OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paronychia (gènere)

Paronychia és un gènere de plantes cariofil·làcies que té més de 110 espècies amb distribució cosmopolita, la majoria en zones temperades càlides d'Amèrica del Nord, Euràsia, Amèrica del Sud i Àfrica. Són plantes herbàcies anuals, biennals o perennes.
El gènere Siphonychia ha estat incorporat pel botànics dins Paronychia
Aquest gènere pren el seu nom de la malaltia dels dits de les mans Paronychia perquè pretesament aquestes plantes la guarien.

## Algunes espècies

* Paronychia ahartii – d'Ahart
* Paronychia argentea – te algerià
* Paronychia argyrocoma –
* Paronychia canadensis –
* Paronychia chartacea –
* Paronychia fastigiata –
* Paronychia franciscana – San Francisco nailwort
* Paronychia jamesii – James' nailwort
* Paronychia rugelii – Rugel's nailwort
* Paronychia sessiliflora –
* Paronychia virginica – Virginia nailwort o Yellow nailwort

## Referències

* ↑ «Paronychia argentea Lam.». Plants For A Future.
* ↑ «Paronychia argyrocoma (Michx.) Nutt. - silvery nailwort». Natural Resources Conservation Services, United States Department of Agriculture.
* ↑ «Paronychia virginica Spreng. – yellow nailwort». Natural Resources Conservation Services, United States Department of Agriculture.
Viccionari
# Sokoľ

Sokoľ és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1270.
# Aegialites saintpaulensis

Aegialites saintpaulensis és una espècie de coleòpter de la família Salpingidae. Es troba a Alaska (EUA).

## Referències

* ↑ Llistat d'espècies Texas A&M University
# Navalmanzano

Navalmanzano és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Jaime Ignacio Herranz Bermejillo | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Miguel Ángel Olmos Otero | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Apogon quadrisquamatus

Apogon quadrisquamatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida i les Bahames fins a São Paulo (Brasil).

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Longley, W. H. 1934. Studies on West Indian fishes: description of six new species. Carnegie Inst. Wash. Year Book Núm. 33: 257-260.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Pere-Enric Barreda i Edo

Pere-Enric Barreda i Edo (Benassal, 1964 - Barcelona, 4 d'abril de 2014) va ser un historiador i llatinista valencià, professor de Filologia Llatina de la Universitat de Barcelona, on va estudiar i on es doctorà amb una tesi sobre la tradició de la Tebaida d'Estaci. Va ser un destacat estudiós de la història de la comarca del Maestrat, amb destacats treballs com el que va realitzar sobre les cartes de poblament d'aquest indret, que van donar lloc a una exposició que ell mateix va comissariar. D'altra banda, Barreda era un dels principals estudiosos de l'obra de Carles Salvador, mestre i pedagog arrelat a Benassal, i va impulsar la creació de la Fundació que duu el seu nom, de la qual era membre. A més, va ser cronista de Benassal i d'altres poblacions de l'Alt Maestrat, com ara Ares del Maestrat.

## Obra publicada

* L'Aula de gramàtica llatina de Benassal (Diputació de Castelló, 1987)
* La carta de població de Benassal (1239) (Ajuntament de Benassal, 1989)
* Studia statiana: estudios sobre tradición española de la Tebaida de Estacio (Universitat de Barcelona, 1992)
* Carles Salvador, una vida en imatges (Ajuntament de Benassal, 2007)
* Les cartes de població del Maestrat (Centre d'Estudis del Maestrat, 2010)
* El camino de Jaime I por La Iglesuela y Las Bailías: cinco itinerarios de 1231(2), 1233, 1249 y 1259 (Instituto de Estudios Turolenses, 2010)
* Nacimiento de Nuestros Pueblos: cartas puebla de la Baylía de Cantavieja (Centro de Estudios de La Iglesuela del Cid, 2012)
* Les cartes de població del Maestrat (estudi i text) (Centre d'Estudis del Maestrat, 2013)

