OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bosenova

Una bosenova o supernova bose és una explosió molt petita d'un condensat de Bose-Einstein (BEC), que segueix un procés similar al d'una supernova. L'explosió ve induïda pel canvi d'un camp magnètic extern de manera que la interacció d'autodispersió passa de ser repulsiva a atractiva a causa de a la ressonància de Feshbach, fent que el BEC "col·lapsi i reboti" o "reboti".
Tot i que l'energia total de l'explosió és molt petita, l'escenari de "col·lapse i rebot" s'assembla qualitativament a una versió de matèria condensada d'una supernova de col·lapse de nucli, d'on surt el terme bosenova. La nomenclatura (que juga a recordar l'estil musical brasiler bossa nova) fa referència a la condició bosònica del sistema.

## Observació experimental

La detecció per primera vegada d'una bosenova es va produir en un sistema de $^{85}$Rb on la transició de l'autointeracció de repulsiva a atractiva va fer que el BEC implodés i es reduís a una mida més petita que el límit de resolució mínim del detector òptic, i de sobte "explotés". En aquesta explosió, aproximadament la meitat dels àtoms del condensat semblaven haver "desaparegut" de l'experiment per complet, és a dir, no es van detectar ni en les restes de partícules fredes ni en el núvol de gas en expansió produït.
Segons la teoria BEC actual, que només explica de manera molt simple les interaccions entre les partícules que componen el BEC, el fenomen de la bosenova continua sense explicació, perquè l'energia disponible per als àtoms individuals del condensat prop del zero absolut sembla ser insuficient per provocar la implosió observada. Tanmateix, s'han proposat teories de camp mitjà posteriors per explicar les bosenoves com a un fenomen col·lectiu.
El comportament de la bosenova d'un BEC pot proporcionar informació sobre el comportament d'un estel de neutrons, així com sobre les possibles propietats d'hipotètics estels de bosons i sobre la teoria quàntica dels "fenòmens col·lectius" en general.

## Referències

* ↑ «Implosion and explosion of a Bose-Einstein condensate "Bosenova"». NIST, October 24, 2018. [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ van Putten, Maurice H.P.M. «Pair condensates produced in bosenovae». Physics Letters A, vol. 374, 33, 19-07-2010, pàg. 3346–3347. Bibcode: 2010PhLA..374.3346V. DOI: 10.1016/j.physleta.2010.06.020.
* ↑ Britt, Robert Roy. «Miniature Supernova Created in Lab». Space.com, 23-07-2001. Arxivat de l'original el July 5, 2008.

## Bibliografia

* Yoshino, Hirotaka. Bosenova collapse of axion cloud around a rotating black hole.
* Sutter, Paul «Invisible supernovas called 'bosenovas' may be exploding all around us, new research suggests» (en anglès). , 25-07-2023.
# Montes Apenninus

Montes Apenninus és la denominació científica d'una elevació rocallosa situada a la part Nord de la cara visible de la Lluna, batejada en al·lusió als Monts Apenins a Itàlia. És de lluny la serralada més notable de la cara visible, té uns 3000 pics i s'estén en una corba continuada d'uns 401 km de diàmetre des del Mont Hadley, al nord fins al cràter Eratosthenes al sud.

## Situació

Els Montes Apenninus són el límit sud-oriental de la Mare Imbrium, i estan situats just a l'oest del Cràter Eratosthenes. A l'est dels Montes Apenninus es troba l'estreta franja que separa a la Mare Imbrium de la Mare Insularum, al sud. Més a l'oest, es troben els Montes Carpatus. Des del cràter Eratosthenes, els Apenins lunars s'observen en forma d'una carena que gradualment s'arqueja d'est a nord-est acabant cap al Promontorium Fresnel, a latitud 29.5° N.

## Muntanyes

Els Apenins tenen les següents muntanyes batejades (d'est a oest):
* Mons Wolff
* Mons Ampère
* Mons Huygens
* Mons Bradley
* Mons Hadley Delta
* Mons Hadley
Els Mons Hadley Delta i Mons Hadley van ser l'escenari de la missió Apollo 15 i van aparèixer en nombroses imatges presses d'aquell esdeveniment.

## Enllaços externs

* LM-41 Cartografía de los Montes Apenninus (1976)
* L4 - Lunar 100 de la GAT Arxivat 2013-06-08 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «the-moon - Montes Apenninus»., Apenninus - The Moon Wikispaces
* ↑ «APOD: 2000 December 28 - Moon Mare and Montes»., Astronomy Picture Of the Day, (NASA) December 2000
# Monseñor Nouel

Monseñor Nouel és una província de la República Dominicana. Va ser dividida de la província de La Vega el 1982. El seu nom prové de Monseñor Adolfo Alejandro Nouel y Bobadilla (1862-1937), Arquebisbe de Santo Domingo i breument President de la República entre 1912 i 1913.
Des de 20 de juny de 2006, la província esta dividida en els següents municipis i districtes:
* Bonao: districtes municipals Arroyo Toro-Masipedro, Jayaco i Juma Bejucal
* La Salvia-Los Quemados: districte Sabana del Puerto
* Maimón
* Piedra Blanca: districtes Juan Adrián i Villa Sonador
Llista dels municipis amb població segons el cens de 2012:
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Bonao | 158.034 | 97.990 | 60.044 |
| Maimón | 18.655 | 14.069 | 4.586 |
| Piedra Blanca | 24.785 | 16.090 | 8.695 |
| Monseñor Nouel Província | 201.474 | 120.754 | 80.720 |

## Referències

* ↑ Oficina Nacional de Estadistica, Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006» (en castellà). Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
* ↑ Consejo Nacional de Población y Familia. «Censos y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales, 2012» (PDF) (en castellà). [Consulta: 11 gener 2012].

## Enllaços externs

* (castellà) Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* (castellà)Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic
# Monsieur Verdoux

Monsieur Verdoux és una pel·lícula estatunidenca de comèdia negra del 1947 dirigida i protagonitzada per Charles Chaplin, considerada una obra mestra, que interpreta un bígam assassí de dones inspirat en l'assassí en sèrie Henri Désiré Landru. L'elenc de suport inclou Martha Raye, William Frawley, Marilyn Nash i Isobel Elsom.
Segons Orson Welles, la idea inicial per a la pel·lícula va venir quan Welles, desenvolupant una pel·lícula pròpia, es va inspirar a contractar a Chaplin com un personatge basat en Landrú; però Chaplin va retrocedir a l'últim minut, no volent actuar per a un altre director. Segons Welles, Chaplin va comprar el guió de Welles i va reescriure diverses seccions importants, incloent-hi el final i el que Welles va dir era «la seqüència més divertida de Verdoux»; l'única escena específica a què Welles va concedir crèdit és la d'obertura. També va reconèixer que Chaplin afirma no tenir memòria de rebre un guió de Welles, i que creu que Chaplin estava dient la veritat quan deia això. Welles creia que una versió dirigida per ell hauria estat millor, ja que considerava Chaplin un «geni» com a actor, però merament competent com a director; no obstant això, Welles necessitava urgentment els diners, i així va cedir tots els drets del guió.
Va estar nominada a l'Oscar al millor guió original.

## Repartiment

* Charles Chaplin: Henri Verdoux
* Mady Correll: Mona Verdoux
* Allison Roddan: Peter Verdoux
* Robert Lewis: Maurice Bottello
* Audrey Betz: Martha Bottello
* Martha Raye: Annabella Bonheur

## Context

Aquesta etapa de la carrera de Charles Chaplin, iniciada amb Monsieur Verdoux, cal situar-la en un context tant fílmic com vital. La seva agitada vida durant els anys anteriors al rodatge d'aquesta pel·lícula va exercir una gran influència en el seu estil. Chaplin va participar activament en totes les fases de la creació del film.
Charles Chaplin, amb un bon coneixement d'home de negocis, va convertir tots els seus béns i accions en capital líquid poc abans de l'ensulsiada de l'economia del 1929, i va perdre molt poc capital. El productor de Monsieur Verdoux, Samuel Goldwyn, va arribar a dir que Chaplin era l'únic gran capitalista que coneixia. Això contrasta amb les posteriors acusacions de comunisme que va sofrir, i està present en la caracterització del personatge de Verdoux.

## Referències

* ↑ Bogdanovich, Peter; Welles, Orson. This is Orson Welles. Harper Perennial, 1992. ISBN 0-06-092439-X.
* ↑ Anàlisi de la pel·lícula, a DVDJournal (anglès)
* ↑ Peary, Danny. «Monsieur Verdoux». A: Cult Crime Movies. Discover the 35 Best Dark, Dangerous, Thrilling, and Noir Cinema Classics. New York City: Workman Publishing, 2014. ISBN 978-0-76118433-1.

## Enllaços externs

* La seva fitxa, a TCM (anglès)
* La seva fitxa, a FilmAffinity (castellà)
# Modest Gené Roig

Modest Gené Roig (Reus, 5 de novembre de 1914 - Bata, Guinea Equatorial, 29 d'octubre de 1983) fou un escultor català.
Als 17 anys, amb motiu d'una exposició de la seva obra, demana i se li concedeix per part de l'ajuntament la beca Jacint Barrau per fer estudis de belles arts a Barcelona. Va viatjar per França, Itàlia, Bèlgica i Guinea Equatorial, aleshores colònia espanyola, on fixà més tard la seva residència, que alternava amb viatges a Reus i Andalusia. Va esculpir l'escut de la ciutat de Reus per l'ajuntament. Va fer un bust del president Macià i va fer una exposició a Reus el 1932. A Andalusia, el 1937, va esculpir una gran imatge del Sant Crist. Després va fer més exposicions a Barcelona, Sevilla i Reus
Les seves escultures principals van ser motius religiosos, igual que van fer en la postguerra diversos artistes reusencs de la seva època, com ara Joan Rebull i Teresa Vidal. Moltes de les seves obres van ser encàrrecs dels pobles de la comarca del Baix Camp i comarques veïnes. Destaca el Crist de la Sang (de la parròquia de la Puríssima Sang de Reus), finançat per Josep Sabater, la Verge de la Solitud, imatge titular de la Venerable Congregació de la Puríssima Sang de Nostre Senyor Jesucrist de Lleida, una Santa Teresa de Jesús per a la Sección Femenina de la Falange, entre d'altres, i el conjunt de la seva obra al monestir de Poblet, amb diverses escultures. També va fer la comparsa dels Nanos de Reus el 1947.
Va fer diverses exposicions a Ceuta, Tànger i Tetuan. El 1957 es va traslladar a la Guinea Espanyola i va plasmar la vida colonial i on va deixar gran nombre d'obres, entre elles un retaule a la catedral de Bata, i una verge moreneta en versió fang coneguda com a Nostra senyora de l'Illa i que el 1987 va ser declarada patrona de Malabo pel Papa Joan Pau II. Va fer també busts de Franco, (que va presidir durant molts anys el saló de sessions de l'Ajuntament de Reus), Elisabet II, Hassan II, Joan Carles I, i d'alguns presidents (Guinea-Conakry, França, Camerun i Gabon).
Al llarg de la seva carrera va obtenir nombrosos premis i medalles.
Va morir a Bata el 29 d'octubre de 1983 i està enterrat allà, però damunt de la seva tomba hi ha terra de Reus portada expressament. L'Institut Politècnic de Bata porta el seu nom i també té, des 1985, un carrer dedicat a la seva ciutat natal, prop de la Riera de Miró.
* "Bust clàssic de legionari africà"
* "Nyem «Bruixot»"
* "Derbuga, fragment"
* "Cap de dona del Golf de Guinea, (Guinea Francesa)"
* "La Unió del Poble" a l'ambaixada espanyola a Malabo
* “Bubi pujant a una palmera a la recerca de topé” a l'entrada enjardinada de l'Acadèmia Equatoguineana de la Llengua Espanyola
* Monument a Eduard Toda a l'Argentera

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 319-320.
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 45. ISBN 9788497916929.

## Enllaços externs

* Modest Gené i Roig. Tinet
* Modest Gené i Roig. Enciclopèdia Catalana
# Mont Huaguo

Mont Huaguo (xinès tradicional: 花果山; pinyin: Huāguǒ Shān; Wade–Giles: Hua kuo Shan; japonés: Kakazan; vietnamita: Hoa Quả Sơn) o Muntanya de les flors i la fruita, és un lloc important que apareix en la novel·la clàssica xinesa, Viatge a l'Oest. És també el nom d'una popular destinació turística a conseqüència de la fama d'aquesta obra.

## Viatge a l'Oest

En aquesta obra, aquesta muntanya és localitza en el país d'Aolai (傲來) en el Continent Oriental del Déu Suprem (xinès simplificat: 东胜神州; xinès tradicional: 東勝神州; pinyin: Dōng Shèngshenzhōu; Wade–Giles: ung Sheng shen Chou). És conegut com el lloc de naixement de Sun Wukong (el Rei Mico), un protagonista de la novel·la. La gran muntanya conté molts dimonis i micos entre la seva població i posseeix àrees amagades, com la cova Shuilian. Després que Sun Wukong, amb valentia, aconseguís entrar en aquesta cova a través d'una gran cascada, els habitants de la muntanya el reconegueren com al seu rei.
Quan Sun Wukong esdevingué rei, aquesta muntanya es civilitzà i s'entrenaren per a futurs conflictes bèl·lics. Aquestes trets és vist en el fet que Sun Wukong sovint va deixar aquesta muntanya per raons, inclosa la seva tasca eventual de protegir el monjo Xuanzang en el seu viatge a la índia.

## Ubicació

El Mont Huaguo es troba a Yuntai, Jiangsu, a set quilòmetres cap al sud-est de la ciutat de Lianyungang. Fa 625 metres per sobre el nivell del mar i cobreix una àrea de 84,3 km². La zona és una atracció turística popular arran de ser un lloc important a l'obra Viatge a l'Oest.

## Referències

* ↑ «zh:花果山风景区» (en xinès). 花果山风景区. Arxivat de l'original el 28 gener 2013. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Huaguoshan Mountain». ForeignerCN.com, 2009. [Consulta: 15 agost 2013].
# Briana Loves Jenna

Briana Loves Jenna és una pel·lícula pornogràfica estrenada el 2001 protagonitzada per Briana Banks i Jenna Jameson, escrita i dirigida per Jay Grdina sota el pseudònim Justin Sterling. La pel·lícula, distribuïda per Vivid, va ser la primera pel·lícula produïda per Club Jenna. Va aconseguir un gran èxit, guanyant fins i tot dos premis AVN el 2002: el de la pel·lícula X més lloada i més venuda de l'any 2002.
El cost de la pel·lícula es va elevar a més d'un quart de milió de dòlars i va aconseguir més d'un milió de dòlars en el seu primer any d'explotació. Va marcar la tornada de Jameson en la pornografia, després d'una pausa de diversos anys, i va ser presentat com "Jenna. Her first boy/girl scene in over 2 years." ("Jenna. La seva primera escena home/dona des de fa més de dos anys."). En aquesta pel·lícula i els que van seguir, Jameson no va tenir cap escena heterosexual amb altres actors que Grdina, que va esdevenir el seu marit llavors.

## Referències

* 1 2 Briana Loves Jenna a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ "The (Porn) Player" Arxivat 2012-07-19 a Wayback Machine. per Matthew Miller, Forbes, 4 de juliol de 2005.

## Enllaços externs

* Briana Loves Jenna a Adult Film Database (anglès)
# Bolivar Peninsula

Bolivar Peninsula és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.853 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bolivar Peninsula tenia 3.853 habitants, 1.801 habitatges, i 1.138 famílies. La densitat de població era de 32,9 habitants per km².
Dels 1.801 habitatges en un 18% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 20,7% entre 25 i 44, un 35,1% de 45 a 60 i un 21,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.235 $ i la renda mediana per família de 42.448 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.477 $ mentre que les dones 24.519 $. La renda per capita de la població era de 26.137 $. Aproximadament el 8,3% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bolivar Peninsula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bolivar Peninsula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Monica Whately

Mary Monica Whately (Londres, 30 de novembre del 1889 - Londres, 12 de setembre del 1960) fou una sufragista i activista política anglesa.

## Biografia

Nasqué a Brompton, Londres. Estudià a l'Escola d'Economia de Londres. El 1912, juntament amb sa mare, Maude, fundà la Catholic Women's Suffrage Society, que es va transformar al 1918 en la St Joan Social and Political Union, de la qual Mary fou secretària. El 1921, fundà el Six Point Group, que va fer campanya pels drets de les dones, i també s'implicà en la Unió Nacional de Societats de Sufragi Femení i l'Open Door Society.
Mary Whately entrà en el Partit Laborista Independent (ILP) i en fou candidata per St Albans en les eleccions del 1929 i les del 1931. Va romandre en el Partit Laborista després que el ILP se'n desafiliàs i s'hi presentà sense èxit a Clapham en les eleccions del 1935, abans de guanyar l'elecció per al Consell del Comtat de Londres del 1937, en representació de Limehouse. Mentre era en el consell, va aconseguir que les matrones continuassen treballant després de casar-se.
Mary Whately feu campanya per la igualtat, pel sufragi i per les llibertats civils. Tingué molta rellevància en el Moviment No Més Guerra en el període d'entreguerres. En la Segona Guerra Mundial, col·laborà amb el Ministeri de Treball i el d'Informació, però es dedicà com més anava més a Save the Children. Després de la guerra, va fer campanya contra l'apartheid de Sud-àfrica i contra la brutal repressió del govern britànic contra l'Aixecament de Mau Mau a Kenya. Formava part de la Societat per a les Relacions Culturals amb l'URSS des del 1924,i visità la Unió Soviètica al 1950 i Txecoslovàquia, Polònia i la Xina. Com a anticolonialista, formà part de la delegació de la Lliga de l'Índia al 1932 i fou coautora del seu informe.

## Referències

* ↑ "Whatley, (Mary) Monica", Oxford Dictionary of National Biography.
* 1 2 «Monica Whately | Making Britain». www.open.ac.uk. [Consulta: 9 octubre 2021].
* ↑ "Whately, Monica Mary BA, (1890-1960)" in Cheryl Law, Women, a modern political dictionary. London, I.B. Tauris, 2000. ISBN 186064502X (p.154).
* 1 2 Potts, Archie. «WHATELY, Monica (1889-1960) FEMINIST AND CHRISTIAN SOCIALIST». A: Gildart. Dictionary of Labour Biography. XIV. Londres: Palgrave Macmillan, 2018, p. 283.
# Monika Buch

Monika Buch (València, 5 de març de 1936) és una artista valenciana.

## Biografia

La seua família provenia d'Halle an der Saale i es va traslladar a València a finals del segle xix.
Va estudiar tant a Espanya com Alemanya, on va viure fugint de la Guerra civil, assentant-se en el municipi de Bad Godesberg. Va fer els estudis superiors a Alemanya Federal, als anys 50. Va ser l'única espanyola que va estudiar a l'Hochschule für Gestaltung de Ulm, l'escola hereva directa de la Bauhaus, on rebé el guiatge de Max Bill, Hélène Nonne Schmidt, Hermann von Baravalle i Tomás Maldonado, i on forjà el seu personal llenguatge plàstic, que l'ha fet referent de l'art òptic i cinètic del segle xx.
En 1959 abandona l'HfG d'Ulm i se centra en el disseny de joguets en la fàbrica ADO, assentada als Països Baixos.
A partir de 1972 es dedica plenament a la seua vessant com a artista, realitzant investigacions sobre la interrelació forma-color, i fixa la seva residència entre Utrecht i Paterna. Centrada en l'abstracció geomètrica, la seva trajectòria creativa no és lineal i pren i reprèn idees anteriors per seguir progressant en la seva recerca i en els resultats plàstics que en deriven.
L'any 2018 s'inaugurà l'exposició Monika Buch. Trajectòria 1956/2018 a la Fundació Chirivella Soriano, de la ciutat de València, amb més d'un centenar d'obres que resseguien la seva trajectòria artística. L'any 2019 es pogué veure a la Casa de Cultura del Port de Sagunt. El març de 2020 presentà al Museo Francisco Sobrino, de Guadalajara, l'exposició Combinatoria Modular Monika Buch, amb 26 originals de les diferents etapes de la seva carrera.

## Referències

* 1 2 «La trajectòria de Monika Buch, exposada des d'este dimecres a la Casa Municipal de Cultura». Ajuntament de Sagunt, 04-03-2019. [Consulta: 7 gener 2021].
* 1 2 3 A contratemps : mig segle d'artistes valencianes, 1929-1980. València: Institut Valencià d'Art Modern, 2018, p. 169-171. ISBN 9788448262426.
* 1 2 3 4 Martín, Javier. Monika Buch. Línia i Mòdul. Alacant: Universitat d'Alacant, 2017, p. 64. ISBN 978-84-948008-1-8.
* ↑ «La pasión geométrica de la artista Monika Buch llega a València con 120 obras» (en castellà). La Vanguardia, 04-05-2018. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ «La pasión geométrica de Monika Buch llega a Sagunto» (en castellà). Qué hacer en Valencia, 08-03-2019. Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 7 gener 2021].
* ↑ «Este viernes se inaugura la exposición Combinatoria Modular Monika Buch» (en castellà). nuevaalcarria.com, 03-03-2020. [Consulta: 7 gener 2021].
# Moríñigo

Moríñigo és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita a l'oest i nord amb Babilafuente, al nord-est amb Villoruela, a l'est amb Villoria, al sud-est amb Ventosa del Río Almar i al sud amb Cordovilla (Salamanca)Cordovilla.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 153 | 147 | 121 | 131 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
# Morózovo (Kaluga)

* Per a altres significats, vegeu «Morózovo».
Morózovo (en rus: Морозово) és un poble de l'óblast de Kaluga, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 54 habitants, pertany al districte de Spas-Démensk.

## Referències

* ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г..
# Botafoc

Un botafoc era un bastó que portava al cap una forca que sostenia una metxa encesa que en aplicar-lo a l'orella del canó encenia la pólvora i el disparava. Actualment és un element pirotècnic utilitzat en els correfocs per encendre les carretilles o altres elements pirotècnics. Consta d'un tub de cartró que es consumeix lentament al mateix moment que aquest deixa anar una flama verda o blanca (segons la composició).
Per extensió, al món dels diables també és diu botafoc per a la persona que el porta i el proveeix de foc mitjançant un botafoc, torxa o encenedor. Es diu també botafoc d'una persona busca-raons, que provoca o incita a barallar-se.

## Referències

* ↑ «Botafoc». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «Botafoc». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.