OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Formiguer gorja-rogenc

El formiguer gorja-rogenc (Gymnopithys rufigula) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae). Es troba al Brasil, Guaiana Francesa, Guyana, Surinam i Veneçuela. El seu hàbitat natural són els boscos de terra baixa humida subtropical o tropical.

## Taxonomia

Va ser descrit pel polímata francès Georges-Louis Leclerc, comte de Buffon el 1775 a la seva Histoire Naturelle des Oiseaux a partir d'un exemplar recollit a Cayenne, Guaiana Francesa. L'ocell també es va il·lustrar en una planxa pintada a mà gravada per François-Nicolas Martinet a les Planches Enluminées D'Histoire Naturelle que va ser produïda sota la supervisió d'Edme-Louis Daubenton per acompanyar el text de Buffon. Ni la llegenda de la placa ni la descripció de Buffon incloïen un nom científic, però el 1783 el naturalista holandès Pieter Boddaert va encunyar el nom binomi Turdus rufigula al seu catàleg de Planches Enluminées. L'ocell de gola vermella es troba ara en el gènere Gymnopithys. Va ser introduït per l'ornitòleg francès Charles Lucien Bonaparte el 1857 com a espècie tipus. El nom Gymnopithys combina el grec antic gumnos que significa "nu" o "nu" amb el nom del gènere de formiguers Pithys que va ser erigit per l'ornitòleg francès Louis Jean Pierre Vieillot el 1818. L'epítet específic rufigula combina les paraules llatines rufus "vermell" i gula "gola". Es reconeixen tres subespècies:
* Gymnopithys rufigula pallidus (Cherrie, 1909) - Sud de Veneçuela
* Gymnopithys rufigula pallidigula Phelps & Phelps Jr, 1947 - tepuis de l'extrem sud-oest de Veneçuela.
* Gymnopithys rufigula rufigula (Boddaert, 1783) - Est de Veneçuela, Guaianes i nord-est del Brasil

## Referències

* ↑ Buffon, Georges-Louis Leclerc de. «Le Merle Roux de Cayenne». A: Histoire Naturelle des Oiseaux (en francès). 6. París: De L'Imprimerie Royale, 1775, p. 105–106.
* ↑ Buffon, Georges-Louis Leclerc de. «Petit merle brun à gorge rousse de Cayenne». A: Planches Enluminées D'Histoire Naturelle. 7. París: De L'Imprimerie Royale, 1765–1783.
* ↑ Boddaert, Pieter. Table des Planches Enluminéez d'Histoire Naturelle, de M. d'Aubenton. Avec les denominations de M.M. de Buffon, Brisson, Edwards, Linnaeus et Latham, precédé d'une Notice des Principaux Ouvrages Zoologiques enluminées. Utrecht: Boddaert, 1783, p. 39, Plate 644 fig. 2.
* ↑ Bonaparte, Charles Lucien (en francès) Bulletin de la Société linnéenne de Normandie, 2, 1857, pàg. 29–40 [35].
* ↑ «Antbirds». World Bird List Version 8.1. International Ornithologists' Union. [Consulta: 16 març 2018].
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 182, 342. ISBN 978-1-4081-2501-4.
* ↑ «Antbirds». World Bird List Version 8.1. International Ornithologists' Union. [Consulta: 16 març 2018].
# Interdicció

* Aquest article tracta sobre el terme militar. Si cerqueu el terme general, vegeu «Prohibició».
La interdicció és un terme militar per a l'acte d'enrederrir, interrompre o destruir forces o subministraments enemics en el camí cap a l'àrea de batalla. Sovint es fa una distinció entre interdicció estratègica i tàctica. El primer fa referència a les operacions els efectes de les quals són amplis i a llarg termini; Les operacions tàctiques estan dissenyades per afectar els esdeveniments ràpidament i en una àrea localitzada.

