OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Panhel·lènies

* No s'ha de confondre amb els jocs panhel·lènics, nom que rebien els quatre jocs més importants de l'antiga Grècia.
Les Panhel·lènies (en grec antic: Πανελλήνια) eren un festival agonístic de l'antiga Grècia celebrat a Atenes que va ser instituït per l'emperador Hadrià en connexió amb la creació del Panhel·lènion, una lliga filhel·lènica de ciutats gregues promoguda pel mateix emperador amb la finalitat de recobrar l'esplendor i la unitat cultural de les polis gregues que, al segle v aC, s'uniren per derrotar la invasió persa. En tant que reunió de diverses nacions gregues, les Panhel·lènies constituïen una panegiris.
El festival estava dedicat a Zeus Panhel·leni, i se celebrava el mes de Metagitnió cada cinc anys. Sembla que les Panhel·lènies s'organitzaren seguint el model de les Eleutèries, que també tenien una periodicitat de cinc anys, però no és cert que les Panhel·lènies substituïssin les Eleutèries, que es continuaren de celebrar després de la creació de les Panhel·lènies. Pel que fa a les competicions, solament es coneix un certamen d'heralds.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Panhellenia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities, 1890. [Consulta: 26 novembre 2020].
* ↑ Spawforth, Antony. «Panhellenion, Attic». Oxford Classical Dictionary. Oxford University Press.
* ↑ «Panhellenia». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
# Palma el Jove

Antonio di Jacopo Negretti, dit Palma el Jove i en italià Palma il Giovane (Venècia, 1544 - ibíd., 1628) va ser un pintor manierista italià, renebot de Palma el Vell, i última figura destacable de la pintura veneciana del segle xvi.

## Biografia

El començament de la seva producció artística data de 1565 amb el seu pare Antonio Negretti, a Venècia. Va absorbir influències de Rafael i Tiziano, i després d'altres artistes, la qual cosa li va permetre fusionar la riquesa de color típicament veneciana amb figures més sòlides a la manera florentina i romana.
Va passar vuit anys a Roma, on va copiar a Miguel Ángel i a Polidoro dona Caravaggio, va freqüentar els manieristes romans i va assimilar les exigències de la Contrareforma. Va descobrir i va seguir els principis de la pintura de Zuccaro, Salviati i Santi di Tito.
De retorn a Venècia després de 1569, va treballar en diverses còpies de Tiziano. Quan el gran mestre va morir el 1576, Palma el Jove va acabar la seva famosa Pietà inacabada per a l'església dels Frari.
Per les diverses influències dels seus contemporanis i els seus predecessors, va adquirir una habilitat tècnica i un lloc destacable a l'escola veneciana, que ja es trobava en declivi. No va formar cap deixeble conegut.
En 1574, després de l'incendi del Palau ducal, participa activament amb Veronés, Marco Vecellio, Jacopo i Domenico Tintoretto, i Francesco i Leandro Bassano, en la restauració de les sales del Senat, de l'Escrutini i del Gran Consell.
El seu eclecticisme i productivitat li van portar dels temes religiosos als històrics i mitològics, i de la pintura al gravat mitjançant la tècnica de l'aiguafort.
Dues obres destacables d'aquest artista es conserven en el Museu del Prado de Madrid: La conversió de Saulo i David vencedor de Goliat. Un altre llenç de gran format, La preconització d'un cardenal, es guarda en el Museu Cerralbo de la mateixa ciutat.

## Obres

* La Història de Psyché per al rei Segimon de Polònia (~1580),
* Projectes de mosaics per a la Basílica de Sant Marc de Venècia
* Baixada de la Creu en Sant Giacomo dell'Orio,
* La Història de l'Ordre de la Creu, Escenes de la Bíblia en el oratorio de Crociferi (1589-1592)
* Tretze quadres per a l'Escola de Sant Gerolamo(1600)
* El vestíbul del Gran Saló del Consell del Palau Ducal (1615)

## Referències

* ↑ García López, David. «Palma el Joven. Jacopo Negretti». En Fundación Amigos del Museo del Prado. Enciclopedia del Museo del Prado (2006). Consultado el 24 de agosto de 2018.García López, David. «Palma el Joven. Jacopo Negretti». A: Fundación Amigos del Museo del Prado. Enciclopedia del Museo del Prado. 2006 [Consulta: 24 agost 2018].
# Palmahim

Palmahim és una excavació de Palestina on es va trobar un serekh del rei predinàstic conegut com a Doble Falcó. A part d'això, no s'hi han trobat materials egipcis.

## Referències

* ↑ Raffaele, Francesco «Dynasty 0» (en anglès). Aegyptiaca Helvetica, 17, 2003, pàg. 99-141.
* ↑ E. C. M. van den Brink, «Pottery-incised Serekh-Signs of Dynasties 0–1, Part II: Fragments and Additional Complete Vessels», a: Archéo-Nil, 11, 2001.
# Padus

«Padus» té aquests significats:
* Geografia: Antic nom del riu Po
* Botànica: Subgènere de Prunus
# Padrós

Padrós és el nom dels següents personatges:
* Antoni Padrós i Solanas (Terrassa, 1940), director i guionista de cinema català
* Carles Padrós i Rubió (Sarrià, Barcelona, 1870 - Madrid, 1950), polític i empresari català
* David Padrós i Montoriol (Igualada, Anoia, 1942), compositor i pianista català
* Jaume Padrós i Montoriol (Igualada, Anoia, 1926 - Barcelona, 2007), compositor i pianista català
* Jaume Padrós i Selma (Barcelona, 1959), metge i polític català fundador de la Joventut Nacionalista de Catalunya (JNC)
* Joan Padrós i Rubió (Sarrià, Barcelona, 1869 - Arenas de San Pedro, Àvila, 1932), dirigent esportiu i empresari català
* Josep Padrós i Vidal (Vic, 1889 – 1960), músic, intèrpret de tenora i compositor
* Montse Padrós Marquès (Badalona, 1952), interiorista i dissenyadora industrial
* Santiago Padrós i Elías (Terrassa, 1918 - El Vendrell, 1971), artista català, considerat un dels més importants realitzadors de mosaics nacionals de la seva època
# Partido Revolucionario de los Trabajadores (Espanya)

Partido Revolucionario de los Trabajadores (PRT) fou un partit polític comunista espanyol. Era la secció oficial espanyola de la Lliga Internacional dels Treballadors-Quarta Internacional (LIT-QI). Formava part de la coalició Izquierda Unida (IU)i el seu portaveu ha estat Opción por el Socialismo.
En el III Congrés celebrat a Madrid el maig de 1999 s'hi enfrontaren dos projectes, i s'acordà la separació del partit en dues experiències, la majoritària, que conservaria el nom de PRT, i la minoritària, que adoptava el nom de Lucha Internacionalista (LI), totes dues vinculades a la LIT-QI. En presentar-se LI a les eleccions municipals del juny de 1999 en llistes separades, el PRT va decidir la seva exclusió del partit. El 2001 inicià un procés d'apropament amb Izquierda Revolucionaria (IR), que es plasmà en la creació d'un òrgan unificat del PRT i IR dit A luchar por el socialismo, i en la fusió de totes dues organitzacions en PRT-Izquierda Revolucionaria.

## Enllaços externs

* Tret de (amb llicència GFDL).
# Vagli Sotto

Vagli Sotto és un comune (municipi) de la província de Lucca, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 90 km al nord-oest de Florència i uns 35 km al nord-oest de Lucca. L'1 de gener de 2018, la seva població era de 930 habitants.
Limita amb els municipis de Camporgiano, Careggine, Massa, Minucciano i Stazzema.

## Llocs d'interès

* El llac de Vagli, creat per una presa l'any 1947.
* Poble sumergit de Fabbriche di Careggina, inundat per la presa.
* Pont Morandi. És una passarel·la de vianants de 122 metres de longitud.
* Església romànica de San Regolo.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demogràfica de Vagli Sotto entre 1861 i
* Font: ISTAT - Elaboració gràfica de Viquipèdia

## Referències

* ↑ «Popolazione residente a 1º gennaio». Istat. [Consulta: 30 gener 2019].

## Enllaços externs

* Vagli Sotto a InGarfagnana.it Arxivat 2018-07-02 a Wayback Machine. (italià)
* Vagli Sotto a Comuni Italiani (italià)
# Unitkak (cràter)

Unitkak és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 8 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim esquimal, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Unitkak». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Kabbani

Kabbani (o Kapini o Kapila) és un riu de l'Índia, afluent del Cauvery o Kaveri. Neix als Ghats Occidentals. Rep el Nugu i el Gundal, i s'uneix al Cauvery a Tirumakudal Narsipur. Aquesta confluència és considerada un lloc sagrat. Porta aigua tot l'any i té un curs de 241 km. Del riu surt el canal de Rampur, de 52 km.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Moravià

El moravià (en moravià: moravščina IPA: [ˈmorafʃʧina], en txec: moravština IPA: [ˈmorafʃcɪna], en alemany: Mährische Sprache) és una llengua eslava occidental (o un dialecte de txec) parlada a Moràvia, una regió històrica de la República Txeca. D'acord amb l'últim cens en la República Txeca (2011), al voltant de 108 649 persones van declarar que el moravià era la seva llengua materna.

## Referències i notes

* 1 2 Obyvatelstvo podle věku, mateřského jazyka a pohlaví
# Joseph Friedrich Nicolaus Bornmüller

Joseph Friedrich Nicolaus Bornmüller (6 de febrer de 1862 – 19 de desembre de 1948) va ser un botànic alemany, nascut a Hildburghausen, Turíngia.
Estudià horticultura a Potsdam, i l'any 1886 viatjà en una expedició botànica als Balcans i a Grècia- El 1887-88 treballà al jardí botànic de Belgrad, i al llarg de la seva carrera al Mitjà Orient, Àsia Menor i Àfrica del Nord. també va fer recerca a Madeira i les Canàries.
El 1918 va ser fet professor honorari de la Universitat de Jena.
Entre les publicacions de Bornmüller hi ha un tractat sobre la flora de la regió de Macedònia titulat Beiträge zur Flora Mazedoniens (1925–1928). En el seu honor hi ha el gènere Bornmuellerantha dins la família Scrophulariaceae.

## Referències

* Fonts: ** Robert Zander, Fritz Encke, Günther Buchheim, Siegmund Seybold (Hrsg.): Handwörterbuch der Pflanzennamen. 13. Auflage. Ulmer Verlag, Stuttgart 1984, ISBN 3-8001-5042-5.
* HUH Index of Botanists
* ↑ Bornmüller, Friedrich Nicolaus Joseph @ NDB/ADB Deutsche Biographie
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* IPNI List of taxa described & co-described by Bornmüller.
# Baltimore (Vermont)

Baltimore és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 250 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Baltimore tenia 250 habitants, 92 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 20,7 habitants per km².
Dels 92 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,5% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 18,5% no eren unitats familiars. En el 7,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 10,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.375 $ i la renda mediana per família de 46.964 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 21.563 $. La renda per capita de la població era de 17.260 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Baltimore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Baltimore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Baltika

Baltika (en rus: Балтика) és una companyia cervesera amb seu a Sant Petersburg, Rússia. És la companyia cervesera més gran d'Europa de l'Est i la segona fabricant de tot Europa amb una producció de més de 40 milions de barrils, sent solament superada en aquell continent per Heineken.
La companyia va començar la seva producció en 1990, i va ser privatitzada en 1992. Després de consolidar-se al mercat rus a mitjan dècada de 1990, l'empresa va començar la seva expansió internacional. El 85% de les accions de l'empresa pertanyen a Baltic Beverages Holding, una subsidiària del Grup Carlsberg.
Baltika posseeix divuit fàbriques, de les quals onze estan en diferents punts de Rússia. A més, Baltika opera també unes altres tres marques menors (Arsenalnoe, Zhiguljovskoje i Leningradskoe). La marca compta amb una major presència de mercat a Rússia i els països de la Comunitat d'Estats Independents.

## Les cerveses Baltika

* Baltika nº0 «Sense alcohol» (0,5% d'alcohol en volum)
* Baltika nº2 «Svetloe» (4,7% d'alcohol en volum)
* Baltika nº3 «Clàssica» (4,8% d'alcohol en volum)
* Baltika nº4 «Originalnoe» (5,6% d'alcohol en volum)
* Baltika nº5 «Zolotoe» (5,3% d'alcohol en volum)
* Baltika nº6 «Porter» (7% d'alcohol en volum)
* Baltika nº7 «Eksportnoe» (5,4% d'alcohol en volum)
* Baltika nº8 «Pchenitchnoe» (5,0% d'alcohol en volum)
* Baltika nº9 «Krepkoe» (8,0% d'alcohol en volum)
* Baltika Kuler (4,7% d'alcohol en volum)
* Baltika Lite (4% d'alcohol en volum)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Baltika (rus)
* Pàgina oficial de Baltika (anglès)
# Bajwara

Bajwara fou una antiga ciutat de l'Índia, avui un poble del districte d'Hoshiarpur al Panjab a uns 4 km al sud-est d'Hoshiapur amb una població de 2653 habitants el 1901.
La tradició diu que fou fundada per emigrants de Gazni al segle xii i va arribar a ser una gran ciutat i el cap del districte abans dels mogols; Todar Mai, ministre d'Akbar el Gran va dividir la ciutat en diversos districtes en càstig per la manca de respecte dels habitants a la seva persona. Al segle xviii la posseïa Sirdar Bhup Singh Faizullahpuria, que en fou expulsat el 1801 pel raja Sansar Chand que hi va construir una fortalesa que fou conquerida per Ranjit Singh el 1825. La ciutat estava en decadència i els materials de les seves ruïnes foren reutilitzats; el fortí fou utilitzat com a presó sota domini britànics després del 1849 però més tard fou desmantellat. Modernament només resten parts en ruïnes i els edificis del poble més recents.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bajénovo

Bajénovo (en rus: Баженово) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 28 habitants, pertany al municipi de Bolxaia Arat.

