OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mubi (streaming)

MUBI (/ˈmuːbi/; Anteriorment The Auteurs) és una distribuidora, productora i servei de reproducció en línia de subscripció que ofereix una àmplia selecció de pel·lícules, una base de dades cinematogràfica i un diari digital Notebook.
MUBI ofereix una selecció de films que canvien cada 30 dies. Cada dia s'hi afegeix una nova pel·lícula i se'n retira una d'antiga.
The Auteurs (primer nom que va tenir la plataforma) va ser fundada el 2007 per l'emprenedor turc Efe Çakarel amb l'objectiu de crear una xarxa social per cinèfils. Va canviar el nom de MUBI el 2010 per atènyer més gent arreu del món. La plataforma ofereix vídeo a la carta (VOD) de 30 vídeos alhora. El 2020, van presentar La Videoteca, que presenta una selecció de films, triats pels redactors.
MUBI també exerceix com a distribuïdora i productora. Ha produït entre d'altres: Port Authority (Danielle Lessovitz), Farewell Amor (Ekwa Msangi), Mon Légionnaire (Rachel Lang), i Maniac Cop (Nicolas Winding Refn).

## Referències

* ↑ «Taking on Netflix and Amazon Prime: A spotlight on MUBI» (en anglès). Tech.eu, 02-04-2014. [Consulta: 4 setembre 2019].
* ↑ «Notebook». Mubi. [Consulta: 13 maig 2022].
* ↑ «Why did we change our name to MUBI? - Film Forum on mubi.com», 20-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-20. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ «Port Authority review – a heartfelt and sensual trans love story». .
* ↑ Obenson. «To Become an American Filmmaker, Ekwa Msangi Found Her African Voice» (en anglès). IndieWire, 06-02-2020. [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ Erbland. «Streaming Platform MUBI Is Getting Into the Theatrical Marketplace With First U.S. Release» (en anglès). IndieWire, 27-10-2016. [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ Vivarelli. «MUBI, in Cannes With ‘Port Authority,’ Steps Up Production Activity (EXCLUSIVE)» (en anglès). Variety, 17-05-2019. [Consulta: 3 juny 2020].
* ↑ Otterson. «Nicolas Winding Refn Sets ‘Maniac Cop’ Series With HBO, Canal Plus» (en anglès). Variety, 11-10-2019. [Consulta: 3 juny 2020].

## Enllaços externs

* La Llibreta
* Streaming de peliculas Arxivat 2020-11-19 a Wayback Machine.
# Pridorójnie

Pridorójnie (en (ucraïnès): Придорожнє, en rus: Придорожное, Pridorójnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 555 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1945 la vila es deia Diurmén.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Proposta d'esmena sobre el treball infantil de la Constitució dels Estats Units

La proposta d'esmena sobre el treball infantil és una proposta encara pendent per esmenar la Constitució dels Estats Units que, concretament, autoritzaria el Congrés per regular el "treball de les persones menors de divuit anys". L'esmena va ser proposada el 1924 a causa dels dictàmens del Tribunal Suprem dels Estats Units dels anys 1918 i 1922 que deien que crear lleis federals per regular, o bé gravar, béns produïts per treballadors menors de 14 i 16 anys era anticonstitucional.
La majoria dels governs estatals van ratificar l'esmena a mitjans dels anys 30. Tanmateix, l'esmena no ha estat mai ratificada perquè no es va complir el requisit indicat per l'Article V de la Constitució que diu que 3⁄4 dels estats l'havien de ratificar, i cap altre estat la va ratificar després de l'any 1937. L'interès en l'esmena va decaure després de l'aprovació de la "llei per a les normes laborals justes" (Fair Labor Standards Act) de 1938, la qual va implementar un control federal del treball infantil amb l'aprovació del Tribunal Suprem el 1941.
El congrés no va posar un termini màxim per la ratificació de l'esmena, per tant l'esmena està encara pendent d'aprovació pels estats. Actualment, seria necessària la ratificació per part de deu estats més per a poder aprovar l'esmena.

