OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joseph Garcia

Dr. Joseph Garcia, MP, PhD, és un historiador i polític gibraltareny, i l'actual líder del Partit Liberal de Gibraltar (GLP) i Vice Ministre en Cap del Govern de Gibraltar. El GLP controla tres dels 17 escons al Parlament de Gibraltar després de les eleccions generals del 2011 i està en el govern amb els seus aliats polítics, el Partit Socialista Laborista de Gibraltar (GSLP).

## Educació

Dr. Garcia és graduat de la Universitat de Hull amb una llicenciatura amb honors de primera classe en història i va obtenir un doctorat sobre «El desenvolupament polític i constitucional de Gibraltar».

## Carrera política

Garcia ha estat líder del GLP des de 1992 i va ser elegit per primer cop a la llavors Casa d'Assemblea de Gibraltar després d'una elecció parcial. Es va exercir com a ministre a l'ombra de Turisme i assumptes comercials de 1999 a 2000. Va ser reelegit en les eleccions de 2000 i va exercir com a ministre a l'ombra per a Serveis de Comerç, indústria, turisme i serveis financers fins al 2003. El 2011, Garcia va ser nomenat vicepresident de la Internacional Liberal. Després, el partit de Garcia va formar una coalició per disputar les eleccions de 2003 amb el GSLP, que va guanyar cinc escons, i Garcia s'ha reelegit per servir com a ministre a l'ombra de Comerç, indústria, turisme i patrimoni fins al 2007, quan va ser de nou reelegit en les eleccions de 2007 servint al mateix ministeri a l'ombra.
Després de 12 anys a l'oposició, Garcia va fer part del Govern després de les eleccions del 8 de desembre de 2011. El nou Ministre en Cap de Gibraltar del GSLP, Fabian Picardo, ha nomenat Garcia com Vice Ministre en Cap responsable de la planificació i de les terres, la reforma política, democràtica i cívica, i l'aviació civil.
Garcia dona suport al Panorama que és un diari gibraltareny. El seu pare, Joe, ha treballat com a editor del diari.

## Referències

* ↑ Garcia, Joseph. Medsun. Gibraltar - The Making of a People (en anglès), 1994.
* 1 2 3 4 5 6 «Elected Members» (en anglès). Gibraltar Liberal Party. [Consulta: 21 desembre 2012].
* ↑ «Picardo announces new Govt ministerial portfolios» (en anglès). Gibraltar Chronicle, 13-12-2011. Arxivat de l'original el 2012-04-29. [Consulta: 21 desembre 2012].
* ↑ Ángela Alameda Hernández. Universitat de Granada. The discursive construction of Gibraltarian identity in the printed press: A critical discourse analysis on the Gibraltar issue (PhD Thesis) (en anglès), p. 135–136. 84-338-3818-0 [Consulta: 21 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Joseph Garcia al Arxivat 2012-12-13 a Wayback Machine. lloc web del Govern de Gibraltar.(anglès)
# Vicky Kanai

Vicky Kanai és una política palauana que és membre de la Cambra dels Delegats de Palau des del 2016. Abans de la seva elecció, Kanai va exercir de governadora d'Airai durant dos mandats.

## Referències

* ↑ Carreon, Bernadette H. «Palauan women break the political glass ceiling» (en anglès). Pacific Island Times, 07-12-2016.

## Vegeu també

* Dones a Palau
# Sant Salvador (Avià)

Sant Salvador és una muntanya de 1.157 metres que es troba entre els municipis d'Avià, Capolat i l'Espunyola, a la comarca catalana del Berguedà. Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 280094001) i les restes del monestir de Sant Salvador de Mata.
Aquest cim està inclòs a la Llista dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ «Sant Salvador (Avià)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Sant Salvador de Capolat | enciclopèdia.cat». [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Sant Sadurní del Pla

Sant Sadurní del Pla és una obra d'Avinyó protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església inicialment romànica i modificada durant el segle xviii que presenta encara indicis de l'estructura primitiva formada per una església d'una sola nau coberta amb volta de canó i coronada a llevant per un absis semicircular coberta a quart d'esfera. La porta original segurament s'obria al mur de migjorn; avui en aquest mur hi ha una petita capella que feia de sagristia. El temple fou sobrealçat al segle xviii i es decorà l'interior en estil neoclàssic; a més, es va arrebossar el parament extern i intern. L'aparell de l'església romànica que encara es conserva és fet amb blocs de pedra disposats en filades i a trencajunt.

