
* Relleu del pelegrí amb el bastó

## Referències

* ↑ «Routes of Santiago de Compostela in France» (en anglès). Unesco. World Heritage List.
* ↑ Referència n. PA12000036, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* ↑ «Sur les pas de Saint Jacques : Guide pratique et de découverte de la via podiensis du Puy-en-Velay (43) à Livinhac le Haut (12) Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.», association Sur les pas de Saint Jacques, 2010, en el lloc web de la Oficina de Turisme de Conques, p. 62.
# La eterna noche de las doce lunas

La eterna noche de las doce lunas s una pel·lícula documental colombiana de 2013 dirigida per Priscil·la Padilla. Narra la història de Filia Rosa Urania, una nena provinent de la comunitat indígena wayúu en el departament de La Guajira a Colòmbia i del ritual ancestral que l'obliga a romandre un any tancada després de l'arribada de la seva primera menstruació. El documental va guanyar un premi Índia Catalina en el Festival Internacional de Cinema de Cartagena en 2013 i el guardó al Millor Documental Llatinoamericà en el Festival de Cinema Llatinoamericà de Tolosa de Llenguadoc el mateix any.
També fou seleccionada com a part de la selecció oficial a la XX Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya en la que va guanyar el premi al millor documental i el premi del públic al millor documental.

## Referències

* ↑ La eterna noche de las doce lunas Fitxa a Proimágenes Colombia. Consultado el 1 de mayo de 2018.
* ↑ La eterna noche de las doce lunas Filmaffinity. Consultado el 1 de mayo de 2018.
* ↑ 'La eterna noche de las doce lunas' y la Muestra de Cine Latinoamericano de Cataluña, programaibermedia.com
* ↑ La mexicana 'Tlatelolco, verano del 68' gana la XX Mostra de Cinema Llatinoamericà, 20 Minutos, 12 d'abril de 2014

## Enllaços externs

* Tràiler a YouTube
# Telmatochromis dhonti

Telmatochromis dhonti és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Telmatochromis dhonti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Brichard, P. Cichlids and All the Other Fishes of Lake Tanganyika (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866226677.
* Day, Julia J.; Santini, Simona & Garcia-Moreno, Jaime (2007): Phylogenetic relationships of the Lake Tanganyika cichlid tribe Lamprologini: The story from mitochondrial DNA. Mol. Phylogenet. Evol. 45(2): 629–642.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Maréchal, C. i M. Poll 1991. Telmatochromis. p. 474-478. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Checklist of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mutamadiyya

Una mutamadiyya (àrab: معتمديّة, muʿtamadiyya) o delegació és una subdivisió administrativa de segon nivell de Tunísia. És una circumscripció administrativa intermèdia entre la governació o wilaya i el sector o imada.
En data de 31 de desembre de 2012 hi havia 264 delegacions que estaven vinculades a 24 governacions i dividides en 2.083 sectors.
El representant de l'Estat en cada delegació és el mutamad o delegat. És designat pel ministre de l'Interior i del Desenvolupament Local i es troba sota la tutela del governador. Assegura el funcionament dels serveis locals administratius i presideix el Consell Local de Desenvolupament, un òrgan consultiu.
Les delegacions tenen coherència geogràfica i demogràfica. En aquest sentit, la delegació cobreix un territori d'extensió limitada que ha de permetre a les poblacions dels llocs inclosos anar fàcilment al cap de districte per trobar-hi activitats de servei públic o privat (especialment un hospital o dispensari, un institut d'ensenyament secundari, etc.).
En les zones urbanes la divisió es fa sobretot per coherència demogràfica: en general una delegació compta amb diverses desenes de milers d'habitants. En canvi, en les zones rurals la divisió es fa sobretot per coherència geogràfica, sense tenir en compte la població, que pot ser només d'alguns milers d'habitants. Així, per exemple, la delegació d'Hazoua, en la governació de Tozeur, a pocs quilòmetres de la frontera amb Algèria, té una població de només 4.162 habitants perquè està situada en un medi desèrtic amb una forta dispersió dels seus habitants.

## Enllaços externs

* (anglès) PDF Estructura administrativa descentralitzada a Tunísia (Gold Maghreb - PNUD) Arxivat 2011-05-16 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 7-8. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Paulo Ribenboim

Paulo Ribenboim (Recife, 13 de març de 1928) és un matemàtic brasiler.

