OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parc de les Cascades

El Parc de les Cascades està situat al barri de la Barceloneta de Barcelona. Va ser creat el 1992 segons un disseny de l'equip MBM Arquitectes.

## Història

Aquest parc procedeix de la renovació urbanística de la façana litoral amb motiu dels Jocs Olímpics de 1992, en uns terrenys anteriorment d'ús industrial, on també es van crear els parcs de Carles I, del Port Olímpic, de la Nova Icària i del Poblenou.

## Descripció

Es troba sobre la Ronda del Litoral, que en aquest tram està soterrada, i és el saló d'entrada a la Vila Olímpica. Es divideix en dues seccions separades pel carrer Ramon Trias Fargas, a cada una de les quals hi ha com a element distintiu una escultura de grans dimensions i estil abstracte: David i Goliat, d'Antoni Llena, i El Poder de la Paraula, d'Auke de Vries. Aquesta darrera està situada sobre un estany que es desborda al nivell inferior en forma de cascada, d'ací el nom del parc.
Entre les espècies presents es troben: el pi blanc (Pinus halepensis), el pi pinyoner (Pinus pinea), la Tipuana (Tipuana tipu), el plàtan (Platanus x hispanica), el lledoner (Celtis australis), el xiprer (Cupressus sempervirens), la xicranda (Jacaranda mimosifolia), l'àlber (Populus alba), l'olivera (Olea europaea), la washingtònia (Washingtonia robusta) i el margalló (Chamaerops humilis).

## Vegeu també

* Parcs i jardins de Barcelona

## Referències

* ↑ Viladevall-Palaus, 2004, p. 56.
* ↑ «Parc de Les Cascades». Parcs i jardins. Ajuntament de Barcelona.

## Bibliografia

* Gabancho, Patrícia. Guia. Parcs i jardins de Barcelona. Ajuntament de Barcelona, Imatge i Producció Editorial, 2000. ISBN 84-7609-935-5.
# Parc de la Villette

Situat al 19è districte de París (França), el parc de La Villette és el major parc de la capital francesa (55 hectàrees). La realització arquitectural del parc va ser confiada el 1982 a Bernard Tschumi. La particularitat essencial del parc és de no trencar la perspectiva del nord al sud. Un passeig cinemàtic fa aparèixer jardins com a àrees de jocs, teatres on la natura és posada en escena. El parc és fortament puntuat per una trama sistemàtica d'edificis vermells anomenats «Folies». Travessa el parc el canal de l'Ourcq. Dues passarel·les de vianants salven el canal i uneixen el nord i el sud. Una «galeria» rectilínia coberta d'una teulada en forma d'ona fa la unió entre el nord i el sud.
Una programació cultural variada ofereix al llarg de l'any nombroses ocasions de diversió: exposicions, teatre, concerts, circ, cinema a l'aire lliure...

## Dins el Parc de la Villette

* La Cité des sciences et de l'industrie.
* La Géode.
* La Cité de la musique.
* El Conservatoire de Paris.
* El pavelló Paul Delouvrier.
* El Zénith (París).
* El Gran mercat de La Villette, amb una llibreria permanent.
* Els jardins per temes:
    jardí dels bambús, jardí dels esglais infantils, jardí de la parra, jardí dels equilibris, jardí de les illes, jardí dels miralls, jardí de les dunes, jardí de les acrobàcies, jardí del drac, jardí dels vents.
* El cinaxe
* Un submarí: l'Argonaute
* El Cabaret Sauvage
* El théâtre Paris-Villette
* El Tarmac de la Villette
* La Maison de la Villette
* Un centre eqüestre
* Un espace d'envelats
* Un quiosc de música
* Ensinistraments
Aquest parc està connectat al dels Buttes-Chaumont per l'avinguda Darius Milhaud, i una nau fluvial permet d'arribar a la plaça de Stalingrad.

## Notes i referències

* ↑ els mesos de maig i juny

## Enllaços externs

* Parc de la Villette - Lloc web oficial
# Roc de Jornac

El Roc de Jornac és una muntanya de 1.049 metres d'altitud del límit entre les comunes de Conat i d'Orbanyà, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona oest del terme de Conat i a l'est del d'Orbanyà, al nord-oest del poble de Conat i al sud-oest del lloc on hi havia la població desapareguda d'Arletes. A més de ser una muntanya interessant pels seus monuments megalítics, com el Dolmen del Roc de Jornac, en el vessant d'Orbanyà, aquesta muntanya és destí freqüent de les rutes excursionistes de la zona.

## Referències

* ↑ El Roc de Jornac en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Ponsich, Lloret i Gual, 1985.
* ↑ Becat, 2015.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «43 - Conat i Vellans». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan. «106 - Orbanyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Conat i Orbanyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Ruth (cràter)

* Aquest article tracta sobre un cràter del planeta Venus. Si cerqueu un cràter de la Lluna, vegeu «Ruth (cràter lunar)».
Ruth és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 18,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim hebreu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985. El cràter, basat en dades proporcionades per la sonda espacial Magellan, té una elevació de 6,051 km.

## Referències

* ↑ «Ruth». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].
* ↑ ; Kirk, Randolph L.; Strom, Robert G.«Data Base of Impact Crates on Venus Based on Analysis of Magellan Radar Images and Altimetry Data» p. 20. U.S. Department of the Interior and U.S. Geological Survey, 1996.

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Pascal Jolyot

Pascal Jolyot (Fontainebleau, 26 de juliol de 1958) és un tirador d'esgrima francès, ja retirat, especialista en floret, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on disputà dues proves del programa d'esgrima. En la prova del floret per equips guanyà la medalla d'or, mentre en la del floret individual guanyà la de plata. Quatre anyes més tard, als Jocs de Los Angeles, guanyà la medalla de bronze en la prova del floret per equips, mentre en la del floret individual fou eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles de plata al Campionat del món d'esgrima entre les edicions de 1978 i 1982.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Pascal Jolyot». [Consulta: 28 novembre 2023].
# Parerupa

Parerupa és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Parerupa africana (Aurivillius, 1910)
* Parerupa bipunctalis (Hampson, 1919)
* Parerupa distictalis (Hampson, 1919)
* Parerupa undilinealis (Hampson, 1919)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 8 febrer 2019].
# Sabarmati

Sabarmati (sànscrit Svabhravati) és un riu de l'Índia que neix a les muntanyes de Mewar al Rajasthan i corre cap al sud-est fins a desaiguar al golf de Cambay amb un curs d'uns 320 km i una conca de 24.606 km². Rep el nom per la combinació dels rierols Sabar, que passa prop d'Idar, i Hathmati, que passa per Ahmadnagar que conflueixen i ja unit passa per Sadra i Ahmedabad, rebent per l'esquerra al Vantha, a uns 50 km de la darrera ciutat, i després el Vatrak, format per les aigües de les muntanyes de Mahi Kantha. A la confluència del Vantha, prop d'Ahmadabad, se celebra una fira religiosa anual al novembre.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* http://www.rajirrigation.gov.in/3bsabarmati.htm Arxivat 2005-10-24 a Wayback Machine.
* http://www.oieau.fr/ciedd/contributions/atriob/contribution/parmar.htm Arxivat 2006-11-19 a Wayback Machine.
* http://wrmin.nic.in/riverbasin/sabarmati.htm Arxivat 2007-01-01 a Wayback Machine.
* http://www.water-international-france.fr/article.php3?id_article=147&idRubSel=213&id_parent=&id_rubrique=214&id_pere= Arxivat 2006-11-26 a Wayback Machine.
* http://deshgujarat.com/2007/01/19/ahmedabad-sabarmati-riverfront-projectvideo/
# Sabaratiano

Sabaratiano fou un principat feudal de Geòrgia que abraçava una bona part del Baix Kartli (Kvemo Karli), en concret la part meridional.
Al segle xvi els dominis dels Baratashvili van ser coneguts com a principat de Sabaratiano, i incloïen centenars de pobles amb 2.5000 o 3.000 cases de camperols serfs i uns 250 o 300 nobles vassalls. Tenien castells a Samshvilde, Dmanisi, Darbaschala, Tbisi i Enageti; abadies familiars a Pitareti, Gudarekhi, Dmanisi i Kedi. Foren llistats entre els cinc nobles (tavadi) més importants de Kartli i van tenir un paper destacat en la vida cultural i política del país; foren caps de la Policia de Somkhiti-Sabaratiano, i majordoms i Caps de Justicia a la cort reial. Als segles xvi i xvii van originar branques menors i els dominis es van fraccionar sobretot en benefici dels Orbeliani. La casa principal va acabar perdent els seus rangs i privilegis en favor d'una de les branques dels Orbeliani que els van conservar fins a l'annexió russa.