## Text

El text de l'esmena sobre el treball infantil a la constitució dels Estats Units diu així:
| « | (català) Secció 1. El Congrés tindrà facultats per limitar, reglamentar i prohibir el treball de persones menors de divuit anys. Secció 2. El poder dels diversos Estats no està impedit per aquest article, llevat que el funcionament de les lleis de l'Estat se suspendrà en la mesura necessària per donar compliment a la legislació promulgada pel Congrés. | (anglès) Section 1. The Congress shall have power to limit, regulate, and prohibit the labor of persons under eighteen years of age. Section 2. The power of the several States is unimpaired by this article except that the operation of State laws shall be suspended to the extent necessary to give effect to legislation enacted by the Congress. | » |

## Vegeu també

* Constitució dels Estats Units
* Esmenes a la Constitució dels Estats Units

## Referències

* ↑ «The Constitution of the United States of America: Analysis and Interpretation, Centennial Edition, Interim Edition: Analysis of Cases Decided by the Supreme Court of the United States to June 26, 2013» p. 50. Washington, DC: U.S. Government Printing Office, 2013. [Consulta: 11 juliol 2014].

## Enllaços externs

* El debat a l'Esmena de Treball infantil del 1920 Arxivat 2013-01-17 a Wayback Machine., Bill Kaufmann, Ludwig Von Mises Institut, novembre 1992. (anglès)
# Can Lleuger (Canet de Mar)

Can Lleuger és una obra noucentista de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa aïllada amb planta baixa i pis. Té un jardí que l'envolta. Balcó decorat amb una balustrada de la mateixa pedra que trobem a les terrasses.

## Història

El Passeig de la Misericòrdia fou realitzat al segle xix. Aquest passegi està flanquejat per torres a les dues bandes. És un espai urbanístic que cal conservar.

## Referències

* 1 2 «Can Lleuger». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Lucerna (llegenda)

La nau Lucerna és un vaixell fantasma present a la mitologia chilota.

## Llegenda

Segons les llegendes, la Lucerna és una embarcació fantasmal que navega les aigües de Chiloé, igual que el Caleuche.
Es diu que l'interior de la nau és màgic, ja que es creu que és tan gran com la Terra mateixa, i a una persona li prendria tota una vida per poder-lo creuar caminant de proa a popa.
Aquesta característica màgica de la nau Lucerna seria per complir la seva feina com a transport de morts vivents i bruixes, encara que també es diu que transporta les fases de la lluna minvant i creixent, en relació amb la vida i mort dels que tracten de recórrer el vaixell sencer al llarg de la vida.

## Referències

* Blume Sánchez, Jaime «Chiloé y sus mitos» (en castellà). Revista intramuros, 11.
# Plegafulles bec d'alena

El plegafulles bec d'alena (Syndactyla ucayalae) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) que antany va ser inclòs al gènere Simoxenops.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de rivera amb espesures de bambú per l'est dels Andes, a l'est i sud-est de Perú i nord de Bolívia. També a l'amazònia del Brasil.

## Referències

* ↑ «Plegafulles bec d'alena». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Acadèmia de Música de Bakú

L'Acadèmia de Música de Bakú (en àzeri: Hacıbəyov Adina Bakı Musiqi Akademiyası) és una escola de música a Bakú, la capital de l'Azerbaidjan. Va ser establerta el 25 de maig 1920 a Bakú i era coneguda prèviament com el Conservatori Estatal Hajibeyov de l'Azerbaidjan. El 1920, el compositor de l'Azerbaidjan Üzeyir Hajibeyov va iniciar un moviment destinat a la propagació de la música clàssica entre la gent. El seu informe presentat al Comissariat del Poble d'Educació de l'Azerbaidjan (anàleg soviètic a un Ministeri d'Educació) promou l'establiment d'una institució d'educació musical d'alt nivell, el que va donar lloc a l'aprovació de la seva proposta. En 1991 el centre va rebre el nom del seu fundador.

