OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Ocaña Pérez

Jordi Ocaña Pérez (Santa Cruz de Tenerife, 17 d'octubre de 1978) és un exfutbolista professional canari, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera a modestos equips de les Illes: Tacuense, Icodense, Orotava o Realejos, fins que a la campanya 96/97 és fitxat pel CD Tenerife per actuar en el seu filial, amb el qual queda subcampió del seu grap de 3a Divisió.
La 97/98 debuta a Segona B a les files del Gáldar, per retornar de nou al Tenerife dos anys després. En principi se l'enquadra de nou a l'equip B, però el seu bon fer possibiliten l'ascens al primer equip, en aquell any a Segona Divisió, on jugaria 17 partits.
La 00/01 és cedit al Racing de Ferrol. Eixa temporada, el CD Tenerife puja a primera divisió, per la qual cosa, quan el migcampista retorna de Galícia, es troba amb l'entitat a la màxima categoria. El seu bon rendiment a Ferrol (37 partits) fan que tinga lloc amb els canaris.
La temporada 01/02, doncs, juga la seua única campanya a primera divisió. Disputa 15 partits i marca dos gols. Els tinerfenys descendeixen, i Jordi Ocaña els acompanya una temporada més a la categoria d'argent.
A partir del 2003, la carrera del migcampista continua per equips de Segona B i Tercera: primer retorna al Racing de Ferrol, on qualla una bona temporada amb la qual els gallecs estan a punt de pujar a Segona. La 04/05 al Cartagena, equip en el qual jugaria 32 partits. Retorna a les Canàries el 2005 per militar al San Isidro, on romandria mitja temporada abans d'incorporar-s'hi al Tenerife Sur Ibarra, ja de 3a Divisió. Es retiraria a l'estiu del 2008 després de jugar al CD Vera.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Jordi Nicolau i Morlà

Jordi Nicolau i Morlà (Vilafranca de Bonany, 1 de novembre de 1937 - 9 de novembre de 1991) va ser un ciclista mallorquí que va ser professional entre 1961 i 1963. El 1959, va participar en els Jocs del Mediterrani de Beirut. Va morir el 1991, degut a un accident de trànsit.
Era el germà gran del cantant Tomeu Penya.

## Palmarès

* 1961
** 2n a la Volta a Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1962. 38è de la classificació general
* 1963. 58è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a Ciclistas de Mallorca
# Josep Quevedo

Josep Quevedo (València, 1807 - València ?, 1875) fou un religiós, historiador, teòleg, professor, i bibliotecari valencià.
Formant part de l'Orde dels Jerònims, el 1925 professà al Monestir d'El Escorial, d'on fou mestre de cerimònies, professor de grec i segon bibliotecari. Fou també confessor de Ferran VII d'Espanya. Després de les desamortitzacions espanyoles de 1835 continuà al servei d'El Escorial, d'on Isabel II d'Espanya el 1847 el nomenà primer bibliotecari, càrrec que ocupà fins a 1852. Després fou canonge i professor del seminari de Badajoz des del 1852, on exercí de rector i catedràtic d'Història i Disciplina Eclesiàstica. Exercí d'arxipreste d'Astorga i ardiaca de la Catedral de València (1867). A més, fou acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de la Història, membre honorari de la Biblioteca Imperial de Sant Petersburg i oficial de la Junta Directiva d'Arxius del Ministeri de Gràcia i Justícia. Traduí del llatí El movimiento de España o sea historia ... de las Comunidades de Castilla de Juan Maldonado (1840), i és autor de diversos treballs sobre El Escorial (1849-59) i d'un catàleg dels seus manuscrits, inèdit.

## Referències

* ↑ «Josep Quevedo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ Madrid, Ignacio de «José Quevedo». Reial Acadèmia de la Història [Consulta: 17 setembre 2022].
# Josep Quintana i Caralt

Josep Quintana i Caralt (Sant Boi de Llobregat, 1972) és publicista, gestor cultural i polític català.
Llicenciat en publicitat per la Universitat de Barcelona i màster en recerca en humanitats per la Universitat de Girona. Fou director del Festival Zoomvi. És director del Festival de música de butxaca ELMINI d'Olot. És regidor de l'Ajuntament d'Olot i conseller del Consell Comarcal de la Garrotxa d'Esquerra Republicana de Catalunya. Va ser escollit senador a les eleccions generals espanyoles de 2019 al Senat per Esquerra Republicana de Catalunya - Sobiranistes.
El 2023 es presenta com a Alcaldable d'Olot a les eleccions municipals espanyoles de 2023.