## Història

L'església de Sant Sadurní no arribà mai a ésser església parroquial; situada molt a prop de Serraïma (esmentat el 1003), l'església de Sant Sadurní no és documentada fins a l'any 1345. L'any 1784 l'edifici fou destruït per un llamp i refet el 1787 tal com consta en una làpida sobre la porta del mur frontal i que diu: "Flumen e caelo delapsum die 22 julii anno 1784 hanc domun dirvit: quam majori pulchritudine et magnitudine gens avinionis reparavit anno 1787 pastore Dno. Dn.Fraco. Sarmentero". L'any 1936 fou cremada i ensorrada la volta i des de llavors resta abandonada.

## Referències

* 1 2 «Sant Sadurní del Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2014].
# Sant Salvador-Santueri

Sant Salvador-Santueri és una àrea natural d'especial interès (ANEI) de Mallorca. Té una superfície de 1682 ha, i està situat al terme municipal de Felanitx. Aquesta àrea correspon a un sector de les Serres de Llevant, i té com a principals elevacions el puig de Sant Salvador (510), el de Santueri (390) i el de la Comuna Grossa (409).
Els vessants dels cims estan recoberts de pinars i alzinars, en aquests boscos s'hi troben endemismes balears com l'estepa joana i el pa porcí.
En aquest espai s'hi troba l'important santuari de Sant Salvador i el castell de Santueri.
Es pot accedir a l'àrea natural per la carretera que puja al puig de Sant Salador (Ma-4011) o per la pista que puja al castell de Santueri.

## Enllaços externs

* Santuari de Sant Salvador
* Castell de Santueri
# Sabratha

Sabratha (àrab: صبراتة, Ṣabrāta) és una antiga ciutat a la vora de la mar Mediterrània; se situa a 60 km de la capital de Líbia, Trípoli. En el passat, controlada per l'Imperi romà, fou un dels més importants llocs comercials de tota la zona. Hui el seu antic teatre és el monument que més destaca del conjunt, construït fa 2.000 anys pels romans.
Es troba al districte de Zauiya, i la seua població al 2010 era de 8.914 habitants.

## Història

Sabratha fou fundada al segle vii aC pels fenicis de Tir en un dels pocs ports naturals de la Tripolitània i es convertí ben d'hora en un lloc comercial al final d'una important via de caravanes. Per aquesta posició estratègica, Sabratha patí un ràpid desenvolupament i caigué aviat sota el control dels cartaginesos.

## Galeria

* Teatre romà de Sabratha
* Banys romans
* Exterior del teatre romà.
* Vista de les excavacions.

## Vegeu també

* Ez Zauia
* Zuwarah
* Universitat de Sabratha

## Referències

* ↑ «Word Gazetteer.». Arxivat de l'original el 2016-12-19. [Consulta: 23 agost 2019].

## Enllaços externs

* Sabratha en Google Maps
* Ficha del lugar en la página de la UNESCO, (en inglés) y (en francés).
* Sabratha, (en inglés).
# Sant Ermengol de Cervera

Sant Ermengol de Cervera és una ermita de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'ermita de Sant Ermengol podria tenir origen romànic. Gran part però, de les restes actuals deixen veure modificacions importants d'època moderna. Es tracta d'una església d'una sola nau amb porta d'entrada coberta per una llinda plana. Presenta la singularitat de tenir un edifici annex, construït amb pedra calcària de Cervera que contrasta amb l'aparell constructiu de la capella que és de pedra sorrenca més pròpia de la pedrera del Talladell o del Llor.
A redós de la capella, una paret forma una mena de recinte clos.
Als costats de la capella s'hi edificaren dos recintes. Un d'ells és una cisterna coberta amb volta.