## Vida i Obra

Nascut a Recife, capital de Pernambuco, la família es va traslladar a Rio de Janeiro quan ell tenia vuit anys. Va ser escolaritzat en aquesta ciutat i el 1946 va ingressar a la universitat de Brasil (actual universitat Federal de Rio de Janeiro) en la qual es va graduar el 1948. Els anys següents va ser assistent de Maurício Peixoto a l'escola d'enginyeria fins que el 1950 va marxar a França amb una beca per estudiar amb Jean Dieudonné a la universitat de Nancy. El 1952 es va traslladar a Bonn per seguir estudiant amb Wolfgang Krull. Retornat a Brasil, el 1957 va obtenir el doctorat a la universitat de São Paulo.
En no trobar cap lloc de treball adient en el seu país, el 1959 va anar als Estats Units per a ser professor de la universitat d'Illinois a Urbana-Champaign, càrrec que va mantenir fins al 1962, quan no li va ser renovat el visat, i va marxar al Canadà on va ser professor de la universitat Queen's de Kingston (Ontario), fins que es va retirar i va passar a ser professor emèrit.
Ribenboim ha publicat més de 250 obres, entre elles 30 llibres, en els camps de la teoria de nombres i de l'àlgebra. Va ser l'editor de les Obres Escollides de Wolfgang Krull (1999). També va publicar diversos llibres divulgatius, com My Numbers, My Friends (2000), on es pregunta sobre diversos galimaties aritmètics, sobre els nombres de Fibonacci, sobre els nombres primers o sobre quina mena de nombre és ${\sqrt {2}}^{\sqrt {2}}$?.

## Referències

* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 24.
* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 26.
* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 28.
* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 29.
* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 31.
* ↑ Azevedo, Colli i Toscano Melo, 2008, p. 22.
* ↑ Krull, Wolfgang. Wolfgang Krull: Gesammelte Abhandlungen / Collected Papers. Volume 1+2 (en alemany). Walter de Gruyter, 2013-07-31. ISBN 978-3-11-080102-6.
* ↑ Ribenboim, Paulo. My Numbers, My Friends: Popular Lectures on Number Theory (en anglès). Springer Science & Business Media, 2006-05-10. ISBN 978-0-387-22754-2.
* ↑ Shiu, 2001, p. 540.

## Bibliografia

* Azevedo, Alberto; Colli, Eduardo; Toscano Melo, Severino «Paulo Ribenboim; Seis décadas de matemática» (en portuguès). Matemática Universitária, Vol. 45, 2008, pàg. 20-43. ISSN: 0102-8545.
* Guy, Richard K. Unsolved Problems in Number Theory (en anglès). Springer, 2004. ISBN 978-1-4419-1928-1.
* Shiu, P. «My numbers, my friends. Popular lectures on number theory, by Paulo Ribenboim» (en anglès). The Mathematical Gazette, Vol. 85, Num. 504, 2001, pàg. 540-541. DOI: 10.2307/3621797. ISSN: 0025-5572.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Paulo Ribenboim» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Algebra: celebrating Paulo Ribenboim's ninetieth birthday» (en anglès). Universitat de Sao Paulo, 2018. [Consulta: 24 octubre 2023].
# Pont dels Mercaders

El pont dels Mercaders (Pont des Marchands en francès) és un pont de Narbona, a Llenguadoc-Rosselló, l'origen del qual es remunta a l'època romana. Creua el canal de la Robine i té la peculiaritat de ser un dels escassos ponts encara habitats de França.

## Localització

El pont està construït entre l'antiga ciutat romana de Narbo Martius, sobre el marge dret, i l'antiga vila medieval del marge esquerre. Segueix el traçat de l'antic card maximus de la ciutat romana, format per la Via Domitia. En època romana comptava amb sis arcs, però actualment solament compta amb un, d'uns 15 m.

## Referències

* ↑ O'Connor, 1993, p. 99.

## Bibliografia

* Pérouse de Montclos, Jean-Marie. Languedoc-Roussillon, le guide du patrimoine. París: Hachette, 1996. ISBN 2-01-242333-7.
* Michaud, Jacques; Cabanis, André. Histoire de Narbonne. Toulouse: Privat, 1981 (Guides archéologiques de la France). ISBN 2-7089-8339-3.
* Solier, Yves. Narbonne, monuments et musées. París: Imprimerie nationale, 1986. ISBN 2-11-080878-0.
* O'Connor, Colin. Roman Bridges. Cambridge University Press, 1993. ISBN 0-521-39326-4.
* Gayraud, Michel «Narbonne antique des origines à la fin du IIIe siècle». Revue archéologique de Narbonnaise. De Boccard [París], Supplément 8, 1981, pàg. 591 [Consulta: 27 novembre 2016].