## Referències

* ↑ «Населённые пункты Гагинского района».
# Bajío

El Bajío Mexicà, conegut simpement com a Bajío és la regió industrial, geogràfica, històrica, econòmica i cultural del Centre-Nord de Mèxic, al nord del riu Lerma; que comprèn els territoris no muntanyencs dels estats de Guanajuato, Querétaro, Aguascalientes i els Altos de Jalisco.
S'ha desenvolupat al llarg d'aquest territori, des de la subregió del Bajío Occidental, a les Zones Metropolitanes d'Aguascalientes, Guadalajara i els Altos de Jalisco, fins a la punta sud-est de la Zona Metropolitana de San Juan del Río, un important corredor industrial que actualment alberga corporatius nacionals, poderoses multinacionals i la seva indústria auxiliar. El creixement econòmic de la regió és comparat al de les potències asiàtiques.

## Referències

* 1 2 3 «Aumenta la demanda de las oficinas suburbanas en Bajío». [Consulta: 24 abril 2020].
* 1 2 3 http://libreriacide.com/librospdf/DTE-550.pdf Arxivat 2017-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ Bataillon, Claude. Las regiones geográficas en México (en castellà). Siglo XXI, 1988. ISBN 978-968-23-1421-6.
* 1 2 http://sadabombon.com/industrializados/ Arxivat 2016-01-26 a Wayback Machine.
* ↑ Cruz, Osiel. «Bajío, el nuevo milagro mexicano» (en castellà), 16-08-2013. Arxivat de l'original el 2019-04-02. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ Estrella, Viviana. «Nace el Corredor Central del Bajío». [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «16 març 2015 Archives» (en castellà). [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ Embargo, Redacción / Sin. «Jalisco participa activamente para fortalecer cluster automotriz» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2020].
* ↑ interegiones.canacintracelaya.org.mx
* ↑ Estrella, Viviana. «Fomentar desarrollo económico del Bajío, principal objetivo en la región». [Consulta: 25 abril 2020].
* ↑ «Estados del Bajío crecen a ritmo asiático: Banamex» (en espanyol europeu). [Consulta: 25 abril 2020].
* ↑ «El Bajío crece a ritmo de tigre asiático». [Consulta: 25 abril 2020].
# Medinaceli

Medinaceli és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Història

Segons es creu, malgrat els dubtes actualment existents, Medinaceli fou l'antiga Ocilis (ciutat que traí als romans, durant les guerres celtíberes). A la plaça Major, dins l'edifici del palau del Ducs, es conserven importants mosaics romans.
En temps de la dominació musulmana el seu nom era Madina Salim. Almanzor va morir a aquesta població, després d'ésser ferit a la batalla de Calatañazor (la llegenda diu que la seva tomba es troba a aquest municipi). Al segle xi i XII fou atacada i ocupada diverses vegades pels cristians. El 1083 la va ocupar Alfons VI de Castella, però els musulmans la van recuperar tot seguit. Fou presa per Álvaro Fáñez el 1104 i recuperada novament pels musulmans; altre cop presa per Alfons I d'Aragó el Bataller el 1123 amb caràcter definitiu. Fou la darrera posició musulmana en caure a la comarca. El 1129 els aragonesos la van cedir a Castella.
Amb el rei d'Aragó Alfons el Bataller, va tenir fur propi i un comú de vila i terra dels més importants de la regions, embrió del futur comtat de Medinaceli.
Posteriorment, fou la seu del poderós Ducat de Medinaceli i conserva encara el palau dels ducs, a la plaça Major).
Les salines foren la seva principal font de riquesa.

## Patrimoni

Es conserva bona part de la seva muralla, castell (actual cementiri) i diferents restes de les diferents cultures que varen passar pel poble.
Destaquen el seu arc romà (únic a Espanya amb tres portes), el palau del Ducs (actual museu de pintura contemporània, on també es guarden mosaics romans de gran valor) i la seva gran col·legiata renaixentista, entre altres monuments.
Hi ha museu-aula arqueològica, museu d'art contemporani, diferents galeries i, prop del poble, a Torralba del Moral - Ambrona, un important museu paleontològic amb restes d'Elephas Antiquus.

## Població i terme municipal

Evolució del nombre d'habitants del municipi de Medinaceli :
| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2006 |
| Població | 1.046 | 1.008 | 845 | 810 | 799 | 809 | 586 | 1.442 | 1.036 | 849 | 701 | 710 |
A finals del segle xix s'independitza el poble de Salinas de Medinaceli. A finals del segle XX el terme municipal incorporà Beltéjar, Benamira, Blocona, Esteras de Medina, Fuencaliente de Medina i Salinas de Medinaceli. Fuencaliente, al seu temps, incorporà a Azcamellas i a Torralba del Moral.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Partido Revolucionario de los Trabajadores (Argentina)

El Partido Revolucionario de los Trabajadores (PRT, del qual era el braç armat l’Ejército Revolucionario del Pueblo o ERP) fou un partit polític de l'Argentina, de tendència marxista, que considerava a la lluita armada com a l'estratègia central per a l'arribada al poder i la revolució. Actuà, en l'Argentina, entre el 1965 i el 1977, any en què fou desarticulat definitivament per la repressió de la dictadura militar de l'autoanomenat Procés de Reorganització Nacional.
# Partit Nacional de Retirats i Pensionistes

Partit Nacional de Retirats i Pensionistes (polonès Krajowa Parti Emerytów i Rencistów, KPEiR) és un partit polític polonès d'esquerres minoritari. L'objectiu principal és protegir els jubilats i persones de la tercera edat. El seu cap és l'exdiputat Tomasz Mamiński.
El KPEiR va ser fundat el 1994. Va prendre part a les eleccions parlamentàries poloneses de 1997, on només va obtenir 284 826 vots (2,18%) i cap escó al Sejm i al Senat. Durant les eleccions municipals de 1998, el KPEiR va obtenir alguns regidors en presentar-se en aliança amb Aliança de l'Esquerra Democràtica (SLD), el Partit Popular Polonès (PSL) i la Unió del Treball (UP).
A les eleccions parlamentàries poloneses de 2001 es presentà en coalició amb la SLD, UP i el Partit Democràtic. La coalició va guanyar les eleccions i SLD /UP van formar govern juntament amb PSL. Tomasz Mamiński, líder del partit, havia guanyat un escó al Sejm per Varsòvia.
No obstant això, Mamiński va ser expulsat del grup parlamentari del SLD després d'un escàndol en el restaurant del Sejm. Després es va unir al Federacyjny Klub Parlamentarny, que incloïa diversos membres del Sejm procedents de diversos partits. El partit ja no es va presentar a les eleccions de 2005 i 2007 i tampoc va donar suport cap altra llista. El seu futur és incert.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Pala Verdinosa

La Pala Verdinosa és una pala del terme de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins del seu terme primigeni.
Està situada al nord-oest del poble de la Torre de Cabdella, en els vessants sud-orientals del Tossal de la Costa i al sud del Tossal de la Collada Gran, a la dreta de la vall del Flamisell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pala de Pedro

La Pala de Pedro és una pala del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada al sud-est d'Herba-savina, a l'esquerra del riu de Carreu, a llevant del Clot dels Avellaners. És al racó sud-oriental del terme municipal, i és limítrof amb el terme d'Abella de la Conca, a la vall de Carreu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Pala de Font Freda

La Pala de Font Freda és una pala del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, en territori de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada al sud-est d'Herba-savina, a l'esquerra del riu de Carreu, a ponent del Clot dels Avellaners i a llevant del Serrat de l'Oriol, al nord de l'extrem de llevant de l'Obaga d'Herba-savina.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Partenariat

El parternariat en dret administratiu és la col·laboració voluntària i estable entre dues o més organitzacions públiques i privades per a desenvolupar productes o serveis compartint els riscos, els costs i els beneficis. És a dir, la cooperació entre el sector públic i l'empresa, per una lògica de beneficis per intercanvi.
# Partit Socialista Ruandès

El Partit Socialista Ruandès (francès Parti Socialiste Rwandais, PSR, kinyarwanda Ishyaka ry’Abakozi mu Rwanda) és un partit polític pro-governamental de Ruanda.

## Història

El partit va ser fundat el 18 d'agost de 1991. Es va unir a la coalició dirigida pel Front Patriòtic Ruandès de cara a les eleccions parlamentàries ruandeses de 2003, obtenint un únic escó. Va romandre com a part de la coalició per a les eleccions parlamentàries de 2008 i de 2013, mantenint el seu únic lloc en ambdues ocasions.

## Referències

* ↑ Elections in Rwanda African Elections Database

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-04-20 a Wayback Machine.