## Referències

* ↑ «Josep Quintana». Ajuntament d'Olot. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ «Quintana Caralt, José». Composición del Senado. Senado.es. [Consulta: 17 octubre 2021].
* ↑ Redacció. «Josep Quintana, cap de llista d'ERC a Olot - 10 oct 2022». [Consulta: 24 febrer 2023].
# John Allen Paulos

John Allen Paulos (4 de juliol de 1945) és un professor de matemàtiques i escriptor nord-americà conegut principalment pels seus assajos divulgatius sobre les matemàtiques i la seva implicació en la societat.
Paulos es va criar a Chicago i Milwaukee i va obtenir un doctorat en matemàtiques per la Universitat de Wisconsin. Actualment exerceix com a professor a la Universitat Temple de Filadèlfia. El seu treball acadèmic se centra en la lògica matemàtica i teoria de la probabilitat.
És col·laborador en diversos mitjans de comunicació, fins i tot ha exercit com a professor adjunt a l'Escola de periodisme de la Universitat de Colúmbia. També ha pronunciat nombroses conferències i ha rebut premis per la seva tasca divulgativa.

## Obres per ordre cronològic

Data de publicació de la primera edició traduïda al castellà.
* 1988: Penso pertant ric.
* 1990: L'home anumèric.
* 1993: Més enllà dels nombres.
* 1996: Un matemàtic llegeix el diari.
* 1999: Hi havia una vegada un nombre.
* 2004: Un matemàtic inverteix en borsa.
* 2007: Elogi de la irreligió.

## Treball com a columnista

* Diari Daily News de Filadèlfia, durant dos anys.
* Columna Who's Counting d'Abcnews.com.

## Premis

* 2003: Premi per la promoció del coneixement públic de la ciència i tecnologia de l'Associació Americana per a l'Avanç de la Ciència, AAAS en les seves sigles en anglès.

## Enllaços externs

* John Allen Paulos - Lloc web oficial
# José Fernando de Almansa Moreno-Barreda

José Fernando de Almansa Moreno-Barreda, X vescomte del Castell d'Almansa (Granada, 4 d'octubre de 1948) és un diplomàtic espanyol.
Fill de Fernando de Almansa i Valverde, IX vescomte del Castell d'Almansa, i Francisca Moreno Barreda i Agrela. El 1979, després de la mort del seu pare, va heretar el vescomtat.
Va estudiar Dret a la Universitat de Deusto. Va ingressar a la carrera diplomàtica el 1974, estant destinat a Brussel·les, Mèxic i Moscou. Va ser cap de la Casa del Rei Joan Carles I d'Espanya (1993-2002), a instàncies del seu amic Mario Conde, en relleu de Sabino Fernández Campo. El 24 de juny de 2002, el rei li va concedir la Grandesa d'Espanya, i posteriorment, va rebre també la Gran Creu de l'Ordre de Carles III. Actualment és conseller personal de Joan Carles I d'Espanya i membre de diversos consells d'administració d'empreses com ara Telefónica, BBVA Bancomer i del Patronat dels Premis Princesa d'Astúries.
# José Fernández

