OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quàlia

Quàlia és el nom genèric que, en la filosofia, adopten totes aquelles qualitats afegides, subjectivament, per part de la ment de cada individu, a un moment o experiència conscient. Corresponen a les sensacions i idees qualitatives, com per exemple la percepció exacta d'un color concret o un sentiment. Aquesta experiència és quotidiana i va més enllà de la física o la percepció, passant per la pròpia consciència. Es tracta d'estímuls físics que es transformen en experiències emocionals.

## Característiques

Tot i que el terme quàlia ja va sorgir amb Galileu i Descartes, Daniel Dennett és el psicòleg cognitiu i filòsof que ha intentat delimitar aquest concepte, a través d’investigació i estudis que han donat com a resultat llibres com Quining Qualia o The Nature of Consciousness.
Galileu i Descartes van definir els dos grans grups de quàlia; els quàlia primaris, fan referència a tot el que podem percebre de forma objectiva, com ara, la mida d’un objecte o la seva forma; els quàlia secundaris, són els generadors d’experiències subjectives.
Dennett, per la seva banda, determina un seguit de característiques dels quàlia, establint que parteixen d’un estímul i no d’un aprenentatge, així com tampoc provenen de l’experiència personal o la memòria de l’individu. Ell mateix els caracteritza com a inefables, donada la seva natura subjectiva no es poden comunicar a d'altres; intrínsecs, perquè no canvien segons la relació amb altres continguts mentals o exteriors; privats i immediatament perceptibles per la consciència

## Referències

* ↑ Sabater, Valeria. «Qualia, el delicado placer de la subjetividad en las vivencias conscientes» (en castellà), 30-07-2021. [Consulta: 17 novembre 2022].
# Quàsar OVV

Un quásar OVV (Per l'acrònim en anglès optically violent variable quasar) és un tipus de quàsar violent variable. També és un estrany tipus de blàzar consistent en radiogalàxies exòtiques que poden arribar a canviar fins i tot un 50% en un sol dia de la Terra. Els quàsars OVV resulten molt similars als objectes BL Lac, tot i que, normalment compten amb una línia d'emissió major i solen tenir un desplaçament cap al roig més el·levat.
El quàsar 3C 279 n'és un gran exemple de quàsar OVV.

## Referències

* ↑ «APEX takes part in sharpest observation ever». [Consulta: 18 juliol 2012].
* ↑ «APEX takes part in sharpest observation ever».
# Nieuport VI

El Nieuport VI fou un monoplà produït a França durant la dècada de 1910 per Nieuport. Dissenyat seguint les mateixes línies generals que el Nieuport II i el Nieuport IV, la seva principal diferència era la seva mida lleugerament superior a la del Nieuport IV. Com el Nieuport IV, fou emprat per diverses forces aèries com a avió de reconeixement i com a avió d'entrenament.

## Especificacions (VI.G)

Dades de Sanger 2002, p.29
Característiques generals
* Tripulació: 1, pilot
* Capacitat: 1–2 passatgers
* Longitud: 8,70 m
* Envergadura: 12,25 m
* Alçada:
* Pes buit: 700 kg
Rendiment
* Velocitat màxima: 105 km/h

## Referències

* ↑ Taylor 1989, p.696
* ↑ The Illustrated Encyclopedia of Aircraft, p.2597

## Bibliografia

* The Illustrated Encyclopedia of Aircraft. London: Orbis Publishing.
* Sanger, Ray. Nieuport Aircraft of World War One. Ramsbury: Crowood, 2002. ISBN 1-86126-447-X.
* Taylor, Michael J. H.. Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions, 1989. ISBN 0-7106-0710-5.
# Nieuport 17

El Nieuport 17 va ser un caça francès biplà i monoplaça de la Primera Guerra Mundial dissenyat i produït per l'empresa Nieuport.

## Història

El Nieuport 17 va ser un dels millors caces aliats de la Gran Guerra del que se'n van produir unes 4.000 unitats. El prototip va volar per primer cop el gener de 1916. L'aparell era molt maniobrable tenia bones actuacions generals, amb una excel·lent velocitat d'ascens. El pla alar inferior estava reforçat per tal de solucionar el problema de torsió que patia el Nieuport 11 en els picats a gran velocitat. Aquest model va ser utilitzat per tots els exèrcits aliats durant la guerra.