## Història

A la llinda de la porta trobem la inscripció: 1680 Joan Bargués.
La capella està sota l'advocació del sant bisbe d'Urgell Ermengol, això ens remet als orígens medievals d'aquest temple.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Ermengol de Cervera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2021].
# Scudda Hoo! Scudda Hay!

Scudda Hoo! Scudda Hay! és una pel·lícula estatunidenca de F. Hugh Herbert, rodada en technicolor i estrenada el 1948.

## Argument

El jove camperol Snug recompra al seu patró dos muls que ningú no sembla poder domar. La filla del patró, Rad, i ell s'emboliquen. Snug haurà de dominar tot aquest petit món.

## Repartiment

* June Haver: Rad McGille
* Lon McCallister: Snug Dominy
* Walter Brennan: Tony Maule
* Anne Revere: Judith Dominy
* Natalie Wood: Bean McGill
* Marilyn Monroe: Una pagesa (no surt als crèdits)
* Colleen Townsend: Una noia sortint de missa

## Al voltant de la pel·lícula

* L'altre títol conegut d'aquesta pel·lícula, per al Regne Unit, és Summer Lightning.
* " Scudda Hoo! Scudda Hay ! "és el crit d'adhesió del muler als seus muls!
* Natalie Wood, nascuda el 20 de juliol de 1938, feia la seva 7a pel·lícula.
* Marilyn Monroe no surt als crèdits de Scudda Hoo! Scudda Hay ! , tot i això ha de ser considerada com la primera pel·lícula que va rodar, estrenada després de Dangerous Years (1947). Fa el paper d'una pagesa que diu un " Hello " que ha estat tallat al muntatge. Després, baixant els graons d'una escalinata de l'església, dirigeix un " Hi Rad " a l'actriu June Haver. També se la pot veure en una canoa en una altra escena, però… lluny al llac. Haurà treballat amb els actors següents de Scudda Hoo! Scudda Hay ! i haurà tornat a coincidir amb l'escenògraf F. Hugh Herbert a Let's Make it Legal (1951):
** June Haver: Love nest (1951)
** Walter Brennan: A Ticket to Tomahawk (1950)

## Referències

* ↑ Conway, Michael. Todas las películas de Marilyn Monroe (en castellà). [S.l.]: Odin, 1993, p. 23. ISBN 84-7509-888-6.
* ↑ «Scudda Hoo! Scudda Hay!». The New York Times.
* ↑ «trivia». ImdB.
# Scrotochloa

Scrotochloa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* S. urceolata (Roxb.) Judziewicz
# Santa Maria Magdalena del Pla del Penedès

Santa Magdalena és una església parroquial a la Plaça Major del Pla del Penedès (Alt Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local. És un edifici d'una sola nau, amb creuer i cimbori, que descansa sobre trompes. La coberta és de volta de canó. L'absis, envoltat exteriorment per altres construccions, té tres finestres i conserva restes de pintures al fresc amb motius geomètrics. Aquestes pintures policromes estan adossades a les parets de les esqueixades de les finestres de l'absis i petites zones de les parets vora amb temàtica diversa. Dels dues absidioles originals només se'n conserva una, decorat amb bandes llombardes i arcuacions cegues a l'exterior. El campanar és de planta quadrada, amb obertures d'arc de mig punt i un rellotge a la part superior.
L'església es troba documentada des del 1080. El 1097 pertanyia a la canònica de Santa Maria de Solsona. Fou parròquia independent des del 1778. L'edifici ha sofert diverses modificacions al llarg del temps. Una de les absidioles va ser destruïda entre el 1500 i el 1600 per fer l'escala del campanar. Posteriorment van fer-se obres d'ampliació, als voltants del 1800. L'última restauració, que ha recuperat la part romànica, data del 1972.

