OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luka Milivojević

Luka Milivojević (nascut el 7 d'abril de 1991) és un futbolista serbi que juga per Crystal Palace i la selecció sèrbia.

## Carrera
### Estrella Roja de Belgrad

Milivojević va fitxar per l'Estrella Roja de Belgrad el 19 de desembre de 2011. El 17 de novembre de 2012, Milivojević va marcar un gol impressionant contra el Partizan.

### Anderlecht

El 26 de juliol de 2013, Milivojević va signar un contracte de cinc anys amb l'Anderlecht. L'1 de setembre de 2014 se va anunciar que Milivojević s'havia anat a préstec a l'Olympiacos.

### Olympiakos

El 4 de juny de 2015, l'Anderlecht va confirmar que havia arribat a un acord amb l'Olympiacos per al traspàs definitiu de Luka Milivojević.

### Crystal Palace

El 31 de gener de 2017, Milivojević va signar per Crystal Palace un contracte de tres anys i mig per gairebé 16 milions d'euros.

## Palmarès
### Estrella Roja de Belgrad

* Copa Sèrbia: 2011-12

### Anderlecht

* Jupiler League: 2013-14
* Supercopa belga: 2014

### Olympiacos

* Superliga Grega: 2014-15, 2016-17
* Copa Grega: 2014-15

## Referències

* ↑ «Milivojević, Luka Milivojević».
* ↑ «Luka Milivojević potpisao za Zvezdu» (en serbi). [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «Milivojević: Ceo život sam sanjao i molio Boga da dam gol Partizanu» (en serbi). Blic. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «Στα «ερυθρόλευκα» ο Μιλιβόγεβιτς» (en grec). [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ Perperidis, Georgios. «Μιλιβόγεβιτς ως το 2019» (en grec). [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «Milivojevic Joins The Eagles». Crystal Palace FC. [Consulta: 2 setembre 2019].
# Ana Barrios Camponovo

Ana Barrios Camponovo (Montevideo, 20 de juny de 1961) és una escriptora i il·lustradora uruguaiana.

## Trajectòria

Va estudiar medicina a l'Hospital de Clíniques i es va especialitzar en Medicina tradicional xinesa.
Va fer teatre a l'Uruguai i a l'exterior. El seu llibre Juan y la bicicleta encantada (1993) va ser publicat a Mèxic, Estats Units, Canadà i Filipines. Va ser actriu, guionista i coguionista al Grup Teatro de la Barraca, a l'Uruguai, Argentina i Brasil entre 1983 i 1987.
Alfaguara infantil va publicar el seu llibre Quepo Quito (1997), que va ser 2n Premi del Ministeri d'Educació i Cultura el 1997.
El seu llibre Juan y la bicicleta encantada va guanyar el premi Bartolomé Hidalgo el 1995.
Viu a Espanya, on publica i ensenya Txikung.

## Premis

| Any | Premi | Llibre |
| 1995 | Premi Bartolomé Hidalgo | Juan y la bicicleta encantada |
| 1997 | Premi Ministeri d'Educació i Cultura | Quepo Quito |

## Obra

* Del verdadero origen de las cometas y otros cuentos del país de los nunca vistos, Tae, 1992, OCLC 42042638
* Juan y la bicicleta encantada, Tae, 1993
* Francisca y el corazón de las ideas, Tae, 1994
* Juan y la bicicleta encantada, Alfaguara, 1995, ISBN 9789974410220
* Juan y la bicicleta encantada, Houghton Mifflin, EEUU, Canadà i Filipines, 1997
* Quepo Quito, Alfaguara, 1997, ISBN 9789974590885
* Pipiribicho, Productora Editorial, 1997
* Evaristo camaleón, Productora Editorial, 1997
* Pipiribicho, Ediciones de Picaporte, Uruguai, 1998
* Mandalas a volar, Diputación Provincial de Cuenca/Devas, 2007, ISBN 9789875820333
* Señor niño, Universidad Nacional de Colombia, 2009
* ¡Qué bueno ser mamíferos!, Associació Mares de Leche, Cuenca (Espanya), 2014
* Quepo Quito, Santillana, 2014
* Juan y la bicicleta encantada, Santillana, Uruguai, 2014
* La vida de la vida, AFEBAC, Cuenca (Espanya), 2016.
* Naturalmente Tú, Associació El Cuenco de Baubo, Cuenca (Espanya), 2016

## Referències

* ↑ «Ana Barrios Camponovo» (en castellà). Autores uruguayos. Arxivat de l'original el 2017-11-15. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Ana Barrios» (en castellà). Ilustradores de Uruguay.
* ↑ «Quepo Quito» (en castellà). Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Historia del Premio Bartolomé Hidalgo» ( PDF) (en castellà). Cámara Uruguaya del Libro p. 6, 18, 35. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 abril 2020].

## Bibliografia

* López Soler, Dinorah. Literatura infantil y juvenil: ensayos críticos y fichas bibliográficas de autores nacionales (en castellà). Montevideo: Psicolibros, Waslala, 2007, p. 33. ISBN 9789974805347.
# Ana Arias

Ana Arias (Madrid, 19 d'octubre de 1982), nom amb que es coneix a Ana Beatriz Villalba Arias, és una actriu espanyola coneguda pel seu paper de Paquita a la sèrie Cuéntame cómo pasó.
Va néixer el 19 d'octubre de 1982 a Madrid. Va formar-se a la Reial Escola Superior d'Art Dramàtic de Madrid, i més endavant a la Fundació Shakespeare i l'Escola Barraca. Va cursar estudis de commedia dell'arte i es va formar amb John Strasberg a Nova York i a Espanya.
Ha treballat en teatre i curtmetratges, però sobretot a televisió, sent destacat el seu paper a la sèrie de TVE Cuéntame cómo pasó, on des de 2004 va interpretar Paquita Ramos, neboda de Merche. El 2019 va abandonar la sèrie, després de 16 anys interpretant el seu personatge. El 2021 es va integrar al repartiment de la sèrie El pueblo, produïda per Mediaset i Amazon Prime Video.

## Referències

* ↑ «Ana Arias» (en castellà). FórmulaTV. [Consulta: 21 setembre 2021].
* 1 2 Redacció «Ana Arias de «Cuéntame cómo pasó» estará en Cinefan Festival de Úbeda». Hora Jaén, 09-08-2020.
* ↑ Redacció «Paquita dice adiós a «Cuéntame»: así será su final». ABC, 01-03-2021.
* ↑ TRESB «Ana Arias abandona Cuéntame tras 16 años». El Mundo, 04-12-2019.
* ↑ Redacció «Paquita, de «Cuéntame», a la aldea de Peñafría». La Voz de Galicia, 11-08-2021.
# Antigues Escoles (Portbou)

Les Antigues Escoles és un centre educatiu de Portbou (Alt Empordà). L'edifici és una obra modernista inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos envoltat de jardí, i clos per una tanca d'obra i forja, amb pilars d'obra coronats per escates de ceràmica vidriada. A la façana principal trobem porta d'entrada amb un arc curvilini a la planta baixa, un balcó corregut amb dues obertures també d'arc curvilini al primer pis i un òcul decorat al segon. La coberta és plana amb barana d'obra envoltant la terrassa, amb decoracions florals dins de semicercles.Decoracions ceràmiques i en guix a diversos punts de la façana. Les diferents obertures de la façana són en arcs conopials, emmarcada amb una motllura de gran amplada.

## Referències

* ↑ «Antigues Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Antigues Escoles (Tàrrega)

Les Antigues Escoles és una obra noucentista de Tàrrega (Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici aïllat i alçat amb un basament i tres escales respecte al nivell de l'indret. La construcció és de secció rectangular amb dimensions força reduïdes i una sola planta. La coberta és a dues aigües amb carener paral·lel a la façana principal. La composició de la façana principal està configurada per tres eixos verticals amb el parament arrebossat i pintat però amb les cadenes cantoneres, els emmarcaments i el basament amb pedra la vista. Les obertures d'aquesta façana són la porta d'accés, amb arc de mig punt, i dues finestres, d'arc rebaixat, que la flanquegen. A la façana lateral, en canvi, només hi ha una finestra. Emmarquen l'edifici sengles frontons triangulars a la cornisa decorats amb motius circulars. La façana principal s'obre a la plaça de la Font, on probablement hi hauria el pati d'esbarjo de l'escola. La construcció, tal com indica la clau de volta de l'arc d'accés, fou realitzada l'any 1921.