## Variants

* Nieuport 17: Versió de caça monoplaça.
* Nieuport 17bis: Versió del Nie 17 amb un motor Clerget de 130 c.v. enlloc del Le Rhone 9J de 110 cavalls. Va tenir una distribució molt limitada i va ser relegat a avió d'entrenament.
* Nieuport 23

## Especificacions (Nieuport 17)

Dades de Those Classic Nieuports
Característiques generals
* Tripulació: un
* Longitud: 5,80 m
* Envergadura: 8,16 m
* Alçada: 2,40 m
* Superfície de l'ala 14,5 m²
* Pes buit: 375 kg
* Pes carregat: 560 kg
* Motors: 1× motor rotatiu de 9 cilindres Le Rhône 9Ja, 82 kW
Rendiment
* Velocitat màxima: 177 km/h (96 nusos, 110 mph) at 2.000m
* Autonomia: 1,75 hores
* Sostre de servei: 5.300 m
* Càrrega alar: 37,9 kg/m²
* Potència/pes: 0,15 kW/kg
* Temps fins a 3.000 m d'altitud: 11,5 minuts
Armament
* Metralladores:
** (servei francès) 1 × metralladora Vickers amb tret sincronitzat a través de l'hèlix
** (servei britànic) 1 × metralladora Lewis en un muntatge a l'ala superior
* Coets: 8 coets Le Prieur (alguns avions incorporaven alhora coets i metralladores)

## Referències

* ↑ Jackson, Robert. La enciclopedia de la aviación (en castellà). Edimat Libros, S.A., 2014, p. 374. ISBN 9788497941983.
* ↑ Swanborough, Gordon. The complete book of fighters (en anglès). Londres: Salamander Books, 1997, p. 431,432. ISBN 9780861016433.
* ↑ Bruce 1976, p. 152.
* ↑ Angelucci 1983, p. 42.

## Bibliografia

* Angelucci, Enzo. The Rand McNally Encyclopedia of Military Aircraft, 1914-1980. San Diego, California: The Military Press, 1983. ISBN 0-517-41021-4.
* Bruce, Jack. "Those Classic Nieuports". Air Enthusiast Quarterly. Number Two, 1976. Bromley, UK:Pilot Press. pp. 137–153.
* Bruce, J.M. The Aeroplanes of the Royal Flying Corps (Military Wing). London:Putnam, 1982. ISBN 037030084X.
* Cheesman E.F., ed. Fighter Aircraft of the 1914-1918 War. Letchworth, UK: Harleyford Publications, 1960.
* Cooksley, Peter. Nieuport Fighters in Action. Carrollton, Texas: Squadron/Signal Publications, 1997. ISBN 0-89747-377-9.

## Enllaços externs

* Canada Aviation Museum: Nieuport 17 Arxivat 2006-10-10 a Wayback Machine.
* Nieuport 17: At the Zenith Arxivat 2008-08-20 a Wayback Machine.
# Neoplecostomus selenae

Neoplecostomus selenae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Neus Tomàs i Gironi

Neus Tomàs i Gironi (Lleida, 1973) és una periodista catalana, actual directora adjunta de eldiario.es.
Llicenciada en periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona, és periodista especialitzada en informació política, treballa a cavall de Barcelona i Madrid. Va començar la seva carrera periodística com a redactora a la Cadena Ser. Des de 2003, i durant tres anys, va treballar a la Generalitat de Catalunya com a cap de premsa del conseller Joaquim Nadal i com a directora de l'Oficina del Portaveu del Govern. El 2006 va entrar a treballar a El Periódico de Catalunya, on va coordinar la secció de política i va ser la primera dona que va ser-ne directora adjunta.
Ha sigut directora del diari Catalunya Plural i subdirectora de eldiario.es. És una de les autores del llibre Tota la veritat. Actualment (2024) és directora adjunta a eldiario.es i responsable de la delegació a Catalunya. Ha col·laborat com a analista política a diversos mitjans de comunicació com TV3, La Sexta, Catalunya Ràdio, RAC1 i la Cadena Ser.

## Referències

* ↑ «Encuentro - Periodismo siglo XXI» (en castellà). Universidad Internacional Menéndez Pelayo, 2018. [Consulta: 28 maig 2021].
* ↑ Gómez Segura, Paula; Oliva Lloveras, Rosa Maria. La evolución de la mujer periodista en España desde 2006 hasta 2018, 2018.
* 1 2 «Neus Tomàs» (en castellà). El diario.es, 01-05-2024. [Consulta: 29 maig 2024].
* ↑ «Ciclo de Diálogos España Plural» (en castellà). Fundación Diario Madrid, 2008. [Consulta: 29 maig 2024].
* 1 2 3 4 «Neus Tomàs». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, 24-04-2018. [Consulta: 6 març 2021].
* 1 2 «Neus Tomàs és la nova directora de 'Catalunya Plural'». El Nacional, 08-08-2017.
* ↑ «Neus Tomàs: "El meu fill de 14 mesos també fa campanya"». La Xarxa de Comunicació Local, 22-11-2020.
* ↑ «La periodista Neus Tomàs, nova subdirectora d'«eldiario.es»». Nació Digital, 09-08-2017.
* ↑ manresa, Toni Mata i Riu. «Tota la veritat i res més que la veritat». Regió 7, 11-12-2019. [Consulta: 29 maig 2024].
# Nus Ashley

El nus Ashley , és un nus desenvolupat per Clifford W. Ashley al voltant de 1910. Ashley va desenvolupar aquest nus en intentar reproduir un nus que va veure en un vaixell d'una flota de vaixells dedicats a la pesca d'ostres.

## Referències

* Budworth, Geoffrey. The Ultimate Encyclopedia of Knots & Ropework. Anness Publishing LTD, 2001. ISBN 1-84309-146-1.
* Ashley, Clifford W.. The Ashley Book of Knots. Doubleday & Company, 1944. ISBN 0-385-04025-3.
# Química de coordinació

La química de coordinació és la part de la química que estudia la síntesi, propietats i reactivitat dels complexos de coordinació, formats per un àtom o ió central i uns lligands als seu voltant.
Dins la química de coordinació distinguim la química dels elements representatius (que tot i que no és habitual trobar-los coordinats, poden estar-ho), la química dels metalls de transició i la química dels lantànids i els actínids.

## Principis

Els àtoms centrals són normalment metàl·lics (generalment cations de metalls de transició). El lligand ha de tenir, com a mínim, un parell d'electrons no compartits per a fer l'enllaç amb un dels orbitals buits del metall. A l'àtom on està situat aquest parell se li anomena àtom donador. Els lligands són tant espècies orgàniques com inorgàniques, i generalment són molècules neutres o anions. Quan un lligand està unit al centre metàl·lic per més d'un àtom donador, s'anomena lligand quelant.
Les principals teories utilitzades en l'estudi dels complexos de coordinació són la regla dels 18 electrons, la teoria del camp cristal·lí (que considera la interacció metall-lligand bàsicament iònica) i la teoria del camp de lligands o d'orbitals moleculars (que considera la interacció metall-lligand bàsicament covalent).

## Camps d'aplicació

La química de coordinació és important per les seues aplicacions industrials (per exemple, en catàlisi), un altre camp d'aplicació d'interés és la química bioinorgànica, que estudia les interaccions entre els ions metàl·lics i les biomolècules com, per exemple, les metal·loproteïnes, enzims on en el centre actiu s'hi pot trobar com a mínim un metall coordinat pels aminoàcids de la proteïna.

## Nomenclatura dels complexos

Per anomenar un complex de coordinació se segueix el següent ordre:
* S'anomenen tots els lligands ordenats per ordre alfàbetic. Quan un lligand estigui repetit s'ha d'escriure el prefix grec necessari (di-, tri-, tetra-…), aquest prefix no es té en compte a l'hora d'ordenar alfabèticament. El nom dels lligans neutres és, en general, igual al de la molècula. El nom dels lligands aniònics és, en general, el nom de l'anió seguit d'una "o".
* A continuació es posa el nom del metall. Sí el complex té una càrrega total negativa, s'ha d'afegir el sufix "at".
* Finalment es posa entre parèntesis i en nombres romans l'estat d'oxidació.
# Rascló elegant

El rascló elegant (Rallus elegans) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita zones d'aigua dolça de l'Amèrica del Nord, a la meitat oriental dels Estats Units, Cuba i l'Illa de la Juventud.

## Referències

* ↑ «Rascló elegant». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Rambrai

Rambrai és un estat del grup d'estats khasis a Meghalaya.
L'estat tenia el 1881 una població de 2.202 habitants i el 1901 una població de 2.697; tenia uns ingressos calculats de 600 rupies (1903-1904). Els principals productes de l'estat eren l'arròs, el mill, el cotó i el moresc. El sobirà portava el títol de siem, i el 1881 era U Amar Singh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Quinti Flaminí

Els Quinti Flaminí (en llatí: Quinctii Flaminini) foren una família romana pertanyent a una branca de la gens Quíntia, patricis originaris d'Alba Longa.
Alguns personatges destacats de la família van ser:
* Cesó Quinti Flaminí, duumvir el 216 aC, fill de Cesó Quinti Claudus.
** Cesó Quinti Claudus Flaminí, pretor el 208 aC, de pare desconegut i nebot de l'anterior.
*** Gai Quinti Flaminí, pretor peregrí l'any 177 aC.
* Titus Quinti Flaminí, personatge desconegut, cosí de Cesó Quinti Flaminí.
** Luci Quinti Flaminí, cònsol el 193 aC.
** Tit Quinti Flaminí, cònsol el 198 i conqueridor de Grècia.
*** Tit Quinti Flaminí, cònsol el 150 aC. Segurament és el mateix personatge que l'ambaixador Tit Quinti Flamini.
**** Tit Quinti Flaminí, cònsol el 123 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 161.
* 1 2 «T. Quinctius Flamininus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ «K. Quinctius Claudus Flamininus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 14 novembre 2020].
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLI,12
# New London (Wisconsin)

New London és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 7.085 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New London tenia 7.085 habitants, 2.894 habitatges, i 1.843 famílies. La densitat de població era de 488,5 habitants per km².
Dels 2.894 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 15,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.491 $ i la renda mediana per família de 49.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.481 $ mentre que les dones 21.728 $. La renda per capita de la població era de 18.153 $. Aproximadament el 3,8% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New London» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New London». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nijniokurgànne

Nijniokurgànne (en (ucraïnès): Нижньокурганне, en rus: Нижнекурганное, Nijnekurgànnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 74 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22.
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Ras Laksar

Ras Laksar (àrab: راس القصر, Rās l-Aqṣar) és una comuna rural de la província de Guercif de la regió de L'Oriental. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.515 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Norio Sasaki

Norio Sasaki (佐々木 則夫, 24 de maig de 1958) és un exfutbolista i entrenador japonès. Va dirigir la selecció femenina de futbol del Japó (2008-2016).

## Referències

* ↑ Japan Football Association(japonès)
# Norilskita

La norilskita és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el nom de Norilsk, a Rússia, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La norilskita és un aliatge de fórmula química (Pd,Ag)$_{2x}$Pb (x = 0.08 - 0.11). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015, i la primera publicació data del 2017. Cristal·litza en el sistema trigonal, en el tipus estructural Ni$_{13}$Ga₃Ge₆, relacionat amb l'estructura de la niquelina. Químicament és propera a la plumbopal·ladinita, la plumbopolarita i la zvyagintsevita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Mayak, situada dins el dipòsit de coure de Talnakh, a Norilsk (Taimíria, Rússia). També ha estat descrita a la propera mina Komsomol'skii, així com en altres indrets del mateix dipòsit. Aquests són els únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Norilskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 desembre 2019].
# Ray Young Bear

Ray Young Bear o Ka ka to (Marshalltown, Iowa 1950) és un amerindi fox, rebesnet de l’okima Maminwanike, qui va comprar el territori d'Iowa el 1856.
Amb la seva esposa ha format el grup musical Black Eagle Child, i ha donat classes de literatura creativa a diverses universitats. És autor dels poemes Remnants of the First Earth (1997), The invisible musician (1990), Winter of the salamander:the keeper of the importance (1980) i altres.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia i obres Arxivat 2005-12-15 a Wayback Machine.
# Nissoria

Nissoria (sicilià Nissurìa) és un municipi italià, dins de la província d'Enna. L'any 2007 tenia 2.975 habitants. Limita amb els municipis d'Agira, Assoro, Gagliano Castelferrato, Leonforte i Nicosia.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Filippo Buscemi | Llista cívica |
# Nisshin Maru

El Nisshin Maru (日新丸) és el vaixell principal de la flota balenera japonesa i l'únic vaixell factoria balener del món. Té un arqueig brut de 8.145 tones i és el vaixell almirall i la nau més gran de les cinc que conformen la flota balenera del Japó, dirigida per Shigetoshi Nishiwaki. El Nisshin Maru té la seva base al port de Shimonoseki i pertany a Kyodo Senpaku, una filial de l'Institut per a la Recerca de Cetacis amb seu a Tòquio.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-08-04. [Consulta: 27 novembre 2020].
* ↑ Darby, A. «New rules for safe shipping may save whales» (en anglès). The Sydney Morning Herald, 18 juliol 2009.
* ↑ «Protest as Japan whaling factory ship returns to port» (en anglès). AFP, 14 abril 2009.
* ↑ Nisshin Maru. ClassNK Register of Ships.
# Rasa de Coll de Port

La Rasa de Coll de Port és un torrent afluent per l'esquerra del Cardener a la Vall de Lord. De direcció predominant NO-SE, s'escola per la vall de La Coma al llarg de prop de 4,5 km. fets íntegrament pel terme municipal de La Coma i la Pedra.

## Descripció

Neix a Coll de Port, a 1.657 metres d'altitud i desemboca al Cardener a 1.013 metres d'altitud a poc més de 400 m. a l'est de les Fonts del Cardener i a escassos 900 m. al NO del poble de La Coma.
Els darrers 375 m., canalitzats, segons el mapa de l'ICC reben el nom de Ribereta de Cal Ramon. La gent de la contrada, però, els denomina la Rasa de Cal Roset.

## Perfil del seu curs

Perfil del curs de la Rasa de Coll de Port :
| metres de curs | 0 | 500 | 1.000 | 1.500 | 2.000 | 2.500 | 3.000 | 3.500 | 4000 | 4.400 |
| Altitud (en m.) | 1.657 | 1.580 | 1.500 | 1.400 | 1.320 | 1.256 | 1.180 | 1.080 | 1.037 | 1.020 |
| % de pendent | | 15,4 | 16,0 | 20,0 | 16,0 | 12,8 | 15,2 | 20,0 | 8,0 | 4,3 |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Coll de Port, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de la Pedra i la Coma, està integrada per un total de 44 cursos fluvials dels quals 12 són subsidiaris de 1r nivell, 12 més ho són de 2n nivell, 11 ho són de 3r nivell, 7 ho són de 4t nivell i 1 ho és de 5è nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 52.292 m.

## Referències

* 1 2 3 Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Rasa de Coll de Port
# Rasa de Comadescales

La Rasa de Comadescales és un torrent afluent per l'esquerra de l'Aigua d'Ora el curs del qual transcorre íntegrament pel terme municipal de Navès.
És la vall feréstega que s'obre enfront i a llevant de Sant Pere de Graudescales, a l'altra banda del riu, entre la Muntanya de Taravil al sud i la Serra de l'Alzinosa al nord. S'inicia a la collada de la Timonosa i desguassa a l'Aigua d'Ora enfront de Sant Pere.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Comadescales està integrada per un únic curs fluvial. La totalitat de la xarxa, per tant, suma una longitud de 1.306 m.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine., però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escala 1:50.000).
* ↑ Mapa Vall de Lord, Esc. 1:25.000., Editorial Alpina. Topònim comprovat "in situ"