## Notes

* 1 2 «ESGLÉSIA DE SANTA MARIA MAGDALENA». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2015].
# Sant Teodor

Sant Teodor és el nom dels següents personatges:
* Sant Teodor d'Amasia o de Tir, militar i sant del segle IV
* Teodor d'Egipte, sant del segle v, deixeble de Sant Pacomi
* Teodor de Marsella (Marsella, s. VI - 591), bisbe de Marsella (582 - 591)
* Teodor de Pavia (- 778), bisbe de Pavia
* Teodor de Sion, Sant Teòdul, Teòdul del Valais, o Teodor d'Octodurum, Bisbe d'Octodurus (Martigny, Suïssa, segle IV), sant patró del Valais
* Teodor de Tabenna, eclesiàstic grec
* Teodor de Tars, arquebisbe de Canterbury
* Teodor el General, d'Heraclea, o "Stratelates", sant llegendari del segle iv, desdoblament de Teodor d'Amasia
* Teodor Estudita, monjo dels segles VIII-IX
* Teodor Grapte, monjo romà d'Orient
# Sedat Erkoğlu

Sedat Erkoğlu (Kadıköy, İstanbul, 1908-1975) fou un tennista turc, pertanyent al club esportiu Fenerbahçe SK d'Istanbul. Jugant amb Vahram Şirinyan, en la selecció turca de tennis els dos foren campions de dobles dels Balcans l'any 1930. Erkoğlu, arquitecte de carrera, també ha estat Director General de la İETT (l'Administració de l'Electricitat, Tramvia i Tünel d'Istanbul) als anys 1959-60.

## Referències

* ↑ http://www.turkiyegazetesi.com.tr/Genel/a28152.aspx?/Genel/a28152.aspx&
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/beyazit-in-aci-gunu/spor/haberdetay/01.09.2010/1283585/default.htm
* ↑ http://www.tenisklinik.com.tr/eski(26.02)/tenis-hakknda/tenis-hakknda-makaleler/tenis-gelenekleri-1/280-tenisin-tuerkiyedeki-geliimi.html
* ↑ https://fenerleaks.wordpress.com/2012/12/18/fenerbahce-spor-kulubu-tarihi-18/
* ↑ http://www.kimkimdir.gen.tr/kimkimdir.php?id=1608
* ↑ http://web.firat.edu.tr/tenis/turkiyedetenis.html Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
* ↑ http://pamukkaletenis.org/tenis-tarihi/
* ↑ http://www.agos.com.tr/tr/yazi/11312/sampiyon-tenisci-sirinyanin-agzindan-hayatinin-maci
* ↑ Zikrullah Kırmızı, Fehime Tunalı Çalışkan. İstanbul Ulaşım Zaman Dizini. Cinius Yayınları, 1 juny 2012, p. 29–. ISBN 978-605-127-464-5.
* ↑ http://emlakansiklopedisi.com/wiki/iett-istanbul-elektrik-tramvay-ve-tunel-isletmeleri

## Enllaços externs

* Imatge (la primera imatge, amb les venedores dones de tickets de l'İETT) de Sedat Erkoğlu
# Serra del Mas de Gomis

La Serra del Mas de Gomis és una muntanya de 817 metres que es troba al municipi d'Alcover, a la comarca de l'Alt Camp.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 264131001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Santa Anna del Congost

Santa Anna del Congost, o, simplement Santa Anna, antigament Santa Maria, és una capella isolada de la comuna rossellonesa de Bulaternera, de la Catalunya del Nord.
És un quilòmetre al nord-oest del poble, pràcticament davant del lloc on es troben la carretera N - 116 amb la desviació que va al centre del poble de Bulaternera (traçat antic de la N - 116), entre la carretera i la via del tren.
Fou construïda entre els anys 1387 i 1406, a la vora del camí ral que va de Bulaternera a Vilafranca, a prop del Coll de Terranera, o Ternera.
Originalment era dedicada a la Mare de Déu, amb el nom de Nostra Senyora Santa Maria del Congost.

## Referències

* ↑ «Santa Anna del Congost en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 8 juliol 2016].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «21 - Bulaternera». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Bulaternera». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 48. Santa Anna (antigament, Santa Maria del Congost)». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
# Schistura cataracta

Schistura cataracta és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes. que es troba a la conca del riu Mekong a Laos.
Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total. Les seues principals amenaces són la construcció de preses, la mineria d'or i la contaminació de l'aigua.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1): 1-128.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ UICN (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Serguei Iuran

Serguei Iuran (portuguès: Sergei Yuran) (Luhansk, 11 de juny de 1969) és un exfutbolista rus d'origen ucraïnès de la dècada de 1990.
Fou 25 cops internacional amb Rússia i 12 més amb la selecció soviètica.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dinamo de Kíev, SL Benfica, FC Porto, FC Spartak Moscou, Millwall FC, Fortuna Düsseldorf, VfL Bochum i SK Sturm Graz.
Un cop retirat esdevingué entrenador.

## Referències

* ↑ International record at RSSSF.com
* ↑ Fitxa del jugador a Permian.ru (rus)
* ↑ Yuran abroad, all goals at Legioner.Kulichki.com
* ↑ Serguei Iuran a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Die erstaunliche Karriere von Sergej Juran – Der Fettnäpfchenjäger». Arxivat de l'original el 2012-02-25. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Sevrey

Sevrey és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.435 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2006- | Bernard Duparay | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 412 | 455 | 1.122 | 1.302 | 1.096 | 1.241 | 1.435 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Serrat de Sòbol

El Serrat de Sòbol (dit també Serra de Sòbol) és una serra a la Vall de Lord (Solsonès), a cavall entre dels municipis de Guixers i Navès. De direcció predominant NO-SE, és un contrafort meridional de la Serra de la Creu del Codó. La seva elevació màxima (1.378 m.) l'assoleix en el punt on s'inicia el contrafort, a la zona coneguda com a Part-lo-grau. A partir d'aquest punt, la carena avança a cavall entre el clot de Vilamala, a l'oest, i la vall de la rasa de Torroella a l'est tot anant perdent altitud de manera suau però constant. 1,3 km després, en entrar al municipi de Navès, la carena s'eixampla i forma un altiplà (el Pla de Sòbol). La serra es perllonga uns 300 m. més per l'extrem sud-oriental d'aquesta planella per, seguidament, acabar en un pronunciat pendent que arriba fins a l'antiga masia de Torroella

## Referències

* 1 2 Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Sanllehi, Marc; Fruitós, Jaume [et al.].. Vall de Lord, Esc. 1:25.000. 3a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1965 (E-25). ISBN 978-84-8090-369-1.
# Serra de l'Andreu

La Serra de l'Andreu és una serra del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, situada a la vall de Carreu.
Està situada al nord-est de l'antiga caseria de Carreu, al nord de Capdecarreu i al nord-oest del Clot del Grau. És a l'est de la Serra de Santa Cristina, i pel seu nord-oest discorre el barranc dels Cóms de Carreu; i al sud de les Coberterades.
L'extrem de llevant de la Serra de l'Andreu és el Roc de les Cases.

## Etimologia

Aquest serrat deu el nom al seu antic propietari. Es tracta, doncs, d'un topònim romànic modern de caràcter descriptiu.

## Referències

* ↑ Mallorquí, 2006.

## Bibliografia

* MALLORQUÍ, Elvis [et al.]. Toponímia, paisatge i cultura. Els noms de lloc des de la lingüística, la geografia i la història. Girona: Biblioteca d'història rural, 2006 (Col·lecció Fonts, 4).

## Enllaços externs

* La Serra de l'Andreu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Serra de guix

Una serra de guix o serra d'escayola és una eina elèctrica oscil·lant que s'utilitza per eliminar el uix ortopèdics. A diferència d'una serra circular amb fulla giratòria, una serra de guix utilitza una fulla afilada i de dents petites que oscil·la ràpidament o vibra cap endavant i cap enrere en un angle molt petit per tallar el material. Aquest dispositiu s'utilitza sovint amb un separador de guix. Com alternatives hi ha les cisalles de tall de fosa que van ser patentades el 1950 per Neil McKay.
De vegades, la fulla de la serra de guix pot entrar en contacte amb la pell del pacient, sense tallar-la, tot i que pot provocar laceracions quan s'utilitza sobre prominències òssies. El disseny permet a la serra tallar materials rígids com el guix o la fibra de vidre mentre que els teixits tous com la pell es mouen cap endavant i cap enrere amb la fulla, dissipant les forces de cisalla, evitant lesions. Una tècnica general en l'ús de la serra de guix sovint implica una demostració abans de tallar realment el motlle.
Les serres de guix modernes es remunten a la serra de tall de guix, de la que va ser presentada una petició de patent el 2 d'abril de 1945 per part de Homer H. Stryker, un cirurgià ortopèdic de Kalamazoo, Michigan.
Els procediments d'eliminació del motlle provoquen complicacions en menys de l'1% dels pacients. Aquestes complicacions poden incloure abrasions a la pell o lesions tèrmiques per fricció entre la serra i el motlle. Temperatures superiors a 101 °C (214 °F) s'han registrat durant l'eliminació de motlles de fibra de vidre. L'ús correcte de la serra és perforar (en comptes de tallar) el motlle, que després es pot separar amb un separador de guix.

## Referències

* ↑ «Do You Know How to Safely Remove a Cast Easily?». Verywell Health [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ Dresing, Klaus. Casts, Splints, and Support Bandages: Nonoperative Treatment and Perioperative Protection (en anglès). Thieme, 2014-12-17. ISBN 9783131753519.
* ↑ McKay, Neil, "Plaster cast cutting shears", US 2602224, publicada 28 August 1950, emesa 8 July 1952
* ↑ Staheli, Lynn. Fundamentals of Pediatric Orthopedics. Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins, 2008, p. 51. ISBN 9780781774970.
* 1 2 Halanski, Matthew A. (en anglès) Journal of Pediatric Orthopaedics, 36, 01-06-2016, pàg. S1–S5. DOI: 10.1097/BPO.0000000000000756. ISSN: 0271-6798. PMID: 27152901.
* ↑ Swiontkowski, Marc. Manual of Orthopaedics. Philadelphia: Lippincott Williams & Wilkins, 2013, p. 149. ISBN 9781451115925.
* ↑ «US2427580A - Plaster cast cutter», 02-04-1945. [Consulta: 21 maig 2022].

## Bibliografia

* Staheli, L.T.. Fundamentals of Pediatric Orthopedics. Wolters Kluwer Health/Lippincott Williams & Wilkins, 2008. ISBN 978-0-7817-7497-0 [Consulta: 21 maig 2022].
* Hefti, F.; Hefti, F.; Freuler, F.; Brunner, R.; Hinchcliffe, R.; Hasler, C.C.; Jundt, G. Pediatric Orthopedics in Practice. Springer Berlin Heidelberg, 2007. ISBN 978-3-540-69964-4 [Consulta: 21 maig 2022].

## Enllaços externs

* The Family Handyman: usos populars per a l'eina oscil·lant
# Serradilla del Arroyo

Serradilla del Arroyo és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Tenebrón, Morasverdes i l'enclavament de Nava del Buen Padre (Tenebrón), a l'Est amb El Maíllo, al Sud amb Monsagro, Serradilla del Llano i La Atalaya i a l'Oest amb Zamarra, Ciudad Rodrigoi l'enclavament d'El Baldío (Serradilla del Llano).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 536 | 475 | 409 | 394 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine.
# Serradora de Guelis

La Serradora de Guelis és una obra de Lladorre (Pallars Sobirà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La serradora hidràulica és situada uns 70 m al sud de l'últim edifici del nucli de Lladorre a la riba esquerra del riu. Es troba en bon estat de conservació i es podria posar en funcionament. Es tracta d'un edifici rectangular de 4 x 10 m de parets de pedra i coberta de llosa a dues vessants. La part sud de l'edifici s'ha rehabilitat parcialment després d'una riuada que va malmetre les parets.

## Referències

* ↑ «Serradora de Guelis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].