## Premi

* Premi Carles Salvador 2014, atorgat per Maestrat Viu

## Referències

* ↑ Mor el llatinista i cronista de Benassal, Pere Enric-Barreda, ara.cat
* ↑ «Fundació Carles Salvador, llista de membres». Arxivat de l'original el 2014-12-10. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ S'ha mort el professor i cronista de Benassal Pere-Enric Barreda
* ↑ Mor Pere Enric Barreda, cronista d'Ares i Benassal
* ↑ Web de Maestrat Viu
# Espanya al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La televisió pública espanyola va anunciar que aquest cop optaria per una elecció interna, i va donar a conèixer el nom de l'artista escollida. La cançó, però, es triarà en preselecció pública televisada.

## Organització

Elecció interna de l'artista. Posteriorment, la cantant escollida interpretarà tres propostes a una gala televisada, on un jurat de l'ens i el televot del públic escolliran al 50% la cançó guanyadora. La gala per escollir la cançó està prevista pel 20 de febrer de 2012.

## Candidats

El 21 de desembre de 2011 TVE va anunciar públicament a la seva programació que l'artista escollida per representar el país al Festival de 2012 era Pastora Soler.

## Referències

* ↑ Sanjay Jiandani:Spain: Pastora Soler to represent Spain in Baku! www.esctoday.com (anglès)

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Aegir (satèl·lit)

Aegir, també conegut com a Saturn XXXVI (designació provisional S/2004 S 10), és un satèl·lit natural de Saturn. La seva descoberta fou anunciada per Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna i Brian G. Marsden el 4 de maig del 2005 a partir d'observacions fetes entre el 12 de desembre del 2004 i l'11 de març del 2005.
Aegir té uns 6 quilòmetres de diàmetre i orbita Saturn en una distància mitjana de 19.618 Mm en 1025,909 dies, amb una inclinació de 167° respecte a l'eclíptica (140° respecte a l'equador de Saturn), en direcció retrògrada i amb una excentricitat orbital de 0,237.
Va ser anomenat l'abril del 2007 en honor d'Aegir, un gegant de la mitologia nòrdica, fill de Fornjót i germà de Logi i Kari.

## Referències

* Institute for Astronomy Saturn Satellite Data (anglès)
* Jewitt's New Satellites of Saturn page (anglès)
* IAUC 8523: New Satellites of Saturn 4 de maig de 2005 (descoberta) (anglès)
* MPEC 2005-J13: Twelve New Satellites of Saturn 3 de maig de 2005 (efemèrides) (anglès)
* IAUC 8826: Satellites of Jupiter and Saturn 5 d'abril de 2007 (anomenament) (anglès)
# Francesc Xavier Martínez i Juan

Francesc Xavier Martínez i Juan (Ullà, 1973) és un músic, instrumentista de trombó, i compositor conegut amb el pseudònim Martí de Joan.
A l'edat de set anys entrà en el món de la música amb l'estudi del trombó de pistons a la població valenciana de Navarrés. Després d'haver passat per diverses formacions orquestrals, l'any 1999 entrà a la cobla Contemporània com a trompeta, trombó i fiscorn. En l'actualitat (2008) es dedica a la música de ball. L'any 1984 la Unió de Colles Sardanistes el distingí per les seves aportacions a fer de la sardana una festa. Ha estat autor de diverses sardanes, la majoria de les quals enregistrades per la Cobla Contemporània en disc compacte.