## Espionatge
### Estats Units

El terme interdicció també és utilitzat per la NSA quan un enviament d'electrònica és interceptat en secret per una agència d'intel·ligència (nacional o estrangera) amb el propòsit d'implantar errors abans que arribin al seu destí. Segons el Der Spiegel, el grup TAO de la NSA és capaç de desviar els lliuraments d'enviaments als seus propis "tallers secrets" mitjançant un mètode anomenat interdicció, on els agents carreguen programari maliciós a l'electrònica o instal·len maquinari maliciós que pot donar accés remot a les agències d'intel·ligència dels EUA. L'informe també indica que la NSA, en col·laboració amb la CIA i l'FBI, intercepta de manera rutinària i secreta els enviaments d'ordinadors portàtils o altres accessoris informàtics, com ara cables de monitor o teclat d'ordinador amb errors de transmissors sense fil ocults integrats per escoltar vídeos i registre de tecles.

### Xina

El juliol de 2014 es va informar que es van trobar escàners d'imatges d'enviament de mà fabricats a la Xina amb programari maliciós preinstal·lat i armat capaç d'exfiltrar dades de CRM i dades financeres. Aquests escàners són del tipus que utilitzen molts minoristes i magatzems dels Estats Units, així com serveis de lliurament com ara United Parcel Service i FedEx. Les dades escanejades es van copiar i es van enviar a una connexió de comandament i control integral (CnC) establerta a una botnet xinesa que es va acabar a l'escola professional de Shandong Lanxiang situada a la Xina.

## Referències

* ↑ John Pike. «Air Interdiction--Focus For The Future». globalsecurity.org.
* ↑ https://fas.org/irp/doddir/dod/jp3_03.pdf Plantilla:Bare URL PDF
* ↑ ((SPIEGEL ONLINE, Hamburg, Germany)). «Catalog Reveals NSA Has Back Doors for Numerous Devices». SPIEGEL ONLINE, 29-12-2013.
* ↑ Tom's Guide. «China-Made Handheld Barcode Scanners Ship with Spyware», 15-07-2014.
* ↑ Supply Chain 24/7. «Malware Hidden In Chinese Inventory Scanners Targeting Logistics and Shipping Companies - Supply Chain 24/7», 10-07-2014.
# Emperadriu Zhang (Liu Shan, anterior)

L'emperadriu Zhang (morta el 237 EC), nom personal desconegut, formalment coneguda com l'emperadriu Jing'ai (敬哀皇后; literalment: «la Respectuosa i Lamentable Emperadriu») va ser una emperadriu de l'estat de Shu Han durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa.
Era filla de Zhang Fei i la seva esposa Xiahou. Va ser la primera esposa de Liu Shan, el segon emperador de Shu Han. Es va casar amb Liu Shan l'any 221, després que el pare de Liu Shan, Liu Bei, es va proclamar a si mateix emperador de Han. Com Liu Shan era el príncep hereu, a ella se li va atorgar el títol de princesa hereva. Va perdre el seu pare durant eixe mateix any, assassinat per un dels seus subordinats just quan estava a punt d'unir-se a Liu Bei en la campanya contra Wu Oriental per venjar el seu germà de jurament, Guan Yu. Quan Liu Bei va transir el 223, Liu Shan va esdevenir l'emperador i va crear Jing'ai com emperadriu.
L'emperadriu Zhang sembla que no va tenir cap fill. Va morir l'any 237.

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
| Precedit per: Emperadriu Wu | Emperadriu de Shu Han 223–237 | Succeït per: Emperadriu Zhang (posterior) |
# Hem caminat damunt la Lluna

Hem caminat damunt la Lluna (en francès:On a marché sur la Lune), també anomenat Hem trepitjat la Lluna és el dissetè còmic de Les aventures de Tintín. Publicat per fascicles entre 1952 i 1953 va aparèixer en forma d'àlbum el 1954. És la continuació de l'àlbum Objectiu: la Lluna.
La història continua en el punt on queda l'àlbum anterior: després del llançament reeixit del coet s'intenta contactar amb els tripulants. No obstant això, hi ha una sorpresa, els Dupond i Dupont s'han confós d'hora i es troben a bord.
Després d'un viatge amb alguns sobresalts, allunitzen a la Lluna, en el cràter Hiparc, on munten l'equip i comencen les investigacions i exploració del terreny amb alguna anècdota, com quan troben gel en una cova. En una de les expedicions en què queden en el coet Tintín i l'enginyer Wolff, entra en acció el coronel Jorgen, conspirador de Bordúria, per apoderar-se del coet i abandonar els expedicionaris en el satèl·lit.
Tintín aconsegueix frustrar el cop però es veuen forçats a tornar a la terra a causa de les insuficients reserves d'oxigen per a la tripulació. Després d'un nou intent dels conspiradors per a apoderar-se del coet, Jorgen mor en disparar-se la seva arma mentre forceja amb Wolff, qui intentava evitar que el coronel matés a la resta de la tripulació. Més tard, el mateix Wolff sacrifica la seva vida llançant-se a l'espai, perquè els altres tinguin prou aire. El coet es dirigeix a la terra amb oxigen insuficient, però al final aconsegueixen arribar tots a la Terra sans i estalvis.
Va ser publicat per primer cop en català el 1968 per Editorial Joventut. El 2001 va ser publicat per Casterman com "Hem trepitjat la Lluna". El novembre de 2020 va ser traduït al mallorquí, l'aranès i l'aragonès.

## Rerefències

* 1 2 «Tintin». Catàleg de Còmics en Català. Arxivat de l'original el 28 de gener 2020. [Consulta: 1r gener 2021].
* ↑ «Segones novetats de novembre de Zephyrum/Trilita: "Hem caminat damunt la Lluna" en mallorquí, aranès i aragonès». Comicat, 30-11-2020. [Consulta: 1r gener 2021].

## Enllaços externs

* Hem caminat damunt la Lluna al Racó del Tintinòleg
* Hem caminat damunt la Lluna al lloc web oficial de Tintin (anglès)
# Halteri

Els halteris són estructures claviformes (en forma de maça) que posseeixen les mosques veritables (dípters). Els halteris són les ales posteriors modificades. Aquestes estructures contenen els òrgans cordotonals, que són senzills òrgans posicionals que indiquen a l'animal seva posició espacial. En el cas dels mosquits, als halteris se'ls sol denominar balancins.

## Referències

* ↑ halteri a Optimot
# Oswaldo Gogliano

Oswaldo Gogliano (São Paulo, 6 de juny de 1910 - Rio de Janeiro, 24 de juny de 1962) fou un compositor i director d'orquestra brasiler.

## Biografia

Oswaldo Gogliano més conegut com a Vadico, fou un compositor molt estimat. Vadico va col·laborar molt sovint amb el sambista carioca, Noel Rosa. Visqué durant 15 anys als Estats Units, on aconseguí la ciutadania estatudinenca i estudià amb el mestre Mario Castelnuovo-Tedesco.
Començà estudiar música als 16 anys, després tocà el piano professionalment, època en què guanyà un concurs anomenat Això mateix és el que vull. El 1929, Arranjei Outra fou gravada per Francisco Alves i Deixei de Ser Otario fou inclosa en la banda sonora del film Acabaram-se os Otários.
Vadico va conèixer en Noel Rosa el 1932, en els estudis de gravació Odeon, i immediatament posà lletra a "Feitio de Oração", seguida de col·laboracions notables com "Feitiço da Vila", "Pra que Mentir", "Conversa de Botequim", "Cem Mil Réis", "Provei", "Tarzã, o Filho do Alfaiate", "Mais um Samba Popular", "Quantos Beijos" e "Só Pode Ser Você".
Amb Marino Pinto, Vadico va compondre èxits com "Prece" i "Súplica". També col·laborà amb Vinicius de Moraes a "Sempre a Esperar".
El 1939 anà als Estats Units a presentar-se amb l'orquestra de Romeu Silva en l'Exposició Internacional Mundial de Nova York. L'any següent, tornà a establir-se a Nord-amèrica a l'Estat de Califòrnia on i romandre durant vuit anys. Allà i enregistrà la música del film "Uma Noite no Rio", amb la famosa artista luso-brasilera Carmen Miranda, a partir d'aquí, actua com a pianista de la cantant en el «Bando da Lua».
A petició d'Universal Pictures, compongué "Ioiô" que acabà sent un tema per un altre film. Convidat per Walt Disney posà música 1943 per dibuixos animats "Saludos, Amigos", que representava el lloro] carioca com a símbol de Brasil.
El 1949 corregué Europa i Amèrica dirigint l'orquestra de la Companyia de Balls de Katherine Dunham. A Broadway també va dirigir aquest conjunt amb molt d'èxit.
Tornà al Brasil el 1956, i començà a treballar com a director musical de «TV Rio». El 1962 quan s'estava preparant per un assaig amb l'orquestra de l'Estudi Columbia, sofrí un atac de cor i morí sobtadament.

## Referències

* ↑ «Biografia de Oswaldo Goglisno» (en portuguès brasiler). [Consulta: 13 febrer 2022].
* 1 2 «Vadico» (en portuguès brasiler). [Consulta: 13 febrer 2022].
* 1 2 3 4 Cultural, Instituto Itaú. «Vadico» (en portuguès). [Consulta: 13 febrer 2022].
# Format

«Format» té aquests significats:
* Arts visuals:
** Format (arts visuals), dimensions, proporcions i presentació d'una obra gràfica
** Format de pel·lícula, format dels negatius en fotografia i cinema
* Tecnologia:
** Mida de paper, dimensió i propietats d'un paper, quadern, llibre...
** Format (informàtica)
** Format (preservació digital)
* Química: Format (química), anió derivat de l'àcid fòrmic
Viccionari
# Beneharnum

Beneharnum era una ciutat esmentada a l'Itinerari d'Antoní, propera a Dacs o Dax (Aquae Tarbellicae) i a la via cap a Tolosa a través d'Aquae Convenarum. També estava comunicada amb Cesaragusta. És probablement alguna vila propera a Ortè. Fou probablement l'origen del nom Bearn. És l'actual Lescar.
La ciutat encara existia al segle vi i era seu d'un bisbat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Dictionary of Greek and Roman Geography (1854), BENEHARNUM». [Consulta: 18 desembre 2020].
# Champignol-lez-Mondeville

Champignol-lez-Mondeville és un municipi francès, situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2018 tenia 268 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 339 habitants en 140 famílies. El 2007 hi havia 200 habitatges, 140 eren l'habitatge principal de la família, 29 eren segones residències i 31 estaven desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 191 persones, del quals 147 eren actives. Hi havia una empresa extractiva, una empresa alimentària, una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 4 empreses de construcció, una empresa de comerç i reparació d'automòbils, una empresa d'hostatgeria i restauració, una immobiliària i una empresa de serveis.
El 2009 hi havia un paleta, tres fusteries i un restaurant. L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una carnisseria. hi havia 41 explotacions agrícoles que conreaven un total de 1.378 hectàrees. El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Gulf Hills

Gulf Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 5.900 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gulf Hills tenia 5.900 habitants, 2.199 habitatges, i 1.662 famílies. La densitat de població era de 300,5 habitants per km².
Dels 2.199 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 18,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.250 $ i la renda mediana per família de 54.418 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.243 $ mentre que les dones 23.377 $. La renda per capita de la població era de 21.759 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gulf Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gulf Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oswaldo Guayasamín

Oswaldo Guayasamín (Quito, 6 de juliol de 1919 - Baltimore, 10 de març de 1999) fou un pintor, escultor i muralista equatorià, considerat un dels grans representants de l'indigenisme americà.
Nascut a Quito de pare indígena i mare mestissa, Guayasamín sempre proclamà amb orgull els seus orígens, fet que es reflecteix contínuament a la seva pintura, habitualment d'una forta càrrega social. Les representacions de Guayasamín capturen sempre situacions d'opressió política, racisme, pobresa i explotació. Durant la seva vida sempre lluità per al reconeixement del pobles indígenes d'Amèrica Llatina. La UNESCO li concedí un premi en reconeixement de «tota una vida de treball per a la pau».
Es graduà a l'escola d'arts de Quito com a pintor i escultor. La seva primera exposició es produí el 1942. El 1948 guanyà el primer premi del Salón Nacional de Acuarelistas y Dibujantes de l'Equador i el 1955 guanyà el primer premi de la III Biennal d'Art Hispanoamericà de Barcelona, amb la seva obra El ataúd blanco. El 1957 fou nomenat el millor pintor sud-americà a la IV Biennal d'Art de São Paulo. A Quito, a part del museu instal·lat a la seva antiga casa, Guayasamín projectà i construí un museu dedicat a l'ésser humà, anomenat La Capilla del Hombre, inspirat en l'estil arquitectònic inca i que mostra els seus quadres de més gran format dedicats a retratar diferents aspectes de l'home.

## Bibliografia

* Adoum, Jorge Enrique Guayasamín: el hombre, la obra, la crítica. (castellà)
# Una dona captiva

Una dona captiva (originalment en hongarès: Egy nő fogságban) és un documental hongarès del 2017 dirigit per Bernadett Tuza-Ritter sobre una dona que es manté com a esclava domèstica a Europa. Va ser el primer llargmetratge documental hongarès que va competir al Festival de Cinema de Sundance.
La pel·lícula segueix la Marish, una dona de 52 anys a Hongria que viu una situació d'esclavitud moderna i decideix escapar de l'opressió per tal de tornar a ser lliure.
Una dona captiva es va estrenar al Concurs Internacional de Llargmetratges del Festival Internacional de Cinema Documental d'Amsterdam el 19 de novembre de 2017. Més tard va competir a Sundance, on va ser nominada al Gran Premi del Jurat, i va guanyar el premi al millor documental del Festival Internacional de Cinema d'Atenes. La pel·lícula va ser una de les cinc nominades al Premi del Cinema Europeu al millor documental de 2018. El 22 de novembre de 2021 es va estrenar el doblatge en català al programa 60 minuts del 33.

## Referències

* ↑ «A Woman Captured flying to SUNDANCE in 2018 - dok.incubator», 15-12-2017. Arxivat de l'original el 2018-03-11. [Consulta: 26 octubre 2018].
* ↑ «EXCLUSIVE: IDFA Feature-Length Competition entry A Woman Captured reveals trailer».
* ↑ «"Modern-Day Slavery is Happening in our Neighborhood….": Bernadett Tuza-Ritter on her Sundance Debut Feature, A Woman Captured | Filmmaker Magazine», 19-01-2018.
* ↑ «A Woman Captured».
* ↑ «European Film Awards 2018 Nominees | the Film Magazine», 12-11-2018.
* ↑ «'Una dona captiva' describe la nueva esclavitud del siglo XXI en '60 minuts'». Segre, 22-11-2021.

## Enllaços externs

* Phillips, Charlie. «A Woman Captured review – brave and up-close story of modern slavery». The Guardian, 09-06-2018.
* July, Beandrea. «Sundance 2018 Women Directors: Meet Bernadett Tuza-Ritter— "A Woman Captured"». Women and Hollywood. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Federal de caputxa groga

El federal de caputxa groga (Chrysomus icterocephalus) és un ocell de la família dels ictèrids (Icteridae).

## Hàbitat i distribució

Habita marjals i herba humida de les terres baixes del nord, est i centre de Colòmbia, nord de Veneçuela, Trinitat, Guaianes, nord-est del Perú i Brasil amazònic

## Referències

* ↑ «Federal de caputxa groga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Benegiles

Benegiles és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Aspariegos, al sud amb Molacillos, al sud-est amb Gallegos del Pan, i a l'oest amb Torres del Carrizal.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 452 | 446 | 410 | 399 |
# Empetrichthys

Empetrichthys és un gènere de peixos pertanyent a la família dels goodèids que es troba a Nord-amèrica: els Estats Units.

## Taxonomia

* Empetrichthys latos (Miller, 1948)
** Empetrichthys latos concavus (Miller, 1948)
** Empetrichthys latos latos (Miller, 1948)
** Empetrichthys latos pahrump (Miller, 1948)
* Empetrichthys merriami (Gilbert, 1893) †

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Miller, R. R., 1948. The cyprinodont fishes of the Death Valley system of eastern California and southwestern Nevada. Miscellaneous Publications, Museum of Zoology, University of Michigan Núm. 68: 1-155, Pl. 1-15.
* ↑ Gilbert, C. H., 1893. Report on the fishes of the Death Valley expedition collected in southern California and Nevada in 1891, with descriptions of new species. U. S. Dept. of Agriculture. North American Fauna Núm. 7: 229-234, Pls. 5-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Cheilinus

Cheilinus és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Cheilinus abudjubbe (Rüppell, 1835)
* Cheilinus arenatus (Valenciennes, 1840)
* Cheilinus aurantiacus (Castelnau, 1872)
* Cheilinus bimaculatus (Valenciennes, 1840)
* Cheilinus celebicus (Bleeker, 1853)
* Cheilinus chlorourus (Bloch, 1791)
* Cheilinus coccineus (Rüppell, 1828)
* Cheilinus digramma (Lacépède, 1801)
* Cheilinus fasciatus (Bloch, 1791)
* Cheilinus hexataenia (Bleeker, 1857)
* Cheilinus lacrymans (Valenciennes, 1840)
* Cheilinus lunulatus (Forsskål, 1775)
* Cheilinus mentalis (Rüppell, 1828)
* Cheilinus nigropinnatus (Seale, 1901)
* Cheilinus notophthalmus (Bleeker, 1853)
* Cheilinus orientalis (Günther, 1862)
* Cheilinus oxycephalus (Bleeker, 1853)
* Cheilinus oxyrhynchus (Bleeker, 1862)
* Cheilinus radiatus (Valenciennes, 1840)
* Cheilinus rhodochrous (Günther, 1867)
* Cheilinus roseus (Valenciennes, 1840)
* Cheilinus trilobatus (Lacépède, 1801)
* Cheilinus undulatus (Rüppell, 1835)
* Cheilinus unifasciatus (Streets, 1877)

## Referències

* ↑ Sepkoski, Jack «A compendium of fossil marine animal genera». Bulletins of American Paleontology, 364, 2002, p.560. Arxivat de l'original el 2012-05-10 [Consulta: 28 octubre 2008]. Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ NCBI (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Hyla intermedia

Hyla intermedia és una espècie de granota que es troba a Itàlia, Eslovènia, Suïssa i, possiblement també, a San Marino i el Vaticà.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Andreone, F., Schmidt, B. & Vogrin, M. 2004. Hyla intermedia. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Hazal Kaya

Hazal Kaya (Istanbul, Turquia, 1 d'octubre de 1990) és una actriu turca de sèries de TV i cinema.

## Referències

* ↑ «Hazal Kaya ekranlardan uzak durmaya karar verdi» (en turc). [Consulta: 24 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Hazal Kaya a IMDb
* Lloc web oficial
* Imatges de Hazal Kaya