## Referències

* ↑ «Antigues Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Logan Carter

Robert "Bobby" Logan Carter (Daytona Beach, 5 de novembre de 1954 - Los Angeles, 23 de juny de 1988) va ser un actor i fotògraf estatunidenc. Va aparèixer alternativament com a home o dona i va utilitzar l'àlies professional Roxanne Russell. El seu debut en els escenaris va ser el 1972, amb 18 anys, durant les primeres presentacions de la primera producció de Wild Side Story (inicialment anomenada West Side Tuna) a Miami Beach.
Carter va ser un transformista femení a la discoteca La Cage de La Cienega Boulevard de Los Angeles a principis del 1980. Allà, sovint va actuar per a famosos que vivien a la zona.
Va aparèixer notablement en el videoclip de la cançó "Sex as a Weapon" de Pat Benatar i és conegut per les aparicions a pel·lícules com Repo Man (1984), Second Serve (1986) i Hollywood Vice Squad (1986). Carter va morir de sida el 23 de juny de 1988 a Los Angeles.

## Filmografia

* Repo Man (1984) - Repo Wife #3
* Love Streams (1984) - transformista femení
* Estranys al paradís (1984) - ballarí
* Hollywood Vice Squad (1986) - prostituta
* Second Serve (1986) - transformista femení
* Down on Us (1989) - transvestit (última aparició)

## Referències

* ↑ Nichols, Jack «Logan Carter Remembered». Gay Today, 19-05-1997.
* ↑ Roxanne Russel the Last Goddess a Facebook
# Ana Konjuh

Ana Konjuh (Dubrovnik, 27 de desembre de 1997) és una tennista professional croata.
El 26 de gener de 2013 va ser la número 1 en el rànquing júnior, any en el qual va guanyar els torneigs de l'Open d'Austràlia i US Open en categoria individual, i el primer també en dobles. L'any següent va debutar al circuit professional i ja va entrar al Top 100 només amb 16 anys. El primer títol professional el va aconseguir l'any 2015 a Nottingham, la tennista més jove en guanyar un títol en el circuit professional des del 2006.

## Biografia

Filla de Mario Konjuh i Iris, té tres germanes: Andrea, Antonia i Antea. La família es va traslladar a Zagreb quan ella tenia onze anys.

## Palmarès
### Individual: 3 (1−2)

| 2009 − 2020 | Després de 2021 |
| Grand Slam (0−0) ||
| WTA Finals (0−0) ||
| Premier Mandatory (0−0) | WTA 1000 (0−0) |
| Premier 5 (0−0) | WTA 1000 (0−0) |
| Premier (0−0) | WTA 500 (0−0) |
| International (1−1) | WTA 250 (0−1) |
* Títols per superfície
* Dura (0−1)
* Gespa (1−0)
* Terra batuda (0−1)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 15 de juny de 2015 | Nottingham, Regne Unit | Gespa | Monica Niculescu | 1−6, 6−4, 6−2 |
| Finalista | 1. | 7 de gener de 2017 | Auckland, Nova Zelanda | Dura | Lauren Davis | 3−6, 1−6 |
| Finalista | 2. | 22 de maig de 2021 | Belgrad, Sèrbia | Terra batuda | Paula Badosa | 2−6, 0−2, retirada |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | 1R | 1R | 2R | 2R | A | A | A | A | 2R | 0 / 5 | 3 − 5 |
| Roland Garros | Q | 2R | 2R | 2R | 1R | A | A | 1R | | 0 / 5 | 3 − 5 |
| Wimbledon | 3R | 1R | 2R | 4R | 1R | A | NC | 1R | | 0 / 6 | 6 − 6 |
| US Open | Q | 2R | QF | 1R | A | A | A | 1R | 1R | 0 / 5 | 5 − 5 |
| Jocs Olímpics | NC | NC | 2R | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | NC | 0 / 1 | 1 − 1 |
| Total Victòries–Derrotes | 8−6 | 11−9 | 15−13 | 22−18 | 1−3 | 0−1 | 0−0 | 17−14 | | 89 − 67 | 89 − 67 |
| Rànquing a final d'any | 90 | 80 | 48 | 44 | 418 | 1270 | 538 | | | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||