## Obres
### Sardanes

(tots els enregistraments són fets de la Cobla Contemporània)
* Amb aire festiu (2002), enregistrada al CD L'Audició 1 (Barcelona: PICAP, 2003)
* Balàfia (2004), enregistrada al CD Contemporanis 4 (Barcelona: PICAP, 2005)
* Benvinguts a l'espectacle (2006), enregistrada al CD Sardaxou 1 (Barcelona: PICAP, 2006)
* Bonanwe (2004), enregistrada al CD Sardaxou 2 (Barcelona: PICAP, 2007)
* El cant Mil·lenari (2003), enregistrada al CD Sardaxou 2
* En Vicenç (2002)
* Festa a la granja (2005), enregistrada al CD Sardaxou 1
* Festera Major (2003), enregistrada al CD L'Audició 3 (Barcelona: PICAP, 2005)
* Grease (2008), basada en el tema de Barry Gibb, enregistrada al CD Sardaxou 3 (Barcelona: PICAP, 2007)
* Nostàlgia, obligada de fiscorn
* Record d'una terra (2002)
* Sol d'Orient (2004), enregistrada al CD Sardaxou 2
* Va d'estius (2009), basada en els temes Te quiero más (de Fórmula Abierta), Macarena (de Rafael Ruiz i Antonio Romero) i Bye, Bye (d'Alejandro Antonio García), i enregistrada al CD Sardaxou 4 (Barcelona: PICAP, 2009)

## Referències

* ↑ Biografia a lleidaparticipa.cat

## Enllaços externs

* Resum biogràfic i fotografia
* Llista de sardanes
* Va d'estius en arxiu de so
# Aphyosemion herzogi

Aphyosemion herzogi és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: nord de Gabon, Guinea Equatorial i Camerun.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion herzogi» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Radda, A. C. 1975. Contribution to the knowledge of the Cyprinodonts of Gabon, with the description of four new species and one new subspecies of the genus Aphyosemion Myers. Brit. Killifish Assoc., Killi News (Separate) Juny de 1975: 1-20.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Canal de Meckel

El canal de Meckel (conegut també com a fossa de Meckel, forat de Meckel) és una obertura situada a la superfície medial (interior) del maxil·lar inferior, que exposa el cartílag de Meckel.
Els mamífers euteris moderns no tenen canal de Meckel, però sí que estava present en euteris primitius com Eomaia scansoria.

## Referències

* ↑ «- Palaeos Glossary: M». Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 29 novembre 2008].
# Saint-Victor

«Saint-Victor» té aquests significats:
* Saint-Victor-de-Malcap, municipi francès situat al departament del Gard i a la regió de Llenguadoc-Rosselló.
* Saint-Victor-En-Marche, localitat i comuna de França a la regió de Llemosí al districte de Guéret.
* Saint-Victor-Rouzaud, municipi francès al departament d'Arieja i a la regió de Migdia-Pirineus.
* Saint-Victor-la-Coste, municipi francès al departament del Gard i a la regió de Llenguadoc-Rosselló.
* Saint-Victor-des-Oules, municipi francès al departament de Gard i a la regió de Llenguadoc-Rosselló.
* Challand-Saint-Victor, municipi italià situat a la regió de Vall d'Aosta.
* Abadia de Sant Víctor (en francès, Abbaye de Saint-Victor de Marseille), abadia de Marsella fundada al s. V.
# Luke Fildes

Luke Fildes (Liverpool, 1843-1927) fou un pintor anglès.
Va ser estudiant d'art al Liverpool Mechanics Institute i més tard a la Warrington School of Art. Després de guanyar una beca, va continuar la seva formació a la South Kensington Art School de Londres i a la Royal Academy of Arts. La publicació del seu gravat Sense sostre i famolencs' al setmanari The Graphic (12 d'abril de 1869) i les il·lustracions que va realitzar per a la darrera novel·la de Charles Dickens van contribuir a consolidar la seva reputació. El 1887 va ser nomenat acadèmic de la Royal Academy. Va participar en nombroses exposicions a l'estranger, sobretot a París, on va rebre la medalla de plata a l'Exposició Universal de 1889.

## Referències

* ↑ Ddaa. Ciència i caritat al descobert. Barcelona: Museu Picasso, 2010 (Col·lecció Focus). DL B-43956-2010. ISBN 978-84-9850-277-0.