## Referències

* ↑ «Informació sobre el centre educatiu» (en anglès). Arxivat de l'original el 21 de març 2007. [Consulta: 23 novembre 2016].
* ↑ Jeffrey M. Wilhite, Todd J. Kosmerick, Laurie Scrivener, Susan Houck. International Biographical Directory of National Archivists, Documentalists, and Librarians (en anglès). Scarecrow Press, 2000, p. 16. ISBN 9780810837805.
# Feodora de Leiningen

Feodora de Leiningen (Anna Feodora Augusta Carlota Guillema) (Amorbach, 7 de desembre de 1807 - Baden-Baden, 23 de setembre de 1872) fou l'única filla del príncep Emili Carles de Leiningen (1763-1814) i de la princesa Victòria de Saxònia-Coburg Saalfeld (1786-1861).

## Biografia

Després de la mort del seu pare, el 29 de maig de 1818 la seva mare es va tornar a casar amb el príncep Eduard August, duc de Kent i de Strathearn, el quart fill de Jordi III del Regne Unit. L'any següent, amb la resta de la família, es va traslladar a la Gran Bretanya, ja que l'embaràs de la duquessa estava arribant a la seva fi, i es volia que el possible hereu de la corona britànica nasqués a Anglaterra. D'aquesta manera, Feodora va ser la germanastra de la Reina Victòria I del Regne Unit. La princesa Feodora era coneguda pel seu pensament independent, i per la seva caritat d'inspiració religiosa. Va crear diverses institucions per a protegir i ajudar nens abandonats, pobres o malalts.

## Matrimoni i fills

El 18 de febrer de 1828 es va casar amb el príncep Ernest I de Hohenlohe (1794-1860), fill del príncep Carles Lluís (1762-1825) i de la comtessa Amàlia Enriqueta de Solms-Baruth (1768-1847). El príncep, en realitat, no tenia un poder real, ja que el Principat havia estat incorporat a Württemberg el 1806. El matrimoni va tenir sis fills:
* Carles Lluís II de Hohenlohe (1829-1907), que el 1861 es va casar amb Maria Grathwohl (1837-1901)
* Elisa Adelaida Victòria (1830-1851)
* Hermann de Hohenlohe (1832-1913), que el 1862 es va casar amb la princesa Leopoldina de Baden (1837-1903)
* Víctor Francesc (1833-1891), que el 1861 es va casar amb Laura Guillermina Seymour
* Adelaida de Hohenlohe (1835-1900), que el 1856 es va casar amb el duc Frederic de Schleswig-Holstein-Sondenburg-Augustenburg
* Feodora Victòria Adelaida (1839-1872), que el 1858 es va casar amb el duc Jordi II de Saxònia-Meiningen (1826-1914)
# Homs (desambiguació)

«Homs» té aquests significats:

## Geografia

* Homs, ciutat de Síria;
* Governació d'Homs, regió de Síria la capital de la qual és Homs.
* Batalla d'Homs, diversos significats

## Persones

* Albert Homs i Aguilar (n. 1994), jugador de bàsquet català;
* Francesc Homs i Molist (n.1969), polític català.
* Francesc Homs i Ferret (n. 1951), economista i polític català;
* Joaquim Homs i Oller (1906-2003), compositor català.
* Eladi Homs Zimmer (1922-1998), directiu empresarial català establert a Mallorca.
* Lluís Homs i Moncusí (1868-1956), arquitecte català.
# Plegafulles becfí

El plegafulles becfí (Heliobletus contaminatus) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) i única espècie del gènere Heliobletus.

## Hàbitat i distribució

Habita zones boscoses del sud-est del Brasil, est del Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Plegafulles becfí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Scarus altipinnis

Scarus altipinnis és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 60 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Ryukyu fins a les Illes de la Línia, el sud del Japó i Micronèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bellwood, D.R. 2001: Family Scaridae. In: Carpenter & Niem 2001. Species identification guide for fishery purposes. Bony fishes part 4. 6: 3468-3492, Pls. VI-XIV.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Steindachner, F. 1879. Über einige neue und seltene Fisch-Arten aus den k. k. zoologischen Museum zu Wien, Stuttgart, und Warschau. Denkschr. Akad. Wiss. Viena, v. 41: 1-52, Pls. 1-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serra Llarga (Aitona)

* Aquest article tracta sobre la serra d'Aitona. Vegeu-ne altres significats a «Serra Llarga».
La Serra Llarga és una serra situada al municipi d'Aitona a la comarca del Segrià, amb una elevació màxima de 166,4 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Setge de Llucena (1835)

El Setge de Llucena de 1835 fou una batalla de la Primera Guerra Carlina.