## Armes

Quarterat, en azur bandera de plata amb pal de sable; en gules dos llances formant una creu i sobreposats un arc i una espasa formant en aspa, tot en colors naturals; en gules, columna de plata amb elements daurats, sostinguda als flancs per dos lleons rampants daurats; i d'atzur torre emmerletada de plata i branca vegetal en peu al costat (de sinople).

## Referències

* Casa de Baratashvili
# Russòfon

Un russòfon és un parlant de llengua russa. El nombre de persones de parla russa al món s'estima en 280 milions. Rússia és el país més gran de parla russa, però moltes antigues repúbliques soviètiques són la llar d'un gran nombre de parlants de rus, d'origen rus o no: Belarús, Ucraïna, el Kazakhstan, Moldàvia i Letònia i en altres països de l'antiga URSS. A causa de la immigració, Israel, Alemanya, el Canadà, els Estats Units (especialment Nova York o Alaska, on la comunitat de vells creients (molt aferrada a la tradició ortodoxa), perseguits pel règim tsarista i el règim soviètic es van refugiar i van viure en aïllament). Alguns altres països són també importants comunitats de russòfons, com ara el Marroc, on hi ha una gran minoria de parla russa. Aquests parlants són principalment molts estudiants que van fer estudis de postgrau a l'antiga URSS.
Per abús de llenguatge, algunes fonts anomenen "russòfons" a les comunitats de minories russes en els països de l'antiga Unió Soviètica, si bé que les poblacions d'aquests països són sovint russòfones (de parla russa), encara que no són russes.

## Referències

* ↑ Dimitri de Kochko, Historiens et Géographes, p.185-186

## Vegeu també

* Russos

## Bibliografia

* Dimitri de Kochko, « "Russophonie" et "Russophones" », a Historiens et Géographes, n°404, octubre-novembre 2008, p.185-186.
# SWIT EME

SWIT EME, nom artístic de Marcel Serrano Fabra (27 de maig de 1999, La Florida, Barcelona) és un raper català que forma part del grup Bathroom Studios.
Marcel Serrano va néixer i es va criar en el barri de la Florida. De petit escribia lletres per evadir-se dels seus problemes, però la seva inspiració li va vindre quan amb 13 anys va llegir un llibre de poesia que havia escrit el seu avi en català. Aquests escrits havien fet que el seu avi entrés en un camp de concentració franquista per haver fet servir el català. Amb 15 anys va crear el seu propi estudi de gravació amb uns amics i, el gener de 2017 va formar el seu actual grup Bathroom Studios. L'octubre del 2015 va publicar la seva primera cançó «Caída Libre» a Youtube i, des de llavors, ha anat obtenint cada cop més èxit amb temes com «Not Loving», amb més de cinc milions de reproduccions o «Generación perdida», que supera els 3,7 milions. El 2018, juntament amb altres artistes va formar el col·lectiu "La Cantera".
Ha fet col·laboracions amb altres cantants com Santa Salut, Qosta, NOITE, Zaidbreak o Blake.
El 2020 va estrenar amb altres rapers catalans un nou projecte anomenat La Masia, que pretén impulsar el català a través del rap, llançant finalment un àlbum anomenat "Espurna", format per 12 cançons.

## Discografia
### Senzills i EP

* 2018 - Not Loving (amb NOITE i Zaidbreak)
* 2019 - Generación perdida (amb Xeff)
* 2021 - Politish Mafia (amb Sotan)
* 2021 - Maleduk2 (amb Zaidbreak i Blake)

### Àlbums d'estudi

2023 - Ikigai

## Referències

* ↑ «TAPEANDO #1 SWIT EME». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Marcel Serrano Fabra Songs, Albums, Reviews, Bio & More» (en anglès). [Consulta: 3 juliol 2022].
* ↑ «Entrevista Swit Eme | rap» (en anglès). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «La cantera | Biografía Khaayraps» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «Caída Libre-Swit eMe ft. Reko (Prod. BluntedBeatz)». [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «La Cantera, la revolución musical de la calle que busca crear conciencia» (en castellà), 13-11-2019. [Consulta: 31 gener 2022].
* 1 2 «SWIT EME» (en anglès britànic). [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ «SWIT EME encapçala La Masia, el nou projecte de música urbana en català – Sons de Xaloc». Arxivat de l'original el 31 de gener 2022. [Consulta: 31 gener 2022].
* ↑ https://www.deezer.com/es/artist/51302782. «IKIGAI» (en espanyol europeu), 25-05-2023. [Consulta: 28 juny 2023].
# Periosti

El periosti (peri = al voltant, i osti = os) és una membrana de teixit connectiu molt vascularitzada, fibrosa i resistent, que cobreix l'os per la seva superfície externa, excepte en llocs d'inserció de lligaments, tendons, i superfícies articulars (la superfície externa de l'os a nivell de les articulacions està coberta per cartílag hialí, anomenat cartílag articular).
El periosti posseeix terminacions nervioses nociceptives, que el fan molt sensible a la manipulació. Mitjançant la irrigació sanguínia proveeix a l'os els nutrients que necessita. Es troba unit a l'os per fortes fibres de col·lagen anomenades fibres de Sharpey, que s'estenen a les lameles circumferencials externes i intersticials.
El periosti està format per una capa externa fibrosa i una capa interna de recanvi. La capa fibrosa conté fibroblasts, mentre que la capa de recanvi conté cèl·lules progenitores que es transformen en osteoblasts, que són responsables de l'augment del gruix de l'os. Després d'una fractura òssia les cèl·lules progenitores es transformen en osteoblasts i condroblasts, els quals són essencials en el procés de curació.
# Pau Prim Coma

Pau Prim Coma (Castellbisbal, 2 de febrer de 2006) és un futbolista català que juga com a migcampista al FC Barcelona Atlètic de la Primera Federació.

## Carrera de club

Nascut a Castellbisbal, Prim va començar a jugar a futbol als 4 anys al club de la seva ciutat natal abans de fitxar pel FC Barcelona el 2012. Va ser nomenat capità en les categories inferiors del Barça i va ascendir al Juvenil A després de ser titular en el seu debut contra el Viktoria Plzeň a la UEFA Youth League.
Tot i haver estat ascendit a l'equip sub-19 durant la temporada 2022-23, Prim va ser nomenat suplent no utilitzat en la derrota del Barça per 2-1 contra el Celta el 4 de juny, i va ser un dels sis jugadors juvenils que van debutar amb el primer equip en un partit amistós contra el Vissel Kobe tot just dos dies després. A més del seu debut, Prim va debutar amb el FC Barcelona B el 27 d'agost del 2023 en la derrota per 1-0 davant la SD Logronyès al partit inaugural de la Primera Federació 2023-24.

## Carrera internacional

Internacional juvenil amb Espanya, Prim ha representat la selecció espanyola sub-16 i sub-17. Va formar part de la selecció espanyola sub-17 que va disputar el Campionat d'Europa del 2023.
L'agost del 2023, Prim es va quedar fora de la selecció espanyola sub-18 a causa de compromisos amb el primer equip a les ordres de Xavi.

## Estil de joc

Integrat a la filosofia del Barcelona, Prim va ser etiquetat com el proper successor de l'exveterà del Barça Sergio Busquets. Bo amb els dos peus, Prim destaca per la seva excepcional capacitat de passada i la seva agilitat. En defensa, se'l descriu com a capaç de llegir la jugada amb gran rapidesa, cosa que li permet aturar qualsevol avenç de l'atac rival i iniciar un contraatac per al seu equip.

## Referències

* ↑ «El compromiso de capitán de Pau Prim» (en castellà). Mundo Deportivo, 09-03-2022.
* ↑ «Pau Prim, nouveau talent issu de La Masia ? - FC Barcelone» (en francès). Blaugranas.fr, 02-02-2023.
* ↑ «The new 'jewel' of the Masia that has trained with Xavi» (en anglès). FCBN, 22-04-2023.
* ↑ «¿Quién es Pau Prim?» (en castellà). Sport, 22-04-2023.
* ↑ «Celta - Barça: El último de la temporada» (en castellà). FC Barcelona, 04-06-2023.
* ↑ «The debutants against Vissel Kobe - one by one» (en anglès). FC Barcelona, 06-06-2023.
* ↑ «Summary: Pau Prim».
* ↑ «SD Logroñés – Barça Atlètic: ¡Comienza la Liga!» (en castellà). FC Barcelona, 27-08-2023.
* ↑ Camacho, Ignacio. «Todo lo que debes saber del Europeo Sub-17: equipos, estrellas, calendario...» (en castellà). Diario AS, 17-05-2023.
* ↑ «Cambios en la convocatoria sub-18 de Alfaz del Pi (Alicante) | www.rfef.es» (en castellà). Web oficial de la Real Federación Española de Fútbol, 22-08-2023.
* ↑ «19 canteranos del Barça, repartidos entre la Sub-19, Sub-18, Sub-17 y Sub-15» (en castellà). Mundo Deportivo, 29-08-2023.
* ↑ «El elegido de Xavi es Pau Prim» (en castellà). Sport, 21-07-2023.
* ↑ «El nuevo Busquets que arrasa en la cantera del Barça» (en castellà). Crónica Global, 14-06-2022.
# Saadet II Giray

Saadet II Giray (? - 1587) fou un efímer kan de Crimea durant els darreres mesos de 1584. Era fill de Mehmed II Giray.
Als quatre mesos de la pujada al tron d'Islam II Giray, Saadet Giray al front dels nogais, va marxar contra el nou kan i es va apoderar de Baghchi-Sarai. Islam II es va refugiar a Kaffa que era territori otomà i va enviar comunicació dels fets al sultà. Özdemiroğlu Osman Pasha, que llavors era gran visir, rebé ordre d'anar a rescatar-lo amb deu mil geníssers i sis mil sipahis que foren enviats a Sinope i van passar l'hivern en aquesta localitat i a Kastamonu, per després anar a Crimea. Però mentre Islam, amb l'ajut dels begs de Kaffa i de gran part de les tribus de Crimea, va lluitar contra Saadet a les planes d'Andal. Esni Beg i alguns altres caps dels nogais van morir i Saadet Giray va fugir.
Saadet Giray, aliat amb els cosacs del Don i altre cop als nogais retornà a Crimea el 1586. El kan va enviar un exèrcit contra ell i en la batalla va morir Mubarak, germà de Saadet, i diversos caps nogais. Saadet es va establir definitivament amb els nogais i el seu germà Murad se'n va anar a Rússia i el tsar el va enviar a Astracan com un príncep sobirà cerimonial.

## Bibliografia

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Pedro Acedo Penco

Pedro Acedo Penco (Hornachos, Badajoz, 1956) és un polític, alcalde de Mèrida entre 1995 i 2007 i novament entre 2011 i 2015.

## Trajectòria

Nascut a Hornachos, va viure a Barcelona, Madrid i Burgos, encara que la seva vida ha transcorregut principalment a Mèrida. Empresari dedicat a la publicitat de tanques i cartells, el 1988 va accedir a l'Ajuntament de Mèrida com a regidor independent en les llistes de Alianza Popular. Entre 1988 i 1990 va ser al capdavant de l'Associació Extremenya de Radiodifusió. L'any 1991 es presenta per primera vegada com a candidat del PP a l'ajuntament de Mèrida, sent derrotat per l'aleshores alcalde i candidat del PSOE Antonio Vélez Sánchez. Tanmateix, el 1995 guanya els comicis municipals per majoria simple i és proclamat nou alcalde de Mèrida. L'any 1999 aconsegueix la majoria absoluta, que repeteix el 2003.
El 2004 va ser proposat per encapçalar les llistes del PP al Senat per Badajoz, però es va escollir finalment a Miguel Celdrán Matute, alcalde de Badajoz. Al desembre] de 2006 confirma que no es presenta a la reelecció a les eleccions de maig de 2007, estant candidata del seu partit Pilar Vargas. En els mencionats comicis, el PP perd l'ajuntament a favor del PSOE i Acedo abandona l'ajuntament. El 2008 es va presentar la seva candidatura a la presidència del PP d'Extremadura, però es retira el dia abans del congrés autonòmic. És President Local del PP de Mèrida i alcalde de la ciutat després d'aconseguir la majoria absoluta amb 13 regidors a les passades eleccions municipals del 22 de maig de 2011, ostentant el càrrec fins a la seva derrota el 24 de maig de 2015. A les eleccions generals per a la XII legislatura del Congrés de Diputats, va entrar com a diputat per Extremadura del Partit Popular.

## Referències

* 1 2 3 «Acedo recupera la mayoría absoluta para el PP con 13 concejales» (en castellà). HOY.es, 23-05-2011. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «El PP extremeño aprovecha la segunda oportunidad» (en castellà). HOYes, 30-06-2016. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ «XII Legislatura (2016-Actualidad)Acedo Penco, Pedro» (en castellà). [Consulta: 7 juliol 2017].
# Samadhiala Charan

Samadhiala Charan fou un estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Gohelwar, presidència de Bombai, format per només un poble amb dos tributaris-propietaris separats; tenia una superfície de 6 km² i una població el 1881 de 135 habitants. Els ingressos estimats eren de 80 lliures, i no pagava tribut.

## Vegeu també

* Samadhiala
* Samadhiala Chabharia

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Sama (Llangréu)

Sama és una parròquia asturiana i un dels sis districtes en què es divideix el conceyu de Llangréu. El conjunt de la parròquia i el districte urbà ocupa una extensió de 5,47 km. El districte de Sama és el de major població de la ciutat després de La Felguera, amb 11.141 habitants (2006).
El principal nucli comercial de Sama és la carrer Dorado. A la vora del Riu Nalón hi ha un parc de planta similar els de la conca del Nalón, el parque Dorado. L'església parroquial és d'estil neogòtic, ja que va ser reconstruïda en part després de la Revolució de 1934 i dedicada a Santiago, patró de les festes locals des 1902.
A Sama s'hi troba l'ajuntament de Llangréu. Durant diversos anys va ser la capital simbòlica de la mineria espanyola, gràcies a l'auge del carbó en les comarques mineres asturianes, cosa que ha deixat empremta en diversos dels seus edificis historicistes que reflecteixen l'esplendor industrial i sobre tot comercial d'aquella època. En una capella desapareguda va ser coronat rei Aureli d'Astúries el 768.
A més de la festivitat de Sant Jaume (25 de juliol), celebra també els Huevos Pintos (Dilluns de Pasqua) i Sant Joan al barri de La Llera el 23 de juny. El mercat setmanal té lloc tots els dilluns.

## Llocs d'interès

* Església de Sant Jaume Apòstol
* Casa Consistorial
* Escuelas Dorado (Casa de la Cultura)
* Edifici del Banco Herrero
* Casa Cuca
* Casa de Los Notarios
* Plaza de España
* Edifici Casa Suárez
* Edifici Casa Cuesta
* Casino de La Montera
* Pozo Fondón i Archivo Histórico de Hunosa
* Pozo Modesta
* Puente de Los Ingleses (1895), Puente Viejo (1865) i puente de La Maquinilla (al voltant de 1890)
* Sanatori Adaro
* Parque Dorado
** Fuente de la Samaritana
** Kiosko de la música
** Monument al treball
** La Carbonera
* Centro audiovisual Cine Felgueroso
* Conservatori de Música del Nalón

## Bibliografia

Societat Asturiana d'Estudis Econòmics i Industrials. Nomenclàtor d'entitats de població d'Astúries 2009 [Consulta: 7 novembre 2010].
* ↑ «Expedient amb els topònims oficials de Llangréu». BOPA.
# Fonts de la Borda del Manel

Les Fonts de la Borda del Manel és una font múltiple del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà, a prop de l'antiga caseria de la Torre d'Eroles.
Estan situades a 1.105 m d'altitud, a llevant de la Torre d'Eroles, a l'esquerra del riu d'Abella, també a llevant de Casa Manel, al sector nord-oest del Bosc d'Abella.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic descriptiu: és la font més propera de Casa Manel, que aprofitava l'aigua d'aquesta surgència.

## Enllaços externs

* Les Fonts de la Borda del Manel en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya