OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cementiri de Sant Medir

El Cementiri de Sant Medir és una obra de Sant Gregori (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat davant de la façana principal de l'església. Ocupa una parcel·la rectangular i únicament presenta nínxols a la banda de ponent, ocupant una banda de la parcel·la. És interessant la formalització superior dels nínxols, que presenten tres pisos.
També trobem l'església de Sant Medir situat al nord-est del municipi amb el pla de Cartellà a ponent. El seu origen l'hem de situar en uan comunitat monàstica establerta en l'indet al segle IX fins que l'any 949 es trasllada a Amer. L'església conserva l'estructura del temple romànic tot i que va patir una important reforma al segle xviii. Des del 1980 l'església va ser, fins fa poc, de la comunitat de les monges cistercenques de Santa Maria de Cadins. Avui dia se'n fa un ús d'hostatgeria gestionada per la Fundació Esplai de Girona.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Sant Medir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Bruno Wojtinek

Bruno Wojtinek (Valenciennes, 6 de març de 1963) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1984 i 1989. En el seu palmarès destaquen una vintena de victòries, sent les més importants dues etapes a la París-Niça i dues més al Critèrium del Dauphiné Libéré. El 1985 quedà segon a la París-Roubaix, per darrere Marc Madiot.

## Palmarès

* 1981
** Campió de França de persecució per equips amateur
** Campió de França de persecució per equips júnior
** 1r al Tour de l'Abitibi
* 1983
** 1r al Circuit de les Ardenes
** 1r al Circuit del Port de Dunkerque
* 1984
** 1r al Gran Premi de Rennes
* 1985
** 1r al Tour d'Armòrica i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes al Giro de Sicília
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Luxemburg
* 1986
** 1r al Gran Premi de Denain
** Vencedor de 2 etapes de la París-Niça
** Vencedor de 2 etapes dels Quatre Dies de Dunkerque
** Vencedor de 2 etapes del Tour de l'Oise
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1987
** 1r al Gran Premi de Denain
** Vencedor d'una etapa del Critèrium del Dauphiné Libéré
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Midi-Pyrénées
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí, ex-ecquo amb Stefan van Leeuwe
* 1988
** Vencedor d'una etapa del Tour del Mediterrani

### Resultats al Tour de França

* 1987. Abandona (11a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Bruno Wojtinek a sitiodeciclismo.net
# Robert IV d'Alençon

Robert IV d'Alençon fou nominal comte d'Alençon, fill pòstum de Robert III d'Alençon.
A la mort de Robert III el comtat va passar per compra dels drets a les dues comtesses hereves (Alix i Èlia) a la corona francesa, però llavors va néixer pòstumament un fill mascle, Robert IV, que tenia dret a la successió, però va morir a finals de 1119 i el gener de 1220 la corona va incorporar finalment el contat recomprant els drets a les dues germanes.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2008-05-08 a Wayback Machine.
# Morrera de Pas de Savina

El Morral del Pas de Soler és una muntanya de 1.192,7 metres que es troba a l'antic municipi de Sapeira, de l'Alta Ribagorça, ara del terme de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà.
És al sud-oest del Morral del Pas de Soler, a l'est-sud-est del Morral de Penafel i al sud-est del cim d'Espills.
La Morrera del Pas de Savina queda encaixada entre el barranc del Bosc, al sud, el barranc de les Corts, a llevant, i el barranc de Bitginoes, a ponent.
# Sant Cebrià

«Sant Cebrià o Sant Ciprià» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Sant Cebrià de Cartago (regió de Cartago, ~200 - Cartago, 258), bisbe de Cartago, Pare i Doctor de l'Església i sant màrtir durant la persecució de Valerià
** Sant Cebrià de Tarragona, bisbe de Tarragona al segle VII
* Toponímia:
** Sant Cebrià dels Alls, parròquia al municipi de Cruïlles, Monells i Sant Sadurní de l'Heura (Baix Empordà)
** Sant Cebrià de Fuirosos, església a Sant Celoni
** Sant Cebrià de Lledó, poble de masies disseminades al mig del massís de les Gavarres
** Sant Cebrià de la Móra, edifici religiós al municipi de Tagamanent (Vallès Oriental)
** Sant Cebrià de Palautordera, edifici religiós al municipi de Sant Esteve de Palautordera (Vallès Oriental)
** Sant Cebrià de Rosselló, municipi del Rosselló, a la Catalunya del Nord
** Sant Cebrià de Salàs, església romànica al sud-oest de la vila de Salàs de Pallars (Pallars Jussà)
** Sant Cebrià de Torroella, edifici religiós al municipi de Torroella de Fluvià (Alt Empordà)
** Sant Cebrià de Vallalta, municipi de la comarca del Maresme
** Sant Cebrià de Sant Aniol de Finestres, ermita a la Garrotxa
** Sant Cebrià de Valldoreix,
** Sant Cebrià de la Móra,
** Sant Cebrià de Vilafant,
** Sant Cebrià de Cabanyes,
** Sant Cebrià de Torroella,
** Ermita de Sant Cebrià i Santa Justina, ermita a Montbau, Barcelona
** Parròquia de Sant Cebrià (La Teixonera), església a la Teixonera, Barcelona
# Osons oser

Osons oser (Gosem gosar) és un partit polític de Martinica d'ideologia dretana, fundat el 27 de febrer de 2000 per l'ex-parlamentari i alcalde de Le Morne-Rouge, Pierre Petit.
La idea del partit va sorgir arran del manifest publicat el 1995 per Pierre Petit Osons Oser. El 1998 creà un grup polític amb aquest nom que engrescà la celebració de reunions de reflexió amb militants, electes i professionals de dreta de tots els orígens. D'ací va sorgir el partit el 2000, amb un estatut i comitè directiu.
El seu objectiu és que tots els partits polítics d'esquerra i dreta treballin conjuntament per a desenvolupar un projecte polític i econòmic per tal de trencar la letargia de Martinica. Favorable a l'evolució institucional, Pierre Petit rebutja qualsevol idea d'independència i s'inscriu en el marc legal francès i europeu. Considera que el seu partit representa la dreta martiniquesa progressista.
El moviment Osons Oser té 1 electe al Consell General de Martinica (Jenny Dulys) i domina un ajuntament, Le Morne-Rouge. A les eleccions municipals del 9 i 16 de març de 2008 Jenny Dulys va ser elegida alcalde de le Morne-Rouge amb 1.763 vots, el 62,54% dels vots emesos.

## Referències

* ↑ «Profession de foi de la consultation du 10 janvier 2010: Peur et désinformation du côté du 73» (en francès). Justice - magazine hebdomadaire d'information communiste. University of Florida, 90, 2, 14-01-2010, pàg. 7 [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ Payot, Marianne; Vandevoorde, Béatrice «Les candidats au scanner» (en francès). L'Express, 08-03-2004 [Consulta: 18 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Entrevista Jenny Dulys el 18/11/2009
# Futbol'ny Klub Vedrich-97 Rečyca

El Futbol'ny Klub Vedrich-97 Rečyca és un club de futbol belarús de la ciutat de Rečyca.

## Història

El club nasqué l'any 1952 i disputà les competicions de l'RSS de Belarús fins que l'any 1991 guanyà la segona divisió de la competició. Jugà durant sis temporades a la màxima categoria de la Lliga belarussa de futbol, fins al 1996, any en què baixà de categoria. Després de tres temporades a la segona categoria, tornà a ascendir, disputant la màxima divisió els anys 2000 i 2001. En acabar aquesta darrera temporada tornà a baixar.
Fou finalista de la Copa la temporada 1992-93.

### Evolució del nom

* 1952: Fundat com a Vedrich Rečyca
* 1997: Reanomenat Vedrich-97 Rečyca

## Referències

* ↑ «Belarus 2001» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].
* ↑ «Belarus 1992/93» (en anglès). RSSSF [Consulta: 10 novembre 2013].

## Enllaços externs

* Web de seguidors
* Perfil a KLISF.info
# Bow

«Bow» té aquests significats:
* Bow (Nou Hampshire), població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire
* Bow (Londres), districte del municipi londinenc de Tower Hamlets situat a l'est de Londres
* Riu Bow, riu del Canadà que es troba a la província d'Alberta
* Clara Bow (Nova York, 1905 - Los Angeles, Califòrnia, 1965), actriu novaiorquesa del cinema mut
# Euzkadi

Euzkadi és el nom donat a partir de 1901 a la pàtria basca per Sabino Arana, el creador del nacionalisme basc, la qual estaria formada pels territoris peninsulars de Biscaia, Guipúscoa, Àlaba i Navarra en Espanya, i de Zuberoa, Baixa Navarra i Lapurdi que en l'actualitat formen part del Departament de Pirineus Atlàntics a França. Els membres del Partit Nacionalista Basc, fundat per Arana en 1895, continuen en l'actualitat utilitzant internament aquesta denominació en el seu honor.

## Evolució

En la segona meitat del segle xix, també s'havien utilitzat els termes Euskeria, Euzkaria i Euzkadia. Arana crea aquest terme relacionant amb un possible culte solar dels antics vascons derivat del vocable en basc "Eguzki" (sol).
Institucionalment, després del primer Estatut basc de 1936, es va constituir el "Govern d'Euzkadi" i alguns organismes i institucions oficials van rebre aquest nom, com la Marina de Guerra Auxiliar d'Euzkadi (Euzko itsas Gudarostea): creada a l'octubre de 1936 per la Conselleria de Defensa del Govern Basc, dirigida pel mateix lehendakari José Antonio Aguirre, per a missions de protecció del trànsit marítim i neteja de mines en les aigües que estaven sota la seva jurisdicció. A més s'encunyà moneda i segells amb aquesta llegenda.
"Euzkadi" va continuar usant-se fins a la dictadura franquista, data en la qual en fou prohibit el seu ús. Posteriorment, finalitzada la guerra i després dels anys de la dictadura, la variant "Euskadi", més d'acord amb l'etimologia basca de la paraula, és la qual s'utilitza en l'actualitat encara que solament com nom oficial en basc de la Comunitat Autònoma del País Basc que inclou solament una part dels territoris abans esmentats, per als quals s'usa comunament el terme Euskal Herria i, antigament, Vascònia.

## Altre ús

Els nacionalistes bascos en l'exili van donar el nom d'Euzkadi a diferents publicacions periòdiques :
* Euzkadi fou una revista nacionalista basca publicada a Bilbao en 1911.
* Euzkadi fou un diari nacionalista basc publicat a Bilbao, de 1913 a 1937.
* Euzkadi fou un documental rodat al País Basc en 1933.
* Euzkadi fou una revista nacionalista basca publicada a Caracas, Veneçuela, per exiliats bascos, des de 1942 a 1950.
* Euzkadi fou una revista nacionalista basca publicada a Xile, per exiliats bascos, des de 1943 a 1944.
* Euzkadi fou un butlletí publicat pel comitè Extraterritorial del Partit Nacionalista Basc a Mèxic, en 1959.
# Reto Ziegler

Reto Ziegler (Ginebra, el 16 de gener de 1986) és un futbolista suís que juga com a lateral esquerre pel FC Dallas.
# Butte (Alaska)

Butte és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 2.561 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Butte tenia 2.561 habitants, 884 habitatges, i 671 famílies La densitat de població era de 24,5 habitants/km².
Dels 884 habitatges en un 37,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,6% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 24% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,5% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 106,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.573 $ i la renda mediana per família de 58.796 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.298 $ mentre que les dones 32.933 $. La renda per capita de la població era de 22.522 $. Aproximadament el 7,2% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Butte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Butte». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Palm Harbor

Palm Harbor és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 59.248 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palm Harbor tenia 59.248 habitants, 25.461 habitatges, i 16.906 famílies. La densitat de població era de 1.276,6 habitants/km².
Dels 25.461 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.404 $ i la renda mediana per família de 52.925 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.003 $ mentre que les dones 29.287 $. La renda per capita de la població era de 26.470 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palm Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palm Harbor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Giro Mediterraneo Rosa

El Giro Mediterraneo Rosa és una competició ciclista italiana femenina que es disputa per etapes a la regió de Calàbria, Itàlia. La cursa forma part del calendari internacional de l'UCI amb una classificació UCI 2.2, a partir de 2024. La primera edició, de nivell amateur, va ser l'any 2023 i la va guanyar l'italiana Carlotta Cipressi.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2023 | Carlotta Cipressi | Beatrice Rossato | Silvia Zanardi |
| 2024 | Iara Gillespie | Federica Venturelli | Giada Borghesi |

## Referències

* ↑ «Giro Mediterraneo in Rosa, vince Carlotta Cipressi» (en italià). rainews, 23-04-2023. [Consulta: 20 abril 2024].

## Enllaços externs

* Giro Mediterraneo Rosa - Lloc web oficial
# Ca l'Enric (Sanaüja)

Ca l'Enric és un edifici del municipi de Sanaüja (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular situat a la plaça Major de Sanaüja, realitzat amb carreus regulars de mitjanes dimensions i estructurat amb planta baixa i dues plantes superiors.
A la planta baixa trobem la presència de dues arcades formades per un arc rebaixat, amb la presència d'un pilar central d'on arrenquen els dos arcs sustentats per dos pilars més als laterals, amb la presència d'una imposta, deixant un pas cobert entre l'accés a l'habitatge i les arcades, que ressegueix tot el perímetre de la plaça. Sota de la porxada, al costat esquerre hi trobem la porta d'accés a l'habitatge, totalment reformat, mentre que a la dreta hi trobem els baixos als quals s'hi ha obert un bar.
La primera planta, separada de la planta baixa per una motllura, presenta dues obertures en forma de balcó amb llinda superior. A la segona planta trobem dos finestrals col·locats simètricament amb les obertures inferiors, els quals han estat parcialment tapiats i que parteixen d'una segona motllura.

## Història

Aquest tipus d'edificis van ser construïts en l'època en què es vivia una major estabilitat econòmica i social després de la Guerra civil catalana, del regnat de Joan II i els conflictes dels remences.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca l'Enric». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Allonautilus

Allonautilus és un gènere de mol·luscs cefalòpodes de la família Nautilidae que conté dues espècies de nàutils que difereixen significativament en aspectes de morfologia de les altres espècies que formen part del gènere germà Nautilus. Actualment es creu que Allonautilus és un descendent de Nautilus.

## Taxonomia

El gènere Allonautilus inclou dues espècies, una d'elles dubtosa:
* Allonautilus scrobiculatus (Lightfoot, 1786)
* Allonautilus perforatus (Conrad, 1847) (nomen dubium)
* Allonautilus scrobiculatus
* Allonautilus scrobiculatus
* Allonautilus perforatus

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Allonautilus Ward & Saunders, 1997». [Consulta: 24 març 2021].
# Roger Gyselinck

Roger Gyselinck (Wetteren, 17 de setembre de 1920 – Wetteren, 5 de gener de 2002) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1941 i 1954. La seva victòria més important fou la Volta a Alemanya de 1950.

## Palmarès

* 1938
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1942
** 1r a Aalst
* 1946
** 1r a Erembodegem-Terjoden
** 1r a Mere
* 1948
** 1r a Nieuwerkerken Limburg
** 1r a Sleidinge
** 1r al Critèrium de Zingem
** 1r a Nieuwerkerken Aalst
* 1949
** 1r a Handzame
* 1950
** 1r a la Volta a Alemanya i vencedor de 3 etapes
* 1952
** 1r a Ronse
* 1953
** 1r a Temse

### Resultats al Tour de França

* 1947. 43è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Roger Gyselinck a sitiodeciclismo.net
# Marcabru

Marcabru fou un trobador que va viure en el segle XII; la seva activitat poètica pot situar-se aproximadament entre els anys 1130 i 1150.
Era originari d'Autvilar, a la regió de Gascunya i d'extracció humil. Sembla que es dedicà professionalment a la poesia, exercint com a joglar de les seves pròpies composicions. Fou protegit del també trobador i poderós senyor feudal Guillem X d'Aquitània, fill del també trobador Guillem IX de Poitiers, i d'Alfons VII de Castella i Lleó, en la cort del qual romangué durant uns deu anys. Encara que s'hagin conservat dues vidas de Marcabrú, amb prou feines aporten dades biogràfiques rellevants. Rebé l'àlies de Panperdut a causa d'un sirventès que li dirigí un tal Audric del Vilar, a qui Marcabrú respongué amb igual o major virulència.
Es conserven 42 poemes seus, dels quals quatre amb la música. La seva obra es caracteritza pel to moralista: es queixa contínuament de la corrupció dels costums, del triomf del fals'amor (fals amor) sobre el fi'amor (amor cortès). Era coneguda la seva misogínia. La seva és una obra difícil, no per la seva adscripció al trobar clus, sinó per la seva relació amb la poesia popular de l'època, per complet desconeguda en els nostres dies. És autor també, junt amb Uc Catola, de la primera tençó conservada de la poesia trobadoresca

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 1, pàg. 170-219 [Comentari i edició i traducció a l'espanyol de dues versions de la vida i deu composicions]
* (Prov. - Ital.) Marcabru, Liriche, ed. por M. Albertazzi, La Finestra Editrice, Lavis 2018 ISBN 978-8895925-86-8
* Simon Gaunt / Ruth Harvey / Linda Paterson, Marcabru. A critical edition. Cambridge, Brewer, 2000
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 117
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 5-6 [Reproducció de dues vidas, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners A i K]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* Obres completes
# Sayn-Wittgenstein-Wittgenstein

Sayn-Wittgenstein-Wittgenstein fou un comtat del Sacre Imperi Romanogermànic. Va sorgir com a partició de Sayn-Wittgenstein, estant format per la part sud del comtat de Wittgenstein. El 1631 es va formar una branca anomenada de Sayn-Neumagen per a Bernat. El 1657 es va partir en Sayn-Wittgenstein-Hohnstein i Sayn-Wittgenstein-Vallendar. A la mort de Bernat el seu territori va passar a Sayn-Wittgenstein-Hohenstein, que era la línia sènior de les dues en què s'havia dividit el 1657.

## Comtes de Sayn-Wittgenstein-Wittgenstein (1607–1657)

* Lluís II (1607–34)
* Joan (1634–57)
# Butsènit d'Urgell

Butsènit d'Urgell és un poble situat a la ribera del riu Sió, que pertany al municipi de Montgai, a la comarca de la Noguera. Està situat entre les poblacions de Montgai i Les Ventoses. Aquest últim poble pertany al municipi de Preixens. Té una població de 218 habitants (2019).
El 1415 la senyoria fou adquirida pel monestir de Poblet. L'església de Santa Maria depèn de la parròquia de Montgai.

## Referències

* ↑ «Butsènit d'Urgell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «251386 Montgai». Idescat. [Consulta: 9 agost 2020].
# Categoria

«Categoria o categories» té aquests significats:
* Categoria, en ontologia, cadascun dels elements en què hi ha superiors i subordinats distribuïts en almenys dos estrats, capes o fases diferenciats, vegeu jerarquia
* Categoria (matemàtiques) o categoria abstracta, col·lecció d'«objectes» que s'enllacen mitjançant «fletxes»
* Categoria (taxonomia), cadascun dels nivells que s'assignen als tàxons biològics en el seu ordenament jeràrquic
* Categoria gramatical o categoria morfosintàctica, antiga classificació de les paraules segons el seu tipus
* Categoria d'un torneig d'escacs, indicador del seu nivell, determinat mercès a la mitjana d'Elo dels seus participants
* Categoria lèxica, categoria gramatical en què els mots suporten la major part del significat de la frase, en oposició a categories on els seus components aporten únicament matisos flexius
* Categoria mental, conjunt de conceptes que la ment emmagatzema junts segons trets en comú, ja siguin quant a la forma o quant al significat
* Categoria de risc d'un fàrmac en l'embaràs, avaluació del risc de lesió fetal a causa d'un fàrmac
* Categories (Aristòtil), una de les obres de l'Òrganon d'Aristòtil que tracta sobre els elements d'una proposició lògica
# Grans esperances (pel·lícula de 2012)

Grans esperances (originalment en anglès, Great Expectations) és una adaptació cinematogràfica britànicoestatunidenca de 2012 de la novel·la homònima de Charles Dickens de 1861. La pel·lícula va ser dirigida per Mike Newell, amb el guió adaptat de David Nicholls, i protagonitzada per Jeremy Irvine, Helena Bonham Carter, Holliday Grainger, Ralph Fiennes i Robbie Coltrane. S'ha doblat i subtitulat al català.
Nicholls va adaptar el guió després que els productors Elizabeth Karlsen i Stephen Woolley li demanessin que hi treballés, amb qui havia treballat a And When Did You Last See Your Father?. Newell va demanar a Helena Bonham Carter que aparegués com a Miss Havisham i va acceptar el paper després d'alguna reflexió inicial, mentre que Irvine es va veure intimidat inicialment per la idea d'aparèixer a la pantalla com a Pip.
La pel·lícula es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Toronto.

## Referències

* 1 2 «Grans esperances». ésAdir. [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ Preston, John «Behind the scenes on 'Great Expectations'». The Daily Telegraph, 30-10-2012.
* ↑ «Grandes esperanzas». Goita què fan ara. [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ «Bonham Carter rejected Great Expectations role». Belfast Telegraph, 22-10-2012.
* ↑ «Jeremy Irvine 'intimidated by Great Expectations'». Film-news.co.uk, 22-10-2012.
* ↑ Robey, Tim «Great Expectations, Toronto Film Festival, film review». The Daily Telegraph, 14-09-2012.

## Enllaços externs

* Grans expectatives a BFI
* Grans expectatives al British Council–Film
* Grans expectatives a Lumiere