## Antecedents

A Llucena, a diferència de les viles dels voltants, les famílies liberals van romandre per formar la resistència als carlins, i a principis de 1834 es va formar una milícia urbana comandada per Francisco Sangüesa, de 300 homes en tres companyies de 100 homes, que va augmentar a 500 en cinc companyies en 1835. i serví de nucli defensiu de les viles dels voltants.
El 10 d'abril de 1834 a l'Acció de Maials, les forces carlines de Manuel Carnicer foren derrotades per les columnes dels generals Josep Carratalà i Manuel Bretón, comandants generals de Tarragona i de Tortosa, respectivament i aconseguiren evitar unir les forces carlines del Maestrat amb les que operaven al Principat i estendre la revolta a la vall del Segre i l'Urgell, i el mes de maig de 1834, Carnicer no va poder prendre Llucena a l'assalt, i va rebre instruccions d'anar a la Caserna Reial del Pretendent Carles Maria Isidre de Borbó per a rebre grau i ordres, havent deixat el coronel Cabrera el comandament interí de les seves tropes. Però va ser detingut per les forces cristines a Miranda de Ebro i va ser afusellat allí mateix el 6 d'abril del 1835, i Ramon Cabrera prengué el comandament dels carlins al Maestrat.
Cabrera va reorganitzar les tropes, i l'agost va atacar Vila-real, a la costa.

## El setge

La ciutat resistí un primer atac en 1 de novembre de 1835 de Josep Miralles Marín el Serrador, que en encerclar la vila, que no es rendí, cremà els masos dels voltants, donant temps al retorn dels milicians que eren a Castelló de la Plana i a l'arribada d'una columna liberal d'Antonio Buil des de Benassal, havent d'aixecar el setge els carlins.

## Conseqüències

A principis de 1836, o finals de 1835, fou destinat a Llucena Antonio Caruana com a cap de la guarnició, i la ciutat resistí diversos atacs de Josep Miralles Marín el Serrador i Vicent Barreda i Boix La Cova en 1837, i atacada de nou en març de 1838 per Ramon Cabrera, Francesc Tallada i Forcadell i Lluís Llangostera i Casadevall. La resistència de la vila als atacs carlins li va valdre en 1838 el títol de "Heroica Vila", que figura en el seu escut.

## Referències

* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 395.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 396.
* 1 2 Grau, Jaume. Carlinades: el "Far West" a la catalana. Cossetània Edicions, 2007, p. 25. ISBN 8497912659.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 399.
* ↑ Martínez Roda, Federico. Valencia y las Valencias: su historia contemporánea (1800-1975) (en castellà). Fundación Univ. San Pablo, 1998, p. 128. ISBN 8486792894.
* 1 2 Escrig Fortanete, 1998, p. 402.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 332.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 421.
* ↑ Madoz, Pascual. Diccionario geografico-estadistico-historico de España y sus posesiones de ultramar (en castellà). vol.10 (LAB - MAD). Madoz, 1850, p. 413.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 387.
* ↑ Escrig Fortanete, 1998, p. 398.

## Bibliografia

* Escrig Fortanete, Joaquim. Llucena: una historia de l'Alcalatén : sociedad, poblamiento y territorio. Universitat Jaume I, 1998. ISBN 8480211725.
# Polycelis

Polycelis és un gènere de triclàdide planàrid que habita a l'aigua dolça de gran part de l'hemisferi nord.
Originalment Ehrenberg va encabir dins el nom genèric Polycelis tots els turbel·laris amb múltiples ulls, incloent-hi planàries terrestres i policlàdides a més a més d'alguns triclàdides d'aigua dolça. Tot i que actualment el gènere Polycelis només inclou espècies de planàrids, les relacions entre les diverses espècies descrites no estan clares i podria ser que Polycelis s'hagués de dividir en diferents gèneres nous.
L'espècie tipus és Polycelis nigra.
Les espècies de Polycelis es caracteritzen per presentar una filera de múltiples ulls al marge anterior del cos.

## Taxonomia

* Polycelis benazzii
* Polycelis bilinearis
* Polycelis borelli
* Polycelis brunnea
* Polycelis catulus
* Polycelis cormita
* Polycelis eburnea
* Polycelis elegans
* Polycelis eurantron
* Polycelis felina
* Polycelis gracilis
* Polycelis kashmirica
* Polycelis lactea
* Polycelis linkoi
* Polycelis nigra
* Polycelis nigro-fusca
* Polycelis oculimarginata
* Polycelis pallida
* Polycelis panniculatus
* Polycelis polychroa
* Polycelis polyopis
* Polycelis pulla
* Polycelis receptaculosa
* Polycelis relicta
* Polycelis schmidti
* Polycelis sierrensis
* Polycelis stummeri
* Polycelis surantion
* Polycelis tasmanica
* Polycelis tenuis
* Polycelis tothi
* Polycelis vaginuloides

## Distribució

Polycelis presenta una àmplia distribució, les seves espècies habiten a Europa, Àsia central, Extrem Orient, i Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 4 Raymond Ball, Ian; Reynoldson, B. Doris M. Kermack i R. S. K. Barnes. British Planarians. Platyhelminthes: Tricladida. Keys and notes for the identification of the species.-Synopses of the British Fauna (New Series) [Planàries britàniques. Platyhelminthes: Tricladida. Claus i notes per a la identificació de les espècies.-Sinopsi de la fauna britànica (Nova sèrie)] (en anglès). 19. Cambridge - London - New York: Cambridge University Press, 1981, p. 141. DOI 10.1002/iroh.19830680211.
* ↑ Kenk, Roman «Index of the genera and species of the freshwater triclads (Turbellaria) of the world» (en anglès). Contributions to Zoology, 183, 1974.
* ↑ Masaharu, Kawakatsu; Mitchell, Robert M. «Redescription of a North American freshwater planarian, Seidlia remota (Smith, 1988), with taxonomic notes on Seidlia and Polycelis species from the Far East and Central Asia (Turbellaria, Seriata, Tricladida, Paludicola)» (en anglès). Bulletin of Fuji Women's College. Ser. II, 36, 1998, pàg. 95-110.
# Serra de Carboneres

La Serra de Carboneres és una serra interna del municipi de Llimiana, del Pallars Jussà. Es troba quasi a l'extrem sud-oriental del terme de Llimiana.
És un dels contraforts del costat nord del Montsec de Rúbies, just a llevant de l'església de Sant Salvador del Bosc. Una altra església romànica, Sant Miquel de Llimiana és als peus d'aquesta serra.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Portada/article juny 10
## Invasions japoneses de Corea

Les invasions japoneses de Corea van ser un conflicte bèl·lic desenvolupat entre 1592 i 1598 en el qual es van veure implicats tres països asiàtics: Japó, Xina i Corea. El regent japonès Toyotomi Hideyoshi va decidir conquerir la Xina, motiu pel qual va demanar l'assistència de la dinastia Joseon i el lliure trànsit a través de la península de Corea; la petició va ser rebutjada. Hideyoshi va començar a preparar les tropes i va convocar els diferents dàimios per a la invasió del país, la qual començà el 1592.
Aquest esdeveniment va ser el primer a Àsia que va involucrar exèrcits amb un elevat nombre de soldats amb armes modernes, i va representar un sever dany per a Corea. Aquest país va patir una pèrdua del 66% en les seves terres cultivables i l'extracció d'artesans i acadèmics, que van ser portats en contra de la seva voluntat al Japó, amb la qual cosa va minvar el desenvolupament de la ciència en aquell país. Una altra pèrdua important va tenir lloc en l'aspecte històric i cultural, ja que molts registres van ser cremats, juntament amb diversos palaus imperials a Seül. La Xina va veure minvades les seves finances i, en conseqüència, la dinastia Ming va quedar significativament debilitada. Això facilitaria l'ascens al poder de la dinastia Qing.
# Semacode