## Enllaços externs

* Ciència i caritat, obra de Picasso exposada al Museu Picasso de Barcelona
* Sir Luke Fildes
# Perelló

«Perelló» té aquests significats:
* Perelló, fruit del perelloner (Pyrus spinosa)
* Toponímia:
** El Perelló, municipi del Baix Ebre
** El Perelló (Sueca), entitat local menor del municipi de Sueca, a la Ribera Baixa
** El Perelló (Vilablareix), entitat de població del municipi de Vilablareix, al Gironès
** Cal Perelló, casa a L'Ametlla de Segarra, reconegut com a bé de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya
Viccionari
# Escoles de Perafort

Les Escoles de Perafort és una obra del municipi de Perafort (Tarragonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de tres cossos. Els laterals fan un angle molt obert, a banda i banda del central. Amb només una planta, el cos central està cobert amb un terrat i els laterals amb teulada a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. La part del mig de l'edifici té dos arcs de mig punt que formen un petit porxo que precedeix l'entrada. A part d'això també té grans finestrals rectangulars.

## Història

L'any 1880, es posà en servei la primera escola de nenes -la de nens ja funcionava-. Hi assistien també alumnes de Puigdelfí, que no tingueren escola pròpia fina el 1922.

## Referències

* 1 2 3 «Escoles de Perafort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].

## Enllaços externs

* «Escoles de Perafort». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Abaza Paixà

Abaza Paixà fou un militar i polític otomà d'origen abkhazi; fou governador de Maraix i d'Erzerum sota el gran visir Khalil Agha, però fou destituït el 1623 i es va revoltar i amb el pretext de venjar la mort del soldà Osman II va marxar amb un exèrcit local cap a Ankara i Sivas, i va ocupar Brusa menys la ciutadella. El 1624 el gran visir Çerkes Mehmed Ali Paixà el va derrotar a Kaysariyya i Abaza es va refugiar a Erzerum, i finalment fou confirmat en aquest govern però va haver d'admetre una guàrdia de geníssers. El 1627 sospitant que una expedició contra Akhiska estava dirigida contra ell, va fer matar els geníssers; fou assetjat a la ciutat per l'antic gran visir i el seu protector, Khalil Pasha, que es va haver de retirar per la neu. El 1628 el bosnià Gazi Ekrem Hüsrev Paixà, nomenat gran visir, el va tornar a assetjar i el va fer capitular però va rebre el perdó i el govern de Bòsnia. Al cap d'un temps fou destituït per la seva persecució dels geníssers i se'n va anar a Belgrad. El 1633 va rebre el comandament de les forces que van sortir de Vidin per envair Polònia. Encara va acompanyar a Murad IV en una nova campanya reeixida a Polònia; denunciat injustament pels seus enemics, el soldà li va perdre la confiança i el va fer matar el 24 d'agost de 1634.

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volum 1 a 18, amb referència concreta al volum IX
# Font de la plaça de les Fonts

La Font de la plaça de les Fonts és una obra de Berga protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un monòlit situat damunt d'un pedestal quadrat sobre graons. Una base més o menys quadrada, de blocs petits de pedra, sosté un altre bloc rectangular de marbre damunt del qual hi ha una escultura de pedra recoberta de coure. A la part davantera de l'escultura hi ha la font. L'estàtua representa «L'Espinari», un noi jove, assegut damunt d'una pedra, que intenta treure's una espina del peu esquerra. La base fa uns dos metres d'alçada i la figura sedent un metre aproximadament.
Desconeixem els motius que impulsaren la col·locació d'aquesta obra, fet que per fotografies antigues podem situar just acabada la Guerra Civil. Al mateix indret, abans hi havia la font de Neptú.
Es diu que el protagonista d'aquesta obra es preparava per fer una cursa i primer es va treure l'espina del seu peu, amb total concentració, doblegant el cos i tombant el cap per veure millor el que fa.
El «Noi de l'espina» o «L'Espinari» és una escultura feta de bronze del segle i aC que era molt popular, n'hi ha còpies arreu al món, entre d'altres als British Museum i al Prado. És curiós perquè la majoria de les versions que coneixem d'aquest període estan fetes de marbre i no de bronze. L'original data del període hel·lenístic de l'art grec. L'estàtua està documentada a Roma des del segle xii. el papa Sixt IV la va donar el 1471 i que abans estava al Palau del Laterà.

## Referències

* 1 2 «Font de la plaça de les Fonts». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «The Boy with the Thorn (The Spinario)» (en anglès). The Collection. Museo Nacional del Prado. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «El nen de l'espina». [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Tormo i Capdevila, Jordi. «L'espinari o Nen de l'Espina». Una passejada per l'art occidental, 24-09-2011. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Fuchs, Werner. Der Dornauszieher (en alemany). volum !. Bremen: W. Dorn, 1958 (Opus nobile).
# Antonio Poveda Martínez

Antonio Poveda Martínez, també conegut com a Toni Poveda (València, 1969) és un activista de VIH i LGBTI, i sindicalista valencià. És director de la Coordinadora Estatal de VIH i SIDA (CESIDA) i vicepresident de la Fundació Pedro Zerolo. Entre 2007 i 2012 va ser el president de la Federació Estatal de Lesbianes, Gais, Transsexuals i Bisexuals.
Antonio Poveda va treballar a l'empresa Ford Motor Company i fou militant sindical abans de començar el seu activisme LGBTI.
En 1991 va començar el seu activisme al Col·lectiu Lambda de València, on va arribar a ser el seu coordinador general.4 En els anys 2000 va ser un dels activistes que van començar la batalla judicial per aconseguir el matrimoni igualitari a Espanya, al costat de Pedro Zerolo, Beatriz Gimeno o Boti García Rodrigo.
En 2007 va ser elegit president de la FELGTB i va succeir a Beatriz Gimeno. Durant la seva presidència, la FELGTB va aconseguir ser reconeguda com a organització consultiva del Consell Econòmic i Social de l'ONU, convertint-se així en la quarta organització LGBTI a nivell mundial i primera organització LGBTI llatina a formar part d'aquest. a més, aquests anys van estar marcats per una forta oposició al Partit Popular, partit que va mantenir un recurs d'inconstitucionalitat contra la llei de matrimoni igualitari aprovada en 2005.
El 2012, fou succeït per Boti García Rodrigo al capdavant de la FELGTB. Darrerament, ha estat director de la Coordinadora estatal de VIH y sida (CESIDA) i vicepresident de la Fundació Pere Zerolo.

## Referències

* ↑ M., Javi. «Antonio Poveda, presidente de la FELGTB: «La mayoría de la ciudadanía española está a favor del matrimonio gay»». Ambiente G, 19-04-2011. Arxivat de l'original el 4 de juny 2020. [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ «El activista Antonio Poveda, presidente de la FELGTB: "La sociedad se está relajando en la defensa de los derechos conquistados"». Diario de Ibiza, 12·08·2011 [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ Benito, Emilio de; Prats, Jaime «Tres parejas de homosexuales inician en el Registro Civil la batalla legal para casarse La iniciativa, apoyada por PSOE e IU, plantea llevar la reivindicación hasta el Constitucional». El País, 23-10-2003 [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ DM, Xavi. «Antonio Poveda sustituye a Beatriz Gimeno en la presidencia de la FELGT tras su IV Congreso». Dos Manzanas, 06-05-2007. [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ «20-N. Gais y lesbianas piden no votar ni a PP ni a Unió». La Información, 03-11-2011 [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ «Boti García Rodrigo, elegida presidenta de la FELGTB. La veterana activista gay sustituye en el cargo a Antonio Poveda». Público, 25-03-2012 [Consulta: 17 abril 2021].
* ↑ Reina, Manuel Francisco «Fundación Pedro Zerolo». El Plural, 22-03-2019 [Consulta: 17 abril 2021].
# Anonymous

«Anonymous» té aquests significats:
* Anonymous (grup), grup de rock andorrà d'estil punk rock californià
* Anonymous (comunitat), comunitat d'internautes
* Anonymous (pel·lícula), pel·lícula de 2011 dirigida per Roland Emmerich.
Viccionari
# Peremixliani

Peremixliani (ucraïnès: Перемишляни, polonès: Przemyslany; jiddisch: פרימישלאן) és una ciutat a la Província de Lviv (regió) d'Ucraïna. És centre administratiu del raion de Peremixliani. Població: 6.874 (estimació 2013).
Przemyślany, nom de la ciutat en polonès, va ser esmentada per primer cop com a poble el 1437. Fins al Repartiment de Polònia (1772), va formar part del Voivodat de Rutènia polonès. El 1623, Przemyslany va obtenir els drets de Magdeburg. De 1772 a 1918, va pertànyer a la Galítsia austríaca, i el 1918, va retornar a Polònia. En la Segona República Polonesa, era un comtat del voivodat de Ternópil. La ciutat va tenir una població jueva de 2.934 habitants el 1900.

## Nadius famosos

* Naftule Brandwein, músic klezmer.
* Wojciech Filarski (1831 - 1898), filòsof polonès, rector de la Universitat de Lviv.
* Omelian Kovch (1884–1944), màrtir i sacerdot ucraïnès assassinats al Majdanek campament de mort.
* Wilhelm Reich (1897–1957), psicoanalista i científic, va néixer en el poble de Dobrzanica (ara Dobryanichi), en el districte de Peremixliani.
* Adam Daniel Rotfeld, diplomàtic polonès i Ministre d'afers estrangers.
* Baruch Steinberg (1897-1940), rabí mort en la Massacre de Katin
* Vilunya Diskin (b. 1942), supervivent de l'Holocaust, autor de Els nostres cossos, nosaltres

## Galeria

* Carrer principal de Peremixliani
* Escola local i monument a Taras Shevchenko
* Església de Sant Pere i Sant Pau
* El nucli antic de Peremixliani
* Església de Sant Nicolau

## Referències

* ↑ JewishGen.org
* ↑ Diskin, Vilunya The Galitzianer, 19, 01-12-2012, pàg. 16-18.
* ↑ Antler, Joyce. Jewish Radical Feminism: Voices from the Women's Liberation Movement. Nova York: New York University, 2018.
# Spectre (cançó)

«Spectre» és una cançó del grup britànic Radiohead llançada com a senzill per descàrrega digital via la plataforma de distribució SoundCloud el 25 de desembre de 2015. El 13 de maig de 2016 també fou llançat com a cara-B en el vinil de «Burn the Witch» i també com a cançó extra en l'edició especial d'A Moon Shaped Pool.
Radiohead va aturar el procés de realització de l'àlbum A Moon Shaped Pool (2016) per enregistrar aquest tema. Fou compost per la pel·lícula homònima de la saga James Bond, però finalment fou exclosa i substituïda per «Writing's on the Wall» de Sam Smith, la producció de la pel·lícula va considerar que era massa fosca.

## Referències

* ↑ Youngon, Alex. «Radiohead gift fans with surprise new B-Side “Ill Wind”» (en anglès). ConsequenceOfSound.net, 30-09-2016. [Consulta: 11 juny 2017].
* ↑ Greene, Andy. «19 Things We Learned Hanging Out With Radiohead» (en anglès). Rolling Stone. [Consulta: 11 juny 2017].
* ↑ «Radiohead reveal rejected theme for James Bond film Spectre» (en anglès). BBC, 25-12-2015. [Consulta: 11 juny 2017].