### Dobles

| Torneig | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | A | 1R | A | A | A | 0 / 1 | 0 – 1 |
| Roland Garros | A | 2R | 2R | A | A | | 0 / 2 | 2 – 2 |
| Wimbledon | 2R | A | 2R | A | A | | 0 / 2 | 2 – 2 |
| US Open | 1R | A | 1R | A | A | | 0 / 2 | 0 – 2 |
| Victòries–Derrotes | | | 4–7 | | | | 12 – 14 | 12 – 14 |
| Rànquing a final d'any | 355 | 385 | 191 | | | | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||

## Enllaços externs

* Ana Konjuh - Lloc web oficial (croat)
* Ana Konjuh a la WTA (anglès)
* Ana Konjuh a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Ana Konjuh al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)
# Anton Zeilinger

Anton Zeilinger és físic teòric i experimental. Va estudiar física i matemàtiques a la Universitat de Viena. Es va doctorar el 1971 amb una tesi sobre física de neutrons. Zeilinger ha estat professor de l'Institut de Tecnologia de Massachusetts (MIT), de la Universitat Tècnica de Múnic, de la Universitat Tècnica de Viena, de la Universitat d'Innsbruck i del Col·legi de França de París. Actualment és director científic de l'Institut d'Òptica i Informació Quàntiques (IQOQI) i degà de la Universitat de Viena.
El seu equip va ser el primer a comprovar una interferència quàntica entre macromolècules. És un dels «pares» en els estudis pioners sobre la teleportació. Des dels anys noranta investiga les partícules lluminoses entrellaçades i el seu ús per transmetre informació quàntica (l'anomenat teletransport o teleport). Ha fet grans contribucions a la física quàntica, i una de les més importants va ser el teletransport de dos fotons d'una banda a l'altra del Danubi, per mitjà de dues màquines que s'anomenen Alice i Bob (com és tradició en tots els experiments que s'han anat fent de teletransport fins a l'actualitat.

## Referències

* ↑ «Anton Zeilinger». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
# Lorino (Txukotka)

Lorino (rus: Лорино;en idioma txukchi: Льурэн, lit. camp trobat) és una localitat rural de l'okrug autònom de Txukotka, Rússia. Està localitzat entre el Mar dels Txuktxis i el Mar de Bering. El 2010 tenia 1.267 habitants.

## Clima

Lorino té un clima de Tundra (ET)
Dades climàtiques a Lorino :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | 4.7 (40.5) | 5.5 (41.9) | 3.9 (39) | 6.4 (43.5) | 10.5 (50.9) | 18.4 (65.1) | 22.7 (72.9) | 22 (72) | 16.3 (61.3) | 12 (54) | 8.7 (47.7) | 10 (50) | 22.7 (72.9) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −17.9 (−0.2) | −16.7 (1.9) | −15.8 (3.6) | −9.1 (15.6) | −0.7 (30.7) | 5.6 (42.1) | 10 (50) | 9.2 (48.6) | 5.4 (41.7) | 0.5 (32.9) | −4.7 (23.5) | −13.9 (7) | −4 (25) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −23.9 (−11) | −22.8 (−9) | −22.3 (−8.1) | −15.2 (4.6) | −4.6 (23.7) | 1 (34) | 4.8 (40.6) | 4.8 (40.6) | 2.2 (36) | −3 (27) | −9.8 (14.4) | −19 (−2) | −9 (16) |
| Mínima rècord °C (°F) | −44.1 (−47.4) | −41.5 (−42.7) | −41.4 (−42.5) | −31.1 (−24) | −24.5 (−12.1) | −5.6 (21.9) | −4.7 (23.5) | −2.7 (27.1) | −6.1 (21) | −19.9 (−3.8) | −33.6 (−28.5) | −41.2 (−42.2) | −44.1 (−47.4) |
| Pluja mitjana mm (polzades) | 19 (0.75) | 20 (0.79) | 13.8 (0.543) | 18.1 (0.713) | 18.8 (0.74) | 15.1 (0.594) | 40.4 (1.591) | 46.2 (1.819) | 35.9 (1.413) | 45.4 (1.787) | 28.8 (1.134) | 18.4 (0.724) | 319.9 (12.594) |
| Mitjana de dies de neu | 14 | 12 | 11 | 15 | 13 | 3 | 0 | 0 | 4 | 17 | 20 | 15 | 124 |
| Font: ||||||||||||||

## Referències

* ↑ V.V. Leontev and K.A. Novikova, Топонимический словарь северо-востока СССР (Toponymic Dictionary of the Northeastern USSR) (1989) Magadan. p.329
* ↑ Law #33-OZ, Article 13.2
* ↑ Els resultats del Cens de 2010 es donen per a l'assentament rural de Lorino, una formació municipal del districte municipal de Txukotka. Segons la Llei 148-OZ, Lorino és l'única localitat habitada al territori de l'assentament rural de Lorino.
* ↑ McKnight and Hess, pp.235-7
* ↑ «Weather Averages for Lorinofrom meoweather.com». meoweather.com. [Consulta: 2 octubre 2012].

### Fonts

* McKnight, Tom L; Hess, Darrel «Climate Zones and Types». A: Physical Geography: A Landscape Appreciation. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall, 2000. ISBN 0-13-020263-0.
* Strogoff, M, Brochet, P-C and Auzias, D. Petit Futé: Chukotka, "Avant-Garde" Publishing House, 2006.
# Línia evolutiva d'Azurill

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Azurill, Marill i Azumarill.

## Azurill

Azurill és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus normal i tipus fada i evoluciona a Marill.

## Marill

Marill és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus aigua i tipus fada i evoluciona d'Azurill. Evoluciona a Azumarill.

## Azumarill

Azumarill és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus aigua i tipus fada i evoluciona de Marill.

## Referències

* 1 2 3 4 «[Estrategia Aggron,Lairon,Aron]» (en castellà). 3D Juegos, 04-08-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 maig 2012].
* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Azurill a Bulbapedia (anglès)
* Marill a Bulbapedia (anglès)
* Azumarill a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Luci Tul·li Ciceró

Luci Tul·li Ciceró és el nom dels següents personatges:
* Luci Tul·li Ciceró el vell, fill de Marc Tul·li Ciceró I
* Luci Tul·li Ciceró el jove, fill de Luci Tul·li Ciceró el vell
# Magnesiocanutita

La magnesiocanutita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'alluaudita. Rep el nom per ser l'anàleg MnMg2 de la canutita.

## Característiques

La magnesiocanutita és un arsenat de fórmula química NaMnMg₂[AsO₄]₂[AsO₂(OH)₂]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016, i la primera publicació data del 2017. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg 66273 per l'holotip, i 66274 pel cotip.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Torrecillas, a la localitat de Salar Grande, dins la província d'Iquique (regió de Tarapacá, Xile). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Magnesiocanutite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 novembre 2019].
# Lutgarda Mas i Mateu

Lutgarda Mas i Mateu (Gràcia, 1828 - Barcelona, 9 d'agost de 1862) fou una religiosa catalana, fundadora de l'Institut de Religioses de Nostra Senyora de la Mercè.
Era filla de Josep Mas i Piera i Teresa Mateu i Hortal, que van tenir vuit fills, i formaven una família de classe mitjana, més aviat benestant, profundament cristiana. Lutgarda hi aprengué valors com l'honradesa, la generositat o la sobrietat de vida.
Cap al 1856, digué que havia vist la Mare de Déu i que aquesta li havia encarregat (segons el mercedari P. Garí):
   Que fes el que pogués per a restablir a Barcelona i els seus voltants les religioses de la Mercè, fundades en un altre temps per Santa Maria de Cervelló i que per això anés a trobar el frare Pedro Nolasco Tenas, religiós mercedari perquè l'executarà, posant-se a el front d'aquesta Santa Obra.
Lutgarda treballà, malgrat els obstacles, perquè tornés a haver-hi mercedàries. Amb Tenas, adquireixen una casa i comencen a aplegar noies que vulguin unir-se a la nova fundació. El 30 d'agost de 1860, és erigit canònicament el convent al Carrer de Sant Gervasi de Sant Gervasi de Cassoles, l'actual casa mare de la congregació. Hi comencen la seva nova vida cinc joves que formen la primera comunitat de Germanes Terciàries de la Mare de Déu de la Mercè, però no Lutgarda, ja que sa mare, anciana i molt malalta, la necessita al seu costat.
El 22 d'abril DE 1861, Lutgarda ingressa com a membre de la comunitat i el 18 de novembre vesteix els hàbits, canviant el seu nom pel de Maria dels Dolors.
Uns mesos després, Lutgarda emmalaltí. Els metges van opinar que era necessari un canvi d'aires i marxa a la Garriga, malgrat que no volia anar-hi dient que ja no tornarien a veure-la i que volia morir al convent. Efectivament, empitjorà i va haver de tornar a Barcelona, però molt greu: només va tenir temps de fer la seva professió solemne com a religiosa, el 9 d'agost de 1862 i va morir poc després.

## Referències

* ↑ «Lutgarda Mas y Mateu». Real Academia de la Historia. [Consulta: 28 maig 2020].
# Anàleg estructural

Un anàleg estructural en la química anàleg químicament o simplement un anàleg, és un compost químic que té una estructura similar a la d'un altre, però difereix d'ell respecte un cert component.
Pot diferir en un o més àtoms, grups funcionals, o sub-estructures, les quals estan substituïdes amb altres àtoms, grups, o sub-estructures. Un anàleg estructural es pot imaginar que està format, com a mínim des del punt de vista teòric, a partir de l'altre compost.
Malgrat l'alta similitud química, els anàlegs estructurals no són necessàriament anàlegs funcionals; poden tenir propietats físiques, químiques, bioquímiques i/o farmacològiques molt diferents.
Durant el desenvolupament d'un fàrmac se sintetitzen un gran nombre d'anàlegs estructurals d'un compost inicial principal i se'n proven els seus efectes com una part de l'estudi de les relacions estructura-activitat.
* Metanol
* Silanol

## Referències

* ↑ Willett, Peter, Barnard, John M. and Downs, Geoffry M. «Chemical Similarity Searching». Journal of Chemical Information and Computer Science, 38, 6, 1998, pàg. 983–996. DOI: 10.1021/ci9800211.
* ↑ A. M. Johnson; G. M. Maggiora Concepts and Applications of Molecular Similarity. Nova York: John Willey & Sons, 1990. ISBN 0-471-62175-7.
* ↑ «Approaches to Measure Chemical Similarity - a Review». QSAR & Combinatorial Science, 22, 9–10, 2003, pàg. 1006–1026. DOI: 10.1002/qsar.200330831.
* ↑ Martin, Yvonne C., Kofron, James L. and Traphagen, Linda M. «Do Structurally Similar Molecules Have Similar Biological Activity?». Journal of Medicinal Chemistry, 45, 19, 2002, pàg. 4350–4358. DOI: 10.1021/jm020155c. PMID: 12213076.
* ↑ «Computational chemistry-driven decision making in lead generation». Drug Discovery Today, 11, 1–2, 2006, pàg. 43–50. DOI: 10.1016/S1359-6446(05)03703-7. PMID: 16478690.
# Arxiu (organització)

Arxiu va ser una organització armada creada l'estiu de 1978, molt lligada al PSAN-P i a l'Exèrcit d'Alliberament Català, així com embrió de la futura Terra Lliure. El primer escamot d'Arxiu estava format per Martí Marcó, Fèlix Goñi, Griselda Pineda, Quim Pelegrí i Frederic Bentanachs, i la cúpula de l'organització per Josep Calassanç Serra i Puig i la seva dona, Dolors Serra Kiel (àlies La Negra), entre d'altres.
L'organització desapareixerà dos anys després de la seva fundació, el 1979, amb la creació de Terra Lliure. Ara bé, totes les accions d'Arxiu seran considerades com accions de la mateixa Terra Lliure.

## Referències

* ↑ «1979. El “Llevat” comença a actuar. Mort Martí Marcó». Memoria Nacional. Fundació Reeixida. Arxivat de l'original el 7 de novembre 2021. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Mor l'històric independentista Josep de Calassanç, el Cala». Nació Digital, 18-12-2011. [Consulta: 7 novembre 2021].
Viccionari
# Aproximant lateral alveolar
## Aproximant lateral alveolar sonora

La consonant aproximant lateral alveolar sonora o lateral aproximant alveolar sonora és un fonema que es representa com a [l] en l'Alfabet Fonètic Internacional (AFI), és a dir, la lletra ela minúscula. És present a la majoria d'idiomes actuals.

## Aproximant lateral alveolar velaritzada

Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :