OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víctor Quintillà i Imbernon

Víctor Quintillà i Imbernon (Santa Coloma de Gramenet, 17 de juny de 1976) juntament amb la seva dona, la cap de sala i sommelier Mar Gómez, porta el restaurant Lluerna de Santa Coloma de Gramenet, distingit en la Guia Michelin 2013 Espanya i Portugal amb una Estrella Michelin. Ambdós són fills de Santa Coloma de Gramenet i des de l'any 2001 porten aquest restaurant.

## Formació

Quintillà va estudiar a l'Escola Muntaner d'Hostalatge i Restauració de Barcelona. El 1992 va treballar al Restaurant Gaudí com a segon de cuina i el mateix any va fer pràctiques professionals a l'Odissea de l'Empordà.
Durant tres anys esdevé el segon de cuina del restaurant Il Bellini (1995-1997) i el 1997 fa les pràctiques professionals al restaurant El Bulli. El 1999 va treballar al restaurant Reno, i també ha estat cap de cuina a diferents hotels.

## Reconeixements

* El 2010 va ser nominat a cuiner de l'any pel Fòrum Gastronòmic
* El 2012 va ser escollit com a millor Jove cuiner per l'Acadèmia Catalana de Gastronomia i el seu restaurant va rebre la primera estrella de la Guia Michelin.

## Referències

* 1 2 Pantaleoni, Ana. «Estrelles a foc baix» (en castellà). El Pais, 28-02-2013. [Consulta: 21 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Lluerna Restaurant
* Una ciudad de rechupete. El Periódico 2013-05-31
* Lluerna, el hijo pródigo Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine.. Economia digital
* En la mesa del chef: Víctor Quintillà. Homo Gastronomicus 2013-08-8
# Williams (Carolina del Sud)

Williams és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 116 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Williams tenia 116 habitants, 48 habitatges i 33 famílies. La densitat de població era de 56,7 habitants/km².
Dels 48 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 19,8% entre 25 i 44, un 32,8% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 33.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.821 $ mentre que les dones 25.625 $. La renda per capita de la població era de 17.691 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Williams». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Williams». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Waskom

Waskom és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.068 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waskom tenia 2.068 habitants, 790 habitatges, i 571 famílies. La densitat de població era de 289,3 habitants per km².
Dels 790 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.737 $ i la renda mediana per família de 32.243 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.625 $ mentre que les dones 18.859 $. La renda per capita de la població era de 13.080 $. Aproximadament el 19,4% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waskom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waskom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Yumi Uetsuji

Yumi Uetsuji (上辻 佑実, 30 de novembre de 1987) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2012. Va disputar 4 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2012 | 1 | 0 |
| 2013 | 0 | 0 |
| 2014 | 0 | 0 |
| 2015 | 3 | 0 |
| Total | 4 | 0 |

## Referències

* ↑ 2012, 2015 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Yumi Uetsuji, Fitxa a Soccerway
# Zhou Suying

    En aquest nom xinès, el cognom és Zhou.
Zhou Suying (en xinès: 周素英, 8 de desembre de 1960) va ser una ciclista xinesa, especialista en el ciclisme en pista. Va guanyar una medalla de plata als Campionats del món de 1984 celebrats a Barcelona. Va participar en el Jocs Olímpics de Seül.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a cyclebase.nl
# Greenport

«Greenport» té aquests significats:
* Greenport (Comtat de Columbia), població de Nova York, Estats Units d'Amèrica.
* Greenport (Comtat de Suffolk), població de Nova York, Estats Units d'Amèrica.
* Greenport West, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Rectoria de Llabià

La Rectoria de Llabià és una obra gòtica de Llabià, al municipi de Fontanilles (Baix Empordà), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici de dues plantes situat dins el conjunt medieval del Carrer Major, amb coberta a dues aigües cap a les façanes laterals, construïdes amb teula àrab.
Els murs que formen l'estructura portant, són de pedra. Edifici mitjaner en la seva banda esquerra.
Cal destacar la seva porta gòtica a la façana principal.