Semacode és una companyia de programari amb base a Waterloo, Ontario, Canadà. També és el nom comercial dels símbols llegibles per màquina ISO/IEC 16022, creats mitjançant la tecnologia Data Matrix, i que serveixen per codificar les URLs de les pàgines web d'Internet. Està dissenyat principalment per a ser utilitzat pels telèfons mòbils que disposin de càmera incorporada. De fet va ser un dels primers protocols a implementar aquest principi que permetia connectar fàcilment el món físic (amb l'etiqueta impresa) i el digital (com per exemple una pàgina web).
Utilitzant el Semacode SDK software, es pot convertir un URL en una mena de codi de barres, semblant a uns mots encreuats, que s'anomena un "tag" o etiqueta. Els tags poden ser llegits ràpidament amb la càmera d'un telèfon mòbil i decodificats per obtenir una adreça d'Internet. Aleshores, es pot accedir a aquesta direcció mitjançant el navegador web del mòbil.
El web de Semacode afirma que els tags de Semacode són un sistema obert i que la creació de tags no és de cap manera restringida, de forma que les eines de software SDK són gratuïtes per a ús no comercial.

## Usos

Els usos potencials dels tags de Semacode encara s'estan explorant, i completementaran el desenvolupament de l'ús dels telèfons mòbils com a eines d'obtenció i intercanvi d'informació. Alguns dels suggeriments del web Semacode.org inclouen:
* Situar tags en pòsters, com els de concerts o espectacles públics, de forma que els interessats poguessin utilitzar el telèfon mòbil per prendre una fotografia del tag, que els dirigiria directament a la pàgina web on poguessin comprar les entrades.
* Utilitzar els tags per permetre exposicions multilingües en museus: un tag fotografiat a l'entrada podria emmagatzemar una cookie en el navegador web del mòbil, i els tags següents de l'exposició enllaçarien l'usuari directament a la pàgina web de l'ítem, en el llenguatge que l'usuari hagués triat.
* Posar tags en les etiquetes de nom dels convidats a una conferència, de forma que aquests tags donarien informació sobre la pàgina web de la companyia, o de l'usuari en particular.

## Vegeu també

* Codi de barres
* Codi QR

## Referències

* ↑ «About». Semacode Corporation. Arxivat de l'original el 9 de novembre 2014. [Consulta: 25 octubre 2014].
* ↑ Hiroko Kato; Keng T. Tan, Douglas Chai. Barcodes for Mobile Devices. Cambridge: Cambridge University Press, 2010, p. 116. ISBN 9781139487511 [Consulta: 25 octubre 2014].
* ↑ «Usos potencials de Semacode». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 10 abril 2008].

## Enllaços externs

* Semacode.org Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.
# Protomelas marginatus

Protomelas marginatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Pot atènyer fins a 16,6 cm de longitud. Habita en zones vegetades poc profundes. S'alimenta d'algues i restes de plantes vasculars. És un peix endèmic del sud del llac Malawi a l'Àfrica oriental.

## Subespècies

* Protomelas marginatus marginatus (Trewavas, 1935)
* Protomelas marginatus vuae (Trewavas, 1935)

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff,. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ AA.VV.. Check-list of the freshwater fishes of Africa: catalogue des poissons d'eau douce d'Afrique (en francès). París & Tervuren: Office de la Recherche Scientifique et Technique Outre-Mer & Mrac, 1984-1991. ISBN 90-73242-03-7.
* ↑ Binohlan, Crispina B.; Torres, Armi G. «Protomelas marginatus (Trewavas, 1935)» (en anglès). FishBase.