José Fernández és el nom dels següents personatges:
* José Fernández Sánchez (Sada, 1928), futbolista espanyol de la dècada de 1950
* José Fernández Torres (Almeria, 1958), guitarrista
* José Fernández de Velasco y Sforza (Madrid, 1910 – 1986), aristòcrata i historiador espanyol
* José Fernández de Villa-Abrille Calivara (Madrid, 1878 - 1946), general espanyol
* José Antonio Fernández, diversos personatges
* José Antonio Fernández Vega (Llanes, 1891 - Màlaga, 1942), metge i polític asturià, Governador Civil de la província de Màlaga
* José Baldomero Fernández Calviño (Narón, província de la Corunya, 1936), sociòleg i senador gallec
* José Carlos Fernández Vázquez (Minas de Riotinto, 1987), futbolista andalús que ocupa la posició de migcampista
* José Ignacio Fernández Iglesias (Madrid, 1990), futbolista madrileny format al Real Madrid CF
* José Ignacio Fernández Palacios (Foz, 1967), futbolista gallec que jugava de defensa
* José Jaime Fernández Campello, empresari i polític valencià, diputat en la primera legislatura de les Corts Valencianes
* José Luis Fernández, diversos personatges
* José Luis Fernández (escultor) (Oviedo, 1943), escultor espanyol d'estil escultòric evolutiu
* José Luís Fernández García (Portugalete, 1954), Gran Mestre d'escacs basc
* José Luis Fernández Manzanedo (Burgos, 1956), porter de futbol
* José Luis Fernández Martínez (Chiclana de la Frontera, 1966), futbolista andalús que ocupava la posició de defensa
* José Luis Fernández Prieto (Bilbao, 1963), futbolista basc que ocupava la posició de defensa
* José M. Fernández de Velasco (? - Reus, 1940), alcalde de Reus i gerent d'una important casa de vins de Reus
* José María Fernández-Ladreda y Menéndez-Valdés (Oviedo, 1885 - Bobes, Siero, 1954), militar i comte consort de San Pedro
* José María Fernández de la Hoz Gómez (Madrid, 1812 - 1887), jurista i ministre espanyol
* José María Fernández del Río
* José Miguel Fernández Cabrera (Santa Cruz de Tenerife, 1965), futbolista canari que ocupava la posició de migcampista
* José Ramón Fernández y Martínez
# Jonquera

«Jonquera» té aquests significats:
* Jonquera o jonc, planta de l'ordre dels poals present a zones humides
* Jonquera o canyissar, lloc poblat de joncs o altres canyes
* La Jonquera, municipi de la comarca de l'Alt Empordà
* La Jonquera (Amer), masia d'Amer (Selva)
* Carrer de la Jonquera (Figueres), carrer a la ciutat de Figueres (Alt Empordà)
* Unió Esportiva La Jonquera, club de futbol del poble de la Jonquera, a l'Alt Empordà
# Juan Mari Bras

Juan Mari Brás (Mayagüez, 2 de desembre de 1927 - San Juan, 10 de setembre de 2010) fou un poeta i polític porto-riqueny defensor de la independencia de Puerto Rico i fundador del Partit Socialista Porto-riqueny (PSP).
El 25 d'octubre de 2006 es va convertir en la primera persona a rebre la ciutadania portoriquenya, certificat expedit pel Departament de Estat de Puerto Rico.
Juan Mari Brás va néixer a Mayagüez, Puerto Rico, fill de Santiago Mari Ramos i Mercedes Brás Graña. En 1945, quan tenia 18 anys, va fundar un moviment a favor de la independència a la seva escola secundària, a Mayagüez. També fou el fundador i director del primer programa de ràdio a favor de la independència política Grito de la Patria.
El 1944, es va matricular a la Universitat de Puerto Rico d'on va ser expulsat per la seva participació en actes considerats subversius, com passejar-se amb la bandera de Puerto Rico durant una manifestació. Es va veure obligat a acabar els seus estudis als Estats Units, on es va graduar en dret a la American University. El 1946 fou membre fundador del Partit Independentista Porto-riqueny juntament amb Gilberto Concepción de Gracia.
El 1976 el seu fill Santiago Mari Pesquera fou assassinat mentre feia campanya pel seu pare. Les investigacions policials mai van portar a aclarir el crim, que fou considerat com un acte de represàlia política contra Mari Bras. Malgrat això va continuar la seva causa i protesta contra la dependència nord-americana.
El 1994, Juan Mari Brás va decidir renunciar a la ciutadania nord-americana per posar a prova les lleis. Es trobava llavors a Veneçuela i va ser deportat a Puerto Rico i jutjat, però, anys després, el 26 d'octubre de 2006, el Departament d'Estat de Puerto Rico li va lliurar un document pel qual se li donava la nacionalitat porto-riquenya. Juan Mari Bras va ser el primer ciutadà a rebre la nacionalitat porto-riquenya, un acte sense precedents que encara avui és motiu de debat.

## Referències

* ↑ Hevesi, Dennis «Juan Mari Brás, Voice for Separate Puerto Rico, Dies at 82». The New York Times, 11-09-2010 [Consulta: 31 desembre 2015].
* 1 2 3 4 Celis, Barbara «Juan Mari Bras, líder independentista». El País, 16-09-2010 [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ «Fallece el líder izquierdista puertorriqueño Juan Mari Brás por cáncer de pulmón». El Mundo, 10-09-2010 [Consulta: 31 desembre 2015].
* ↑ «97 DTS 135: Ramírez de Ferrer v. Mari Brás». Puerto Rico Supreme Court. Miriam J. Ramirez de Ferrer vs. Juan Mari Brás, 18-11-1997 [Consulta: 31 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Article a Mayagüez sabe a Mango de Carla Minet. "Protegen el legado de Don Juan Mari Bras." (castellà)
* Fundació Juan Mari Brás
# Juanita (cràter)

Juanita és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 19,3 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim castellà, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Juanita». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Joaquín Fernández

Joaquín Fernández és el nom dels següents personatges:
* Joaquín Manuel Fernández Cruzado (Jerez de la Frontera, 1781 - Cadis, 1856), pintor precursor del romanticisme
* Joaquín Fernández Prida
* Joaquín Fernández Santomé (Vigo, 1933 - 1988), futbolista i gerent esportiu
# Joaquín Ezquerra del Bayo

Joaquín Ezquerra del Bayo (Ferrol, 11 de setembre 1793 - Tudela, província de Navarra, 14 d'agost de 1859) va ser un enginyer espanyol. Va ser un dels membres fundadors de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals. Membre d'una família afrancesada, després de la guerra del francès marxà cap a França. De 1830 a 1835 va viure a Saxònia i el 1833 va assistir al Congrés de Breslau.
Joaquín Ezquerra del Bayo va ser Inspector general del Cos d'Enginyers de Mines, professor de Conreu de Mines i de Mecànica Aplicada a l'Escola Especial del mateix cos a més de membre de diverses societats científiques i autor d'obres i de treballs industrials importants com les que van porta aigua a Madrid a través dels rius Lozoya i Guadalix.

## Obres

* Ezquerra del Bayo, Joaquín. Elementos de laboreo de minas (en castellà). Santiago: Imprenta de los Tribunales, 1839.
* Lyell, Charles; Ezquerra del Bayo, Joaquín. Elementos de geología (en castellà). Madrid: Imprenta de Don Antonio Yenes, 1847. «Primera traducció al castellà de l'obra de Lyell»
* Ezquerra del Bayo, Joaquín. Memorias sobre las minas nacionales de Rio-Tinto (en castellà). Santiago: Imprenta de la viuda de Don Antonio Yenes, 1852.

## Referències

* ↑ «RELACIÓN DE ACADÉMICOS DESDE EL AÑO 1847 HASTA EL 2003» (en castellà). REAL ACADEMIA DE CIENCIAS EXACTAS, FÍSICAS Y NATURALES. [Consulta: 18 abril 2013].
# Jumilla (vi)

Jumilla és una denominació d'origen espanyola creada el 1961. Els seus nivells de producció de raïm varien entre els cinquanta i els setanta milions de quilos per any, i uns volums d'elaboració de vins d'aproximadament quaranta milions de litres per campanya.

## Zona de producció

La D.O. Jumilla abasta sis municipis d'Albacete (Albatana, Fuente-Álamo, Hellín, Montealegre del Castillo, Ontur i Tobarra) i un de murcià, Jumella, que és seu del Consell Regulador de la Denominació d'Origen de Jumella.
La superfície total de la D.O. és de 42.000 hectàrees de vinyer, on Jumella acapara la major extensió, amb 22.000 hectàrees. La gran majoria de ceps de raïms negres. Hi ha unes 47 cellers adscrits a aquesta Denominació.
En general, els sòls tenen un elevat nivell de calç i són pobres en matèria orgànica però posseeixen una gran capacitat de retenció de l'aigua i una permeabilitat mitjana.

## Varietats de Raïm

El marc geogràfic de la zona fan a aquestes terres ideals per al cultiu del raïm més important de la D.O.: el raïm monastrell a partir de la qual s'obtenen negres de color robí intens, amb tons violetes, abundants aromes fruiteres, franc en nas, càlids en boca, amb una graduació mitjana d'entre 12 i 14 graus, se'n redueix l'oxidació per a obtenir uns bons vins joves, criançes o reserves.
Altres varietats són la garnatxa, la garnatxa tintera i l'ull de llebre, utilitzada per fabricar rosats, color vermell cirera, amb aromes fruiteres molt vius, plens i frescs en la boca. Recentment també s'han admès les varietats cabernet sauvignon i tempranillo.
Els vins blancs s'elaboren a partir de les varietats forcallat, pedro ximenes o macabeu, amel qué s'obté uns vins de color daurat, amb aromes vives, fruiteres i fragants, equilibrats en boca i rodons.

## Vegeu també

* Vins d'Espanya

## Enllaços externs

* «Consejo Regulador de la Denominación de Origen Jumilla».
* «www.muchosvinos.com». web distribuïdor la D.O.P. Jumilla
# Josep Ribera

Josep Ribera és el nom dels següents personatges:
* Josep de Ribera, (Xàtiva, 1591 - Nàpols, 1652), pintor dit lo Spagnoletto
* Josep Ribera i Cornellà (Gironella, 1969), campió ciclista i motociclista
* Josep Ribera i Miró (La Plana, 1839 - Barcelona, 1921), compositor de sarsueles
* Josep Ribera i Pinyol (Sabadell, 1933 - Santa Pau, 2017), cooperador internacional, director del CIDOB (1973-2008)
* Josep Ribera i Sans (Tivissa, 1852 - Madrid, 1912), cirurgià
* Josep Ribera Milán (Sant Julià de Ramis, 26 de gener de 1937), pianista
# Jéssica Silva

Jéssica Silva (Vila Nova de Milfontes, 11 de desembre de 1994) és una futbolista portuguesa que juga de davantera o extrem al Benfica.
Abans va jugar mig any a l'equip de Damallsvenskan, Linköpings FC, entre juliol i desembre de 2014, i va formar part del Clube de Albergaria entre 2014 i 2016. Entre 2017 i 2019 va jugar al Llevant UE. Entre 2019 i 2021 va formar part de l'Olympique Lyonnais Féminin de França però només va jugar 18 minuts en 2 partits. El 2021 va fitxar pel Kansas City on va jugar 14 partits.
El setembre de 2011, Silva va debutar en la selecció absoluta portuguesa, en un partit classificatori per a l'Eurocopa 2013 que finalitzà amb victòria d'Àustria per 1-0.
Silva va ser convocada pel seleccionador Francisco Neto per a participar en l'Eurocopa 2017. Una lesió en l'última sessió d'entrenament abans de l'inici del campionat va fer que fora descartada i substituïda per Diana Gomes. Va formar part de l'equip que va disputar l'Eurocopa de 2022.

## Referències

* ↑ «Ännu en portugisiska till Linköping» (en suec). Damfotboll.com, 10-07-2014 [Consulta: 12 juliol 2014]. Arxivat 14 de juliol 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 21 juny 2019].
* ↑ «Jessica Silva is going to play at Sweden» (en portuguès). futebolfemininoportugal.com, 10-07-2014. [Consulta: 4 agost 2015].
* ↑ «Jessica Silva is back at Club Albergaria» (en portuguès). futebolfemininoportugal.com, 30-12-2014. [Consulta: 4 agost 2015].
* ↑ «FÉMININES : K.TALASLAHTI, J.CAYMAN, N.PARRIS ET J.SILVA ARRIVENT» (en francès). www.ol.fr, 19-06-2019. [Consulta: 19 juny 2019].
* ↑ «Portugal anuncia convocatória final para o UEFA Women's EURO 2017» (en portuguès). UEFA, 06-07-2017 [Consulta: 28 desembre 2018].
* ↑ «Europeu feminino: Diana Gomes substitui Jéssica Silva na convocatória». [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Diana Gomes substitui Jéssica Silva na convocatória de Portugal». [Consulta: 24 desembre 2018].
# Julia Klöckner

Julia Klöckner (Bad Kreuznach, 16 de desembre de 1972) és una política alemanya, membre de la Unió Demòcrata Cristiana (CDU).
Va néixer a l'estat alemany de Renània-Palatinat. Va seguir els estudis de Ciència política, Teologia i Pedagogia i va iniciar la seva carrera defensant els interessos dels viticultors de la seva regió.
El 2002 la van escollir membre del Parlament Regional de Renània-Palatinat, i del 2005 2005 al 2011 va formar part del Bundestag. El 2011 la van tornar a escollir membre del parlament de Renània-Palatinat.
El 2011 va ser la candidata presentada per a la CDU per enfrontar-se a Kurt Beck a les eleccions estatals, en què Beck va ser finalment reelegit. Des del 2010, pertany al Consell Federal de la CDU, ja que la van triar com una de les vicepresidentes del partit. Va tornar a ser la candidata de la CDU a les eleccions estatals del 2016.
Ha escrit diversos articles en revistes com Focus.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial. (en alemany)
# Julia Lennon

Julia Lennon (Liverpool, 12 de març de 1914 - Liverpool, 15 de juliol de 1958) va ser la mare del músic anglès John Lennon, que va néixer durant el seu matrimoni amb Alfred Lennon. Després de les queixes als serveis socials de Liverpool per part de la seva germana gran, Mimi Smith (de soltera Stanley), va lliurar la cura del seu fill a la seva germana Mimi. Més tard va tenir una filla després d'una aventura amb un soldat gal·lès, però el nadó va ser posat en adopció després de la pressió de la seva família. Després va tenir dues filles, Julia i Jackie, amb John "Bobby" Dykins. Mai es va divorciar del seu marit, i va preferir viure com l'esposa de Dykins durant la resta de la seva vida.
Era coneguda per ser animada i impulsiva, musical i amb un fort sentit de l'humor. Va ensenyar al seu fill a tocar el banjo i l'ukulele. Va mantenir un contacte gairebé diari amb John, i quan era adolescent sovint es passava la nit a casa d'ella i de Dykins. El 15 de juliol de 1958, va ser atropellada i assassinada per un cotxe conduït per un policia fora de servei, prop de la casa de la seva germana al 251 Menlove Avenue. John va quedar traumatitzat per la seva mort i va escriure diverses cançons sobre ella, com "Julia" i "Mother". El biògraf Ian MacDonald va escriure que "va ser, en gran manera... la musa del seu fill".

## Referències

* ↑ MacDonald, 2005, p. 327.

## Bibliografia

* MacDonald, Ian. Revolution in the Head:The Beatles' Records and the Sixties. Second revised. Pimlico, 2005. ISBN 978-1-84413-828-9.
# José Sotelo García

José Sotelo García (Ceuta, 3 de setembre de 1895 - Còrdova, 13 d'agost de 1969) fou un militar espanyol, Capità general de les Illes Balears durant el franquisme.
El 1911 va ingressar a l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo, en la que es va graduar com a tinent en 1914. Fou destinat al protectorat espanyol al Marroc, participà en la guerra del Rif com a capità de Regulars i fou ascendit a comandant per mèrits de guerra en 1926. El cop d'estat del 18 de juliol de 1936 el va sorprendre a Ceuta, amb el grau de tinent coronel, i fou destinat a la caserna general de Francisco Franco Bahamonde. Va lluitar al front de Madrid i a la batalla del Jarama. Ascendit a coronel al final de la guerra civil espanyola, fou nomenat cap del Regiment de Ceuta. En 1944 fou ascendit a general de brigada i nomenat cap de les divisions 21 i 22. En 1949 fou nomenat governador militar de Mallorca càrrec que va ocupar fins a desembre de 1953. Ascendit a general de divisió, fou governador militar de Saragossa fins que en 1959 fou nomenat Capità general de les Illes Balears, càrrec que va ocupar fins 1961, quan va passar a la reserva. Es va establir aleshores a Còrdova, on va morir el 13 d'agost de 1969.

## Referències

* ↑ Decret del nomenament
* ↑ DECRETO de 17 de junio de 1949 por el que se nombra Gobernador Militar y Jefe de las Tropas de Mallorca al General de Brigada de Infantería don José Sotelo García, cesando en su actual destino.
* ↑ Nombramiento de altos cargos militares, ABC, 29 de desembre de 1953
* ↑ Ha fallecido el teniente general José Sotelo García