## Referències

* 1 2 3 «Rectoria de Llabià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Sant Esteve d'Estanya

Sant Esteve d'Estanya és una ermita romànica restaurada al nucli d'Estanya (municipi de Benavarri), a la Franja de Ponent. Està situada al sud del castell de Cabestany. Va pertànyer a l'abadia de Sant Pere d'Àger. Està documentada des del 1091.

## Referències

* ↑ «Sant Esteve de Cabestany (Benavarri)». Gran Enciclopèdia Catalana.
# Aegithalos

Aegithalos és el nom d'un gènere d'ocells de la família dels egitàlids (Aegithalidae) i l'ordre dels passeriformes. Són aus molt petites, amb llarga cua. Es distribueixen per Euràsia, des de la Xina i Taiwan, passant pel sud-est asiàtic i Àsia meridional, fins a Europa Occidental. Als Països Catalans només es presenta la mallerenga cuallarga (Aegithalos caudatus).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 10 espècies:
* Aegithalos exilis - mallerenga cuallarga pigmea.
* Aegithalos bonvaloti - mallerenga cuallarga cellanegra.
* Aegithalos sharpei - mallerenga cuallarga de Myanmar.
* Aegithalos caudatus - mallerenga cuallarga eurasiàtica.
* Aegithalos fuliginosus - mallerenga cuallarga fuliginosa.
* Aegithalos leucogenys - mallerenga cuallarga galtablanca.
* Aegithalos niveogularis - mallerenga cuallarga gorjablanca.
* Aegithalos glaucogularis - mallerenga cuallarga gorjagrisa.
* Aegithalos concinnus - mallerenga cuallarga gorjanegra.
* Aegithalos iouschistos - mallerenga cuallarga rogenca.
Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), compten que el gènere té 11 espècies, car consideren que dues subespècies de la mallerenga cuallarga gorjanegra (A. concinnus iredalei i A. concinnus annamnensis) són espècies separades. Segons aquest criteri, s'hauria de considererar:
* Aegithalos concinnus (stricto sensu) - mallerenga cuallarga gorjanegra.
* Aegithalos iredalei - mallarenga cuallarga de l'Himàlaia
* Aegithalos annamnensis - mallerenga cuallarga d'Annam
A més, el HBW considera també que la mallerenga cuallarga de Myanmar es tracta d'una subespècie de la mallerenga cuallarga cellanegra (A. bonvaloti sharpei).

## Referències

* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 19 novembre 2022].
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 630-631. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 240. ISBN 978-84-16728-07-7.
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 19 novembre 2022].
# Kasipaha

Kasipaha (Kašipaḥa) era una ciutat hitita situada a la Terra Alta al nord de l'Imperi, ocupada pels kashkes al segle xiv aC.
Va ser un dels teatres de la darrera campanya del rei hitita Subiluliuma I poc temps abans de la seva mort entre els anys 1325 aC i 1320 aC. Els textos conservats diuen que Subiluliuma, amb l'ajuda dels déus que eren davant seu al camp de batalla va matar en massa a les tropes enemigues.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 73. ISBN 8446022532.
# Le Ciel en bataille

Le Ciel en bataille és un migmetratge documental autobiogràfic dirigit l'any 2010 per Rachid B., coescrit amb Florent Mangeot, que pren la forma d'un assaig personal i poètic.

## Sinopsi

| « | Al costat del llit del seu pare malalt, en un darrer silenciós cara a cara, Rachid B. rememora els seus records més forts, aquells que, al seu torn, el van construir o el van portar al pitjor. Des de la seva infantesa al Marroc, des de l'evocació de la seva homosexualitat, des del rebuig de la religió cristiana fins a la seva recent conversió a l'Islam, ens explica amb franquesa la història de la seva vida, les seves errades, les ruptures que el van marcar. | » |
La pel·lícula de Rachid B. és la història de la seva vida, que mai va poder compartir amb el seu pare, i és
| « | Una exploració profunda del desig i de la pròpia identitat. | » |

## Premis

* Millor pel·lícula documental i millor director documental, LesGaiCineMad, 2011.
* Premi Doc-LGTIB al Festival Internacional de Cinema Gai i Lèsbic de Barcelona.
* Menció especial, Salina Doc Fest, Itàlia, 2011.
* Menció Film curt 2011, Les Écrans Documentaires, Arcueil, França, 2011.

## Festivals

* Visions du réel, Concurs Internacional, Mitjana Llargmetratge, Nyon, Suïssa, 2011.
* Estats generals del cinema documental, selecció Experiències de la mirada, Lussas, França, 2011.
* Gender DocuFilm Fest, Concurs Internacional, Roma, Itàlia, 2011.
* Salina Doc Fest, MMenció especial, Concurs Internacional, Itàlia, 2011.
* DOK Leipzig, Festival internacional de cinema d'animació i documental de Leipzig, programa internacional, Alemanya, 2011.
* Mezipatra Queer Film Festival, República Txeca, 2011.
* Festival Internacional del Curtmetratge de Clermont-Ferrand, Compétition Nationale, France, 2012.

## Televisió

La pel·lícula es va emetre per primera vegada a la televisió el 19 de setembre de 2011 a les 12:15 a TSR2 i el 9 de gener de 2012 a les 0h35 a Arte.

## Referències

* ↑ (francès) Le Ciel en bataille sur film-documentaire.fr
* ↑ (francès) (anglès) Programme Visions du réel 2011, p. 28
* ↑ (anglès) LesGaiCineMad Awards 2011
* ↑ (anglès) Barcelona International Gay & Lesbian Film Festival
* ↑ (francès) Les Ecrans Documentaires Palmarès 2011 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ (francès) Sélection Expériences du regard, Etats généraux du film documentaire 2011
* ↑ (anglès) Gender DocuFilm Fest 2011 Arxivat 2012-01-09 a Wayback Machine.
* ↑ (italià) SalinaDocFest I vincitori della V Edizione Arxivat 2012-01-08 a Wayback Machine.
* ↑ (alemany) DOK Leipzig
* ↑ (anglès) Mezipatra Queer Film Festival
* ↑ (francès) Festival international du court-métrage de Clermont-Ferrand Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ (francès) Le doc Visions du réel sur TSR2
* ↑ (francès) Guide TV ARTE
# Les millors intencions

Les millors intencions (títol original: Den goda viljan) és una pel·lícula estrenada el 1992, dirigida per Bille August i escrita per Ingmar Bergman. Ha estat doblada al català.

## Argument

És semiautobiogràfica i explica la història del festeig dels pares de Bergman, Erik i Karin (qui són rebatejats com a Henrik i Anna a la pel·lícula), i els primers anys infeliços del seu matrimoni fins al punt on Anna queda embarassada del seu segon fill. Va guanyar la Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Canes el 1992.

## Repartiment

* Samuel Fröler - Henrik Bergman
* Pernilla August - Anna Åkerblom Bergman
* Max von Sydow - Johan Åkerblom, pare d'Anna
* Ghita Nørby - Karin Åkerblom, mare d'Anna
* Björn Kjellman - Ernst Åkerblom, germà d'Anna
* Börje Ahlstedt - Carl Åkerblom
* Björn Granath - Oscar Åkerblom
* Gunilla Nyroos - Svea Åkerblom
* Michael Segerström - Gustav Åkerblom
* Eva Gröndahl - Martha Åkerblom
* Mona Malm - Alma Bergman
* Keve Hjelm - Fredrik Bergman
* Margaretha Krook - Blenda Bergman
* Irma Christenson - Ebba Bergman
* Sif Ruud - Beda Bergman
* Lena Endre - Frida Strandbergk's
* Ernst-Hugo Järegård - Professor Sundelius
* Hans Alfredson - Rev. Gransjö
* Anita Björk - Victoria de Baden

### Premis

1992 Festival Internacional de Cinema de Canes
* Palma d'Or per Bille August
* Premi a la interpretació femenina per Pernilla August

## Referències

* ↑ «Les millors intencions». esadir.cat.
* ↑ «The Best Intentions». The New York Times.

## Enllaços externs

* Cannes Arxivat 2006-03-14 a Wayback Machine.
# Hobson City

Hobson City és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 878 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hobson City tenia 878 habitants, 363 habitatges, i 242 famílies. La densitat de població era de 311 habitants/km².
Dels 363 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,2% hi vivien parelles casades, en un 35,3% dones solteres, i en un 33,1% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones hi havia 76 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.589 $ i la renda mediana per família de 20.368 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 8.992 $. Aproximadament el 30,7% de les famílies i el 30,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Les Elies (Mura)

Les Elies és una masia del terme municipal de Mura, a la comarca catalana del Bages.
Està situada a 612,1 metres d'altitud, a l'extrem oriental del terme, a prop i al nord-oest del lloc on es troben els termes municipals de Mura, Granera i Sant Llorenç Savall, al Serrat dels Tres Senyors. Queda en el vessant de ponent de la Carena de les Elies i de la carretera B-124, prop de la fita quilomètrica número 26. És al nord-est de les Solanes i al sud-est de les Refardes.
# Las heridas del viento

Las heridas del viento és una pel·lícula espanyola en blanc i negre del 2017 escrita i dirigida per Juan Carlos Rubio en base a l'obra de teatre del propi director, i protagonitzat pels mateixos actors en la que es mostren els clarobscurs de la condició humana. Fou rodada entre Madrid, San Lorenzo de El Escorial i el Puerto de Santa María, produïda per Bernabé Rico per a TalyCual amb el suport de la Comunitat de Madrid i la col·laboració de Canal Sur – RTVA. Es va presentar en la 14a edició del Festival de Cinema Europeu de Sevilla i en la 43a edició del Festival de Cinema Iberoamericà de Huelva.

## Sinopsi

El pare de David, un home fred i gris, ha mort i ara ha d'arreglar els papers de l'herència. Per sorpresa seva, entre els béns del seu pare troba unes cartes d'amor d'un altre home. Potser el seu pare tenia un aventura secreta? El jove decideix esbrinar la veritat i visitar a aquest amant desconegut.

## Repartiment

* Daniel Muriel - David
* Kiti Mánver - Juan

## Nominacions i premis
### XXVII Premis de la Unión de Actores

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu protagonista | Kiti Mánver | Nominat |

### LesGaiCineMad

| Categoria | Persona | Resultat |
| Premi del Jurat a la millor actriu | Kiti Mánver | Guanyadora |

## Referències

* ↑ ‘Las heridas del viento’, los claroscuros de la condición humana, el Cultural, 19 de gener de 2019
* ↑ ‘Las heridas del viento’ – estreno en cines 19 de enero, audiovisual451.com, 18 de gener de 2018
* ↑ Las heridas del viento a Fotogramas
* ↑ Feminismo, emoción y humor en los XXVII Premios de la Unión de Actores al web de l'AISGE
* ↑ “Las heridas del viento” se estrena en cines el próximo 19 de enero, Noroeste de Madrid, 9 de gener de 2018

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Le Pays

Le Pays (La Terra) és una òpera en tres actes de Guy Ropartz amb llibret de Charles Le Goffic, basat en el seu relat curt L'Islandaise. Va ser composta entre 1908 i 1910 i va ser estrenada el 1912 a Nancy. És un exemple important del renaixement cultural bretó de principis del segle xx.

## Referències

* ↑ Martín Bermúdez, 2015, p. 124.

## Bibliografia

* Martín Bermúdez, Santiago. El siglo de Jenůfa. Las óperas que cambiaron todo [1900 - 1950] (en castellà). Ediciones Cumbres, 2015. ISBN 978-84-943713-9-4.
# Le Pen

«Le Pen» té aquests significats:
Le Pen és un cognom bretó (que significa 'el cap', 'el cap' o 'la península').
* Família Le Pen, la família política de França sota el patriarca Jean-Marie Le Pen
** Jean-Marie Le Pen (nascut el 1928), polític francès, fundador del partit Front Nacional
** Marine Le Pen (nascuda l'any 1968), política francesa, filla de Jean-Marie i líder del partit Reagrupament Nacional
** Marion Maréchal-Le Pen (nascuda el 1989), política francesa, néta de Jean-Marie i neboda de Marine
* Maurice Jules-Marie Le Pen (1889-1919) dissenyador d'avions francès, dissenyador del Levy-Le Pen
* Ulrich Le Pen (nascut el 1974), jugador de futbol francès
# Hologymnosus rhodonotus

Hologymnosus rhodonotus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó fins a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i T. Yamakawa, 1988. A new species of the labrid fish of the genus Hologymnosus from the Western Pacific, with notes on H. longipes. Rev. Fr. Aquariol 15(1):25-30.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Las veredas de Saturno

Las veredas de Saturno (en francès Les Trottoirs de Saturne) és una pel·lícula coproducció de l'Argentina i França filmada en blanc i negre dirigida per Hugo Santiago Muchnick segons el seu propi guió escrit en col·laboració amb Juan José Saer i Jorge Semprún que es va estrenar el 20 d'abril de 1989 i que va tenir com a principals intèrprets a Rodolfo Mederos, Berangère Bonvoisin, Edgardo Lusi i Andrea Aronovich. Té el títol alternatiu de Les trottoirs de Saturne.

## Sinopsi

Fabian, un bandoneonista talentós, viu a l'exili a París després d'haver fugit de la repressió que s'estén a Amèrica Llatina. Ara només la música dona sentit a la seva existència. La seva germana Marta ve a unir-se a ell: tots dos planegen tornar al seu país.

## Repartiment

* Rodolfo Mederos : Fabian
* Bérangère Bonvoisin : Danielle
* Edgardo Lusi : Mario
* Philippe Clévenot : le commissaire
* Andrea Aronovitch : Marta
* Emmanuel Dechartre : Frank
* Sophie Loucachevsky : Dominique
* Diego Más Trelles
* Mónica Mórtola
* Juan Quirno
* Hugo Santiago
* Michel Brokovska
* Patrick Bonel
* Osvaldo Caló
* Tomás Gubitsch
* Catherine Jarret

## Crítiques

Com a El exilio de Gardel (Tangos), la pel·lícula canta l'angoixa de la condició d'exili. Amb tanta sensibilitat i sinceritat com Fernando Solanas, Hugo Santiago ens suggereix el patiment del desarrelament, el pes que pesa sobre els homes que viuen en “un país del no-res””

## Premis

El film va ser guardonat amb el Premi Cóndor de Plata al millor guió original de ficció per l'Asociación de Cronistas Cinematográficos de la Argentina el 1990.

## Referències

* ↑ Fabulaciones del exilio. Sobre Las veredas de Saturno, de Hugo Santiago PEor Laura Lattanzi]
* ↑ Michel Estève, Esprit, juliol 1986, p. 109
* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995) pág. 392. Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001. ISBN 950-05-0896-6.
* Jean-Louis Manceau, Cinéma 86, numéro 352, avril 1986, p. 2
* Paulo Antonio Paranagua, Positif, numéro 305-306, juillet 1986, p. 96
* Raphaël Bassan, La Saison cinématographique 86, octobre 1986, p. 122

## Enllaços externs

* Informació sobre Las veredas de Saturno' a cinenacional.com
* Las veredas de Saturno a Internet Archive