OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samuel Gottlieb Gmelin

Samuel Gottlieb Gmelin (4 de juliol de 1744 - 27 de juny de 1774) va ser un metge, botànic, ornitòleg, i navegant alemany.

## Història

Gmelin neix a Tübingen en una reconeguda família de naturalistes. El seu pare era Johann Conrad Gmelin, un apotecari i cirurgià; el seu oncle Johann Georg Gmelin. Samuel arriba a la seva graduació mèdica el 1763 a la Universitat de Leiden a la primerenca edat de 18 anys (Silva et al., 1996). Mentre viu als Països Baixos, Gmelin desenvolupa un interès peculiar en les algues marines. El 1766 fa una oposicó i guanya el lloc de professor de Botànica a Sant Petersburg, Rússia. A l'any següent pren part d'una expedició d'estudis de la Història natural de l'Imperi Rus. Explorarà els rius Don i Volga, i les costes oest i est de la mar Càspia. Mentre travessa el Caucas és utilitzat pel Kan Usmey de Khaïtakes, i mor a causa d'un tractament d'una malaltia, adquirida estant captiu a Derbent. Tenia només 29 anys.
Gmelin va ser autor de la Història Fucorum (1768), la primera obra dedicada a la biologia marina, desenvolupant exclusivament les algues i fent ús per primera vegada del sistema binomial de nomenclatura. Inclou elaborades il·lustracions de macroalgues i altres algues marines en folis. No obstant això, els espècimens d'algues usats per Gmelin a la Història fucorum no hi ha més (Dixon & Irvine, 1970). Els resultats de les seves expedicions es publiquen al Reise durch Russland zur Untersuchung der drey natur-Reich (Viatges per Rússia per a l'estudi de les tres províncies naturals) (1770-1784, 4 vols.), Publicant el volum final per Peter S. Pallas.

## Biografia

El 1772, es casa amb Anna von Chappuzeau, neta del famós capità naval Jacob Chappuzeau (Iakov Shapizo), heroi de la batalla de l'illa de Ösel del 1719, quan comandava la 'Raphail'.

## Referències

* "Author Query". International Plant Names Index. http://www.ipni.org/ipni/authorsearchpage.do.

## Enllaços externs

* Correspondència amb Linnaeus
# Samuel Gitler

Samuel Gitler (Cuauhtémoc, 14 de juliol de 1933 - Ciutat de Mèxic, 9 de setembre de 2014), de nom complet Samuel Carlos Gitler Hammer, va ser un matemàtic mexicà.

## Vida i Obra

Els seus pares eren immigrants jueus polonesos que havien arribat a Mèxic el mateix any que ell va néixer. La seva mare va morir quan ell era nen i va ser educat en l'ambient bohemi de la casa dels seus avis. Després de cursar part de l'ensenyament secundari a San Antonio (Texas) va ingressar el 1948 a la Escuela Nacional Preparatoria (institució depenent de la UNAM). Acabat el batxillerat el 1952, es va matricular a l'escola d'enginyers de la universitat Nacional Autònoma de Mèxic on va fer dues carreres en paral·lel: enginyeria i matemàtiques. Un cop graduat el 1956 i recent casat va marxar a fer el post grau a la universitat de Princeton en la qual es va doctorar el 1960 amb una tesi sobre cohomologia dirigida per Norman Steenrod.
Després d'un curs com assistent a la universitat Brandeis, el 1961 va retornar a Mèxic per a fundar, juntament amb José Adem, el centre de matemàtiques del CINVESTAV (Centro de Investigación y de Estudios Avanzados) de l'Institut Politècnic Nacional de Mèxic, on va romandre fins al 1987, quan la crisi econòmica del seu país el va obligar a buscar feina als Estats Units. Va ser professor de la universitat de Rochester fins al 2001, quan va retornar a Mèxic per ocupar una plaça al CINVESTAV. També va ser professor invitat al All Souls College de la universitat d'Oxford i de l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton. Va morir el 2014 a Ciutat de Mèxic.
Els seus treballs de recerca van ser en el camp de la topologia algebraica i la seva influència va anar més enllà que la seva recerca, ja que, juntament amb José Adem, van ser els creadors d'una escola de matemàtics mexicana.

## Referències

* ↑ González i Lupercio, 2015, p. x.
* ↑ Micha, 2006, p. xi.
* ↑ López de Medrano, 2017, p. 5.
* ↑ Lupercio i Micha, 2017, p. 1-4.

## Bibliografia

* González, Jesús; Lupercio, Ernesto «Samuel Gitler y su obra matemática» (en castellà). universo.math, Vol. 2, Num. 1, 2015, pàg. art. 1. ISSN: 2007-9141.
* López de Medrano, Santiago «Samuel Gitler and the Topology of intersections of quadrics» (en anglès). Boletín de la Sociedad Matemàtica Mexicana, Vol. 23, Num. 1, 2017, pàg. 5-21. DOI: 10.1007/s40590-016-0148-0. ISSN: 1405-213X.
* Lupercio, Ernesto; Micha, Elias «Samuel Gitler and his influence» (en anglès). Boletín de la Sociedad Matemàtica Mexicana, Vol. 23, Num. 1, 2017, pàg. 1-4. DOI: 10.1007/s40590-017-0163-9. ISSN: 1405-213X.
* Micha, Elías. «A personal appreciation of Sam Gitler». A: Samuel Gitler, Alejandro Adem, Jesús González, Guillermo Pastor (eds.). Recent Developments in Algebraic Topology (en anglès). American Mathematical Society, 2006, p. ix-xiv. ISBN 0-8218-3676-5.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Samuel Gitler» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Samuel Carlos Gitler Hammer» (en castellà). Matemáticos en México. [Consulta: 16 gener 2024].
# Sant Climent d'Urús

Sant Climent d'Urús és una església protegida com a bé cultural d'interès local del municipi d'Urús (Cerdanya).

## Descripció

Està formada per una llarga i espaiosa nau flanquejada per quatre capelles laterals, una de les quals ha estat considerablement reduïda. Les capelles laterals del costat de l'altar formen una volta d'arestes, en el centre de la qual s'hi troba una clau de volta rodona. La porta d'entrada és de mig punt i està datada del 1652. És senzilla i sense cap mena de decoració.
El campanar s'aixeca enganxat al costat nord de l'església, tocant la façana principal. El sostre és piramidal de pedra ben tallada. A la seva façana exterior nord, a l'altura del primer pis, hi ha un escut episcopal. L'altar forma un hemicicle ample. Cal destacar les làpides i inscripcions situades al corredor, i en el segon esglaó, descrita en notes complementàries.

## Història

El rei Lluís, tal com havien ordenat els seus predecessors Carles i Ludovic en els anys 768 i 844, confirmà al Monestir de Cuixà, entre altres possessions, el poble d'Urús. Per això, l'any 1285, el Pavorde de Cuixà ven per un esplet tots els censos, tercis, quarts i rèdits que dit monestir té i rep a la Torre de la Vall d'Urús per 56 modis de forment. El 1198 els exèrcits del comte de Foix, Arnald de Castellbò, entre les seves malifetes a Cerdanya inclogueren a aquesta església.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Climent d'Úrus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 maig 2012].
# Royal Pines

Royal Pines és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2007 tenia 5.843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Royal Pines tenia 5.334 habitants, 2.133 habitatges i 1.540 famílies. La densitat de població era de 677,5 habitants per km².
Dels 2.133 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 27,8% no eren unitats familiars. En el 23,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 28,4% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.426 $ i la renda mediana per família de 60.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.679 $ mentre que les dones 29.188 $. La renda per capita de la població era de 27.886 $. Entorn del 0,4% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Royal Pines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Royal Pines». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sandra Magnus

Sandra Hall Magnus (nascuda el 30 d'octubre de 1964) és una enginyera americana i astronauta de la NASA. Va tornar a la Terra amb la tripulació del STS-119 en el Discovery el 28 de maig de 2009, després d'estar 134 dies en òrbita. Va ser assignada a la tripulació del STS-135, la missió final del Transbordador Espacial. També té llicència de radioaficionada amb el senyal indicatiu KE5FYE.

## Referències

* ↑ Astronauts and Cosmonauts (sorted by "Time in Space")
* ↑ «Sandra H. Magnus (Ph.D.) NASA Astronaut». Lyndon B. Johnson Space Center. NASA, juny 2008. [Consulta: 16 novembre 2008].
* ↑ «Shuttle lands in Florida, ending 13-day voyage». AP, 28-03-2009. Arxivat de l'original el 2009-03-31. [Consulta: 28 març 2009].

## Enllaços externs

* NASA biography
* NASA - Shuttle main page
* NASA - ISS main page
* Spacefacts biography
* "Spacebook," Dr. Magnus's blog during her 2008-9 mission aboard the ISS
# Valle Vista

Valle Vista és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2010 tenia 8.356 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valle Vista tenia 10.488 habitants, 4.510 habitatges, i 2.963 famílies. La densitat de població era de 1.261,5 habitants/km².
Dels 4.510 habitatges en un 23,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 20,6% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 31,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.455 $ i la renda mediana per família de 44.504 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.765 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era de 18.130 $. Entorn del 8,6% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valle Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valle Vista». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Stangersita

La stangersita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom pels seus components químics: estany, germani i sofre.

## Característiques

La stangersita és un sulfur de fórmula química SnGeS₃. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. És l'anàleg químic de l'ottemannita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: p1p 8/2000.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la República Txeca, concretament a la mina de carbó Kateřina, situada a la localitat de Radvanice, dins el districte de Trutnov (regió de Hradec Králové), on es troba en forma de cristalls aciculars ben formats, aplanats, amb una secció transversal de 2-5 × 20-40 μm i fins a 1 cm de longitud. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Stangersite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 agost 2021].
# Loujain al-Hathloul

Loujain al-Hathloul (àrab: لجين الهذلول, Lujayn al-Haḏlūl) (Jiddah, 31 de juliol de 1989) és una activista política feminista saudita. La revista Arabian Business la inclogué en el tercer lloc de la llista de les cent dones més poderoses del 2015 (Top 100 Most Powerful Arab Woman 2015).
Al-Hathloul és coneguda tant pel seu rol al Moviment Women to drive com el seu suport a la campanya contra l'exclusivitat d'homes al sistema d'accés al càrrec administratiu de valí. L'1 de desembre de 2014 fou arrestada i empresonada durant 73 dies després d'intentar travessar la frontera conduint el seu cotxe des dels Emirats Àrabs Units a Aràbia Saudita acusada de desafiar la prohibició a les dones àrabs de conduir al seu Estat.
El 15 de maig de 2018 fou detinguda i posada sota custòdia. També foren detingudes altres cinc activistes que lluitaven contra la prohibició de conducció a les dones i els drets de les dones en general a l'Aràbia Saudita, entre elles, Eman al-Nafjan i Aziza al-Yousef.
El 24 de juny de 2018 acabarà la prohibició de conduir per a les dones i el govern saudita vol una cobertura mediàtica positiva del seu moviment de reforma.

## Referències

* ↑ «The 100 Most Powerful Arab Women 2015» (en anglès). ArabianBusiness.com, 04-03-2015.
* ↑ "Sheikha Lubna Al Qassimi and Amal Clooney named most powerful Arab women in the world". The Independent. Published 2015-03-04. Consultat 2015-03-07.
* ↑ «Saudi Arabia: Women's Rights Advocates Arrested — Jumping Ahead of Crown Prince's Reforms Risks Jail Time». HRW.org, 18-05-2018. Arxivat de l'original el 19 de maig 2018. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ Two Saudi Women Who Were Detained for Defying a Driving Ban Have Been Freed. TIME. Published 2015-02-13. Consultat 2015-03-04.
* ↑ "Saudi Women Free After 73 Days in Jail for Driving". The New York Times. Published 2015-02-12. Consultat 2015-03-04.
* ↑ España, Amnistía Internacional. «Arabia Saudí: Aterradora campaña de difamación contra defensores y defensoras de los derechos humanos de las mujeres» (en castellà). Arxivat de l'original el 2018-05-22. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ Sanchez, Raf «Saudi Arabia detains women's rights activists weeks before female driving ban comes to an end» (en anglès). , 18-05-2018 [Consulta: 22 maig 2018].
# Una dona a Àfrica

Una dona a Àfrica (títol original: Une femme en Afrique) és una pel·lícula francesa dirigida per Raymond Depardon, estrenada l'any 1985.
És la primera pel·lícula de ficció dirigida per Raymond Depardon. El cineasta filma la trobada d'una jove i d'un home que no es veu, però que s'expressa en una veu en off. Ha estat doblada al català

## Argument

Djibouti a la vora de la Mar vermella: un home espera, està habituat als viatges, estima l'Àfrica. En el hall del seu hotel, troba una dona i li proposa de compartir la seva cambra. Accepta, s'esforçarà en enamorar-se d'ella el més lentament possible. I el viatge comença, un viatge que els porta al desert, al Nil i finalment a Alexandria...

## Repartiment

* Françoise Prenant: La dona
* Raymond Depardon: la veu del narrador

## Referències

* ↑ esadir.cat. Una dona a Àfrica . esadir.cat.
* ↑ The New York Times. Empty Quarter (en anglès). The New York Times.
# Physalaemus moreirae

Physalaemus moreirae és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Nascimento, L.B. & Verdade, V. 2004. Physalaemus moreirae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 de gener de 2008.
# Aproximant velar sonora

La consonant aproximant velar sonora és un fonema que es transcriu [ɰ] en l'AFI.

## En català

En català aquest so no té caràcter de fonema.

## En altres llengües

És utilitzat en llengua cherokee (wa-tsi [ɰatsi], "rellotge"), en irlandès (naoi [n̪ˠɰiː], "nou") i en coreà (uija [ɰidʑa], "cadira").
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Anthem for the Year 2000

Anthem for the Year 2000 és una cançó de la banda australiana Silverchair llançada com a primer senzill del seu tercer àlbum, Neon Ballroom.
A diferència dels primers senzills dels dos anteriors àlbums ("Tomorrow" i "Freak"), aquest no va arribar al capdamunt de la llista australiana de senzills (ARIA Singles Chart), però es va arribar a una meritòria tercera posició. La cançó també forma part del Big Shiny Tunes 4 editat per Much Music.
La cançó i el videoclip són una crítica als polítics i a la forma com controlen la societat. El videoclip representa una revolta social contra la classe política i la classe social que domina la societat. Hi apareix una dona que representa ser la presidenta o portaveu del govern demanant en suport de la gent, però la societat es revolta i assalta l'edifici on es realitza el discurs i resulta que la dona, realment, és un robot caracteritzat. Dirigit per Gavin Bowden i gravat en el Martin Place Amphiteatre de Sydney, va aconseguir el premi al millor videoclip de l'any en la gala dels MTV Video Music Award australians del 1999.

## Llista de cançons

CD Senzill AUS (MATTCD080) / CD Senzill EU (6668362) / Casset AUS (MATTC080)
* "Anthem for the Year 2000"
* "London's Burning"
* "Untitled"
* "The Millennium Bug (The Paul Mac Remix)"
Vinil 7" AUS (MATTVO80)
* "Anthem for the Year 2000"
* "Trash"
CD Senzill UK Ltd. Numbered (6670882)
* "Anthem for the Year 2000"
* "The Millennium Bug (The Paul Mac Remix)"
7" Picture Disc UK Ltd. Numbered
* "Anthem for the Year 2000"
* "The Millennium Bug (The Paul Mac Remix)"
Promo CD US (ESK41805)
* "Anthem for the Year 2000 (Edit)"
* "Anthem for the Year 2000 (album version)"

## Referències

* ↑ «Silverchair's Anthem video wins» (en anglès). chairpage.com, 01-09-1999. Arxivat de l'original el 2020-01-30. [Consulta: 23 octubre 2008].
# Assassinats a Avinyó

Assassinats a Avinyó (títol original en francès, Meurtres à Avignon) és un telefilm francès de 2016 dirigit per Stéphane Kappes. La trama parteix de l'aparició de l'esquelet d'una dona jove en una església. Durant la seva emissió a France 3, el 27 de febrer de 2016, la pel·lícula va atreure 4,34 milions d'espectadors, amb una quota de pantalla del 18,3%. S'ha doblat al català central per a TV3.
És el quart episodi de la tercera temporada de la col·lecció Assassinats a.... Va ser un dels deu episodis seleccionats per RTBF per celebrar el desè aniversari de la col·lecció i va estar disponible durant mig any a la plataforma Auvio.

## Repartiment

* Catherine Jacob: comandant Laurence Ravel
* Laëtitia Milot: comandant Julie Ravel
* Farouk Bermouga: Abdel
* Solène Delannoy: Marion Larrieu
* Pascal Elso: Dimitri Bellac
* Isa Mercure: Marie Blanchard
* Frédéric Bodson: Georges Blanchard
* Jean-Yves Chatelais: Bruno
* Benjamin Duc: el pirata informàtic
* Julie Méjean: Elise
* Claude Maurice: mare Elisabeth
* Nelly Lawson: la germana
* Thomas Walch: Pierre Pellegrin
* Béla Czuppon: Alain Gérard

## Rodatge

El rodatge va tenir lloc durant 21 dies al setembre de 2015. Va tenir lloc a Avinyó i els seus voltants: la cartoixa de Vilanòva d'Avinhon, els municipis de Combs de Sent Estève i Tesiers, i als Alpilles. La ciutat d'Avinyó va comportar mig mes de rodatge, sobretot a la rue des Teinturiers, a l'Île de la Barthelasse, a la Cambra de Comerç i Indústria i al Palau dels Papes.
La Comissió de Cinema Luberon Vaucluse calcula que es van destinar 560.000 euros a la regió de Provença-Alps-Costa Blava.

## Referències

* ↑ Anne-Claire Préfol. «Meurtres à Avignon», 17-01-2016. Arxivat de l'original el 14 d’abril 2016. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ «Meurtres à Avignon», 17-01-2016.
* ↑ Pascal. «Succès d'audience pour Meurtres à Avignon, avec Catherine Jacob et Laëtitia Milot sur France 3». Le Blog TV News, 28-02-2016. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «Assassinats a Avinyó». ésAdir. [Consulta: 26 novembre 2023].
* ↑ Noémie Jadoulle. «10 épisodes de "Meurtres à" sur Auvio pour les 10 ans de la collection». rtbf.be, 09-03-2023. [Consulta: 26 març 2023].
* 1 2 3 «Ce que "Meurtres à Avignon" a apporté au Vaucluse». Commission du film Luberon Vaucluse, 22-02-2016. Arxivat de l'original el 20 d’abril 2016. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ Isabelle Dhombres. «Laetitia Milot tourne Meurtres à Avignon : les premières infos sur le téléfilm de France 3». Télé Star, 01-09-2015. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ Aurélie Corbin. «Meurtres à Avignon : Laetitia Milot et Catherine Jacob réunies pour France 3». Télé 2 semaines, 05-09-2015. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ Remerciements, à la fin du téléfilm.
# Arzamàs

Arzamàs (rus: Арзама́с) és una ciutat de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia. Està situada a la riba del Tioixa (un afluent de l'Okà), 410 quilòmetres a l'est de Moscou. Població: 106.362 (cens de 2010), 109.432 (cens de 2002), 108.951 (cens de 1989).

## Història

L'any 1578 Ivan el Terrible va fundar Arzamàs en terres poblades llavors per mordovians. El 1737, ja més de 7000 persones hi vivien, i la ciutat esdevenia un important centre de trànsit en la ruta des de Moscou a les parts més orientals de Rússia. Es va fer conegut per les seves oques i les cebes així com per l'artesania de la pell.
El 1781, Caterina la Gran va concedir l'estatus de poble a Arzamàs i un escut basat en els colors regiment local. A principis del segle xix, a Arzamàs hi havia més de vint esglésies, la més important de les quals era la Catedral de la Resurrecció. Aquesta va ser construïda en un estil imperial en commemoració de la victòria russa davant Napoleó l'any 1812.
A Arzamàs s'hi va establir l'escola d'art d'Aleksandr Stupin entre 1802 i 1862. Molts artistes russos famosos van estudiar-hi, com ara Vassili Perov.
A principis del segle xx, encara era un important centre de comerç, amb adoberies i fàbricació d'oli, farina, sèu, tint, sabó i metal·lúrgia. També hi havia una indústria tèxtil domèstica. El 1897 la població era de 10.591 habitants.
L'any 1988, va tenir-hi lloc l'accident ferroviari d'Arzamàs, on van morir noranta-una persones.

## Economia

A la indústria local hi destaca la Fàbrica d'Enginyeria d'Arzamàs, especialitzada en vehicles d'ús civil i militar com ara el BTR-80 i el GAZ Tigr. Forma part de l'empresa GAZ.

## Referències

* ↑ Энциклопедия Города России. Moscow: Большая Российская Энциклопедия, 2003, p. 23. ISBN 5-7107-7399-9.
* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.