OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fábio Rochemback

Fábio Rochemback (Soledade, Brasil, 10 de desembre de 1981), és un exfutbolista brasiler. Jugava en la posició de migcampista.

## Trajectòria

Rochemback va començar la seva carrera futbolística en les categories inferiors d'un equip del seu país natal, l'Internacional. El 1998 passa a formar part de la primera plantilla del club. El 2001 marxa a Catalunya per a jugar amb el FC Barcelona. Debuta a la Primera Divisió d'Espanya el 26 d'agost de 2001 en el partit Sevilla FC 1-2 FC Barcelona.
Dos anys més tard fitxa per l'Sporting de Lisboa. En la seva primera temporada va ser triat millor jugador de la Primera Divisió de Portugal. En la següent arriba a la final de la Copa de la UEFA. Rochemback no va poder endur-se aquest títol, ja que l'Sporting va perdre per un gol a tres contra el CSKA de Moscou.
A l'any següent marxa a jugar a la Premier League amb el Middlesbrough FC. Va debutar en lliga contra l'Arsenal FC, en un partit que va guanyar el seu equip per dos gols a un. Amb aquest equip torna a arribar a la final de la Copa de la UEFA durant la temporada 2005-06, encara que finalment el trofeu va anar a les vitrines del Sevilla FC, que es va imposar en aquella final per quatre gols a zero.
El 2008 torna a l'Sporting de Lisboa. Just arribar, el seu equip conquereix la Supercopa de Portugal. L'agost del 2009 retorna al seu país per militar al Grêmio.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol del Brasil en 7 ocasions. El seu debut com internacional es va produir el 31 de maig de 2001 en un partit contra Camerun. Aquell any va disputar la Copa Amèrica i la Copa Confederacions.
Va participar amb la selecció olímpica en els JO d'Atenes 2004.

## Referències

* ↑ «Sporting.pt - Fábio Rochemback: "Regresso a casa"». Arxivat de l'original el 2008-10-24. [Consulta: 6 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2009-09-30 a Wayback Machine.
# Gil I d'Atrosillo

Gil I d'Atrosillo (? - ~1135 o 1136?) va ser un cavaller mesnadero, del llinatge aragonès dels Atrosillo. Segons la llegenda, fou un dels nobles revoltats que foren decapitats pel rei Ramir II d'Aragó a la Campana de Huesca.

## Bibliografia

* (castellà) Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580)

## Referències

* ↑ «Apellido ATROSILLO. Pagina de Heraldica, Apellidos, escudos y blasones». [Consulta: 3 gener 2023].
# Santa Ana (El Salvador)

Santa Ana és la segona ciutat del Salvador. D'origen pocomà, va ser ocupada pels pipils al segle xv. Durant el període colonial es van anar assentant espanyols i hi van crear l'ajuntament el 1806.
Té uns 250.000 habitants. Des de 1855 és cap del departament amb el mateix nom a la regió occidental del país. És una zona amb una activitat volcànica important i amb grans latifundis dedicats a la producció de cafè per a l'exportació, on la insurrecció i posterior matança d'indígenes el 1932 va tenir un dels seus principals escenaris.
# Bembe

Bembe és un municipi de la província de Uíge. Té una extensió de 5.655 km² i 32.139 habitants. Comprèn les comunes de Bembe, Lucunga i Mabaia. Limita al nord amb els municipis de Mbanza Kongo i Cuimba, a l'est amb Damba, Mucaba i Songo, al sud amb Ambuíla, i a l'oest amb de Nzeto i Tomboco.
L'origen del municipi es remunta al 1856, amb l'explotació de la mina de coure local. El 1861 s'hi va construir la fortalesa de Bembe.

## Referències

* ↑ Bembe Arxivat 2017-03-30 a Wayback Machine. al web del cens d'Angola
* ↑ Fore do Bembe a www.fortalezas.org, 23 de maig de 2014
# Billy

«Billy» té aquests significats:
* Toponímia:
** Billy (Allier), municipi al departament de l'Alier (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
** Billy (Calvados), municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
** Billy (cràter), cràter d'impacte de la Lluna a l'extrem sud de l'Oceanus Procellarum, a l'hemisferi occidental de la Lluna
** Billy (Loir i Cher), municipi al departament del Loir i Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
** Billy-sur-Aisne, municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
** Billy-Berclau, municipi al departament del Pas de Calais (Alts de França)
** Billy-lès-Chanceaux, municipi al departament de la Costa d'Or (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Billy-Chevannes, municipi al departament del Nièvre (Borgonya - Franc Comtat)
** Billy-le-Grand, municipi al departament del Marne (regió del Gran Est, França)
** Billy-sous-Mangiennes, municipi al departament del Mosa (Gran Est)
** Billy-Montigny, municipi al departament del Pas de Calais (regió dels Alts de França)
** Billy-sur-Oisy, municipi al departament del Nièvre (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
** Billy-sur-Ourcq, municipi al departament de l'Aisne (regió dels Alts de França)
** Rima Billy, estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna
* Biografies:
** Billy, sobrenom de Guillem Perés i Paque (Barcelona 1893 - 1968), dibuixant català
** Bertrand de Billy (París, 1965), director d'orquestra francès
** Jacques de Billy (Compiègne, 1602 - Dijon, 1679), jesuïta i matemàtic francès
# Eriogaster

Eriogaster és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels lasiocàmpids (Lasiocampidae).

## Sistemàtica

* El gènere Eriogaster va ser descrit per l'entomòleg alemany Ernst Friedrich Germar el 1810.
* L'espècie tipus pel gènere és Eriogaster lanestris (Linnaeus, 1758).

### Sinonímia

* Gastris Billberg, 1820

### Taxonomia
#### Llista d'espècies

* Eriogaster acanthophylli Christoph, 1882.
* Eriogaster arbusculae Freyer, 1849.
* Eriogaster catax (Linnaeus, 1758)
* Eriogaster czipkai La Lajonquiére, 1975.
* Eriogaster daralagesia Zolotuhin, 1991.
* Eriogaster henkei Staudinger, 1879.
* Eriogaster lanestris Linnaeus, 1758
* Eriogaster neogena Fischer von Waldheim, 1824.
* Eriogaster nippei de #Frenar, 1988.
* Eriogaster pfeifferi Daniel, 1932.
* Eriogaster reshoefti Schulte i Witt, 1975.
* Eriogaster rimicola (Denis & Schiffermüller, 1775)

## Galeria

* Eriogaster arbusculae larva
* Eriogaster arbusculae larva
* Eriogaster catax larva
* Eriogaster lanestris
* Eriogaster lanestris larva
* Eriogaster lanestris

## Referències

* ↑ «BioLib - Eriogaster» (en anglès). [Consulta: 6 juliol 2024].
* ↑ Eriogaster Germar, 1810; Diss. sistens Bombycum Species (1): 16
* ↑ Billberg, 1820; Enum.

## Enllaços externs

* Funet: Eriogaster (en)
* Biodiversidad Virtual: Eriogaster (castellà)
# Frýdek-Místek

Frýdek-Místek és una ciutat de la República Txeca de 57.000 habitants (2015), situada a la regió de Moràvia i Silèsia. Té l'estatus de ciutat estatutària. Pertany al Districte de Frýdek-Místek, del qual n'és el centre administratiu, i comprèn dues ciutats que antigament havien estat independents l'una de l'altra, separades pel riu Ostravice: Frýdek, que queda a la riba oriental, és part de la regió històrica de Těšín Silesia, i Místek, a la riba occidental. El pantà d'Olešná, a la zona sud-oest de la perifèria de la ciutat, és un centre recreatiu important.

## Galeria

* Església de Sant Judoc
* La Plaça Major amb una estàtua de Sant Florià
* Castell de Frýdek a la tardor
* Castell de Frýdek a l'hivern
# Gil Joseph Wolman

Gil Joseph Wolman (París, 1929–París, 1995) fou un artista francès que va crear una obra caracteritzada per la fusió radical de les diferents arts, particularment la pintura, la poesia i el cinema. Va formar part del grup d'avantguarda del lletrisme, iniciat per Isidore Isou a finals dels anys quaranta, que proclamava una transformació de les arts i la societat.
És especialment conegut per l'escàndol provocat per la seva pel·lícula L'Anticoncept (1951). Aquesta, va ser projectada per primera vegada l'11 de febrer de 1952 al cinema-club Avant-Garde 52 a sobre d'un globus meteorològic.

## Referències

* ↑ «L'Anticoncept de Wolman a la pàgina Ubuweb Film&Video».

## Enllaços externs

* Wolman, Lettrism, Sound Poetry and Beyond Arxivat 2010-09-22 a Wayback Machine. Radio Web MACBA podcast
* Gil J Wolman. I am immortal and alive Arxivat 2011-10-08 a Wayback Machine. Monographic exhibition on the work of Gil J Wolman, MACBA (2010)
* "Wolman in the Open" Arxivat 2015-03-19 a Wayback Machine. An essay by Frédéric Acquaviva
# Aníbal Malvar

Aníbal Calvo Malvar, conegut com a Aníbal Malvar (la Corunya, 1964) és un periodista i escriptor gallec en gallec i castellà. És autor de diverses novel·les negres i també guionista de còmics en col·laboració amb Rober G. Méndez. Va treballar com a periodista al diari El Mundo i el 2011 al diari Público. Periodista polèmic, alguns dels seus articles sobre sobre els McCann o sobre la situació lingüística de Galícia han rebut dures crítiques per altres mitjans.

## Obra en gallec
### Narrativa

* Soño do violinista (1990), llibre de contes i poemes.
* Un home que xaceu aquí (1993, Sotelo Blanco).
* A man dereita (1994, Xerais), Premi García Barros.
* Unha noite con Carla (1995, Xerais), Premi Xerais.
* Á de mosca (1998, Xerais)

### Obres col·lectives

* Na boca do lobo (1998, Tris Tram).

### Guions de còmics

* A irmandade dos lectores tristes (1994, Caixa Galicia).
* Flores desde Hiroshima (1995, Xerais).
* No nome da amada morta (1996, Xerais).
* A maldición dos Velasco (1999, Xerais).

## Obra en castellà
### Narrativa

* La balada de los miserables (2012, Akal).
* Lucero (2019, Akal).

## Referències

* ↑ O artigo "Un confuso año sin Madeleine" foi duramente criticado no Diário de Noticias: "Jornal espanhol cita polícias de ficção como sendo verdadeiros" por conter informacións falsas
* ↑ O artigo "Y ahora, las 'galescolas'" recibiu a consideración de ataque mediático por Vieiros.

## Enllaços externs

* Blog d'Aníbal Malvar a Público (castellà)
# Dalanzadgad

Dalanzadgad (en mongol:|Даланзадгад) és la capital de la Província d'Ömnögovi a Mongòlia. Es troba a 540 quilòmetres de la capital Ulaanbaatar. El centre de la ciutat es troba a 1.470 metres d'altitud.
L'any 2006 tenia 14.000 habitants.
Compta amb un aeroport (ZMDZ/DLZ) amb vols regulars i domèstics ai des d'Ulaanbaatar. Dalanzadgad es troba en la ruta turística al Gobi. El 2007 es va construir un nou aeroport amb la pista pavimentada que és la segona pista més llarga després de l'Aeroport Internacional Chinggis Khaan d'Ulaanbaatar

## Clima

Dalanzadgad té un clima desèrtic fred continental extrem, en la classificació de Köppen està designat com BWk. Els hiverns són freds (-14,7 °C de temperatura mitjana el gener) i els estius càlids (21.0 °C el juliol). La pluviometria anual és de 126 litres amb el màxim a l'estiu.
Dades climàtiques a Dalanzadgad :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | 11.1 (52) | 14.2 (57.6) | 20.6 (69.1) | 28.7 (83.7) | 31.7 (89.1) | 35.0 (95) | 36.5 (97.7) | 38.6 (101.5) | 31.1 (88) | 27.9 (82.2) | 20.1 (68.2) | 12.6 (54.7) | 38.6 (101.5) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −7.6 (18.3) | −3.7 (25.3) | 4.4 (39.9) | 13.5 (56.3) | 21.4 (70.5) | 26.2 (79.2) | 27.5 (81.5) | 25.9 (78.6) | 20.1 (68.2) | 12.3 (54.1) | 2.0 (35.6) | −5.5 (22.1) | 11.38 (52.47) |
| Mitjana diària °C (°F) | −14.7 (5.5) | −11.2 (11.8) | −3.0 (26.6) | 6.1 (43) | 14.2 (57.6) | 19.2 (66.6) | 21.0 (69.8) | 19.3 (66.7) | 13.1 (55.6) | 4.8 (40.6) | −5.1 (22.8) | −12.6 (9.3) | 4.26 (39.66) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −21.1 (−6) | −17.3 (0.9) | −9.3 (15.3) | −0.8 (30.6) | 7.0 (44.6) | 12.4 (54.3) | 14.8 (58.6) | 13.3 (55.9) | 6.9 (44.4) | −1.6 (29.1) | −11.2 (11.8) | −18.3 (−0.9) | −2.1 (28.22) |
| Mínima rècord °C (°F) | −33.1 (−27.6) | −34.2 (−29.6) | −24.3 (−11.7) | −7.1 (19.2) | −6.8 (19.8) | 1.1 (34) | 2.7 (36.9) | 2.9 (37.2) | −9.7 (14.5) | −17.1 (1.2) | −26.4 (−15.5) | −24.1 (−11.4) | −34.2 (−29.6) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 1.4 (0.055) | 1.1 (0.043) | 3.3 (0.13) | 5.3 (0.209) | 11.8 (0.465) | 18.1 (0.713) | 32.8 (1.291) | 32.1 (1.264) | 13.1 (0.516) | 4.4 (0.173) | 2.0 (0.079) | 1.0 (0.039) | 126.4 (4.977) |
| Mitjana de dies de precipitació (≥ 1.0 mm) | 0.3 | 0.2 | 1.0 | 1.3 | 2.1 | 2.8 | 5.4 | 5.1 | 2.7 | 0.9 | 0.8 | 0.3 | 22.9 |
| Font: NOAA (1961-1990) ||||||||||||||

## Enllaços externs

* An extended Market Research on Dalanzadgad Arxivat 2010-07-11 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Indicadors de Salut 2006». Ministeri de Sanitat de Mongòlia. Centre Nacional per al Desenvolupament de la Salut. Arxivat de l'original el 2009-03-25. [Consulta: 4 octubre 2011].
* ↑ «Dalanzadgad Climate Normals 1961-1990». National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 15 gener 2013].
# Benet d'Avinyó

Benet d'Avinyó, en provençal Beneset (Burzet, Ardecha, ca. 1165? - Avinyó, Provença, 1184), o Benet el Constructor de Ponts (Pontifex), va ser un jove laic que va construir el Pont d'Avinyó per facilitar el pas dels pelegrins. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

La tradició diu que era un pastor savoià que va tenir una visió durant un eclipsi solar en 1177, que va interpretar com que havia de construir un pont sobre el riu Roine a Avinyó (Valclusa). Mentre marxava per fer-ho, un àngel es quedà a pasturar el seu ramat.
Ja a Avinyó, va construir tot sol el pont: les autoritats civils i eclesiàstiques van negar-se a ajudar-lo. Llavors Benet va agafar una gran pedra i la va col·locar al seu lloc, dient llavors que ja havia començat la construcció del pont. La llegenda diu que just en aquell moment van esdevenir un seguit de miracles a la ciutat, fins a divuit: va haver-hi cecs que recuperaren la vista, morts que van resuscitar, coixos que començaren a caminar bé, etc.
Arran d'aquests fets, les autoritats van reconsiderar la seva opinió i van oferir ajut a Benet, igual que altres nobles i persones que van fer donacions. Benet va morir poc abans que el Pont de Sant Beneset s'acabés. El pont, avui enrunat, és conegut arreu del món per la cançó infantil francesa Sur le pont d'Avignon.
Una tradició, avui considerada errònia, feia de Benet el fundador d'un orde religiós dedicat a la construcció de ponts. En realitat, per a la construcció de ponts es constituïen diverses fraternitats d'obrers, temporals i amb reglaments propis, que treballaven mentre durava la construcció.

## Veneració

Després de morir, Benet fou sebollit al mateix pont, en una capelleta dedicada a Sant Nicolau de Mira, sant patró dels mariners, encara conservada en les ruïnes del pont. En 1331, Joan XXII va aprovar la veneració secular que se li retia, fixant-ne la festa el 14 d'abril.
Les relíquies van ésser-hi fins al 1669, quan una inundació s'endugué el pont. En recuperar la caixa de Benet, se'n trobà el cos incorrupte, que va ésser traslladat al convent dels celestins de la ciutat i, el 1854, en part a la Col·legiata de Saint-Didier d'Avinyó i a la catedral d'Avinyó. La capella del pont van continuar essent un lloc de pelegrinatge.

## Notes

* ↑ Aquest orde hauria estat el dels Germans Pontífexs i es deia que havia estat aprovat en 1189 pel papa, tot i que no se'n conserva cap documentació que ho confirmi, i dissolta en 1459. L'objectiu de l'orde hauria estat el de recollir fons per construir els ponts i mantenir-los, dedicant-los al pas de pelegrins i viatgers.

## Enllaços externs

* http://www.avignon-et-provence.com/personnages-provence/saint-benezet/ (francès)
* http://www.mairie-avignon.fr/fr/culture/musees/pont.php Arxivat 2013-11-06 a Wayback Machine. (francès)
* L'histoire du Pont St Bénezet Arxivat 2013-05-17 a Wayback Machine.
* Saints of April 14: Bénézet Arxivat 2007-02-06 a Wayback Machine.
* Bénézet Arxivat 2007-02-14 a Wayback Machine.
# Jaciment arqueològic

Un jaciment arqueològic és una concentració de restes arqueològiques. S'hi troben concentracions de restes d'activitat humana i està constituït per la presència d'artefactes, elements estructurals, sòls d'ocupació i altres anomalies. Aquestes restes es poden trobar mitjançant una mera prospecció de superfície, o si el jaciment ha estat enterrat, amb una prospecció del subsol.

## Referències

* ↑ Antonio, Madrigal. Desenterrar el pasado. Introducción al patrimonio arqueológico (en castellà). Ministerio de Educación, Cultura y Deporte, 1 de gener de 2013. ISBN 9788436955323 [Consulta: 20 febrer 2017].

## Vegeu també

* Artefacte arqueològic
* Llista de jaciments arqueològics de Catalunya
* Llista de jaciments arqueològics per país
* Jaciment paleontològic

## Enllaços externs

* Cercador de jaciments arqueològics de la Generalitat Arxivat 2010-09-27 a Wayback Machine..
* La Font Voltada de Montbrió de la Marca.
* Plistocè Mitjà del Riudebitlles.
# Escabiosa

«Escabiosa» té aquests significats:
* escabiosa Scabiosa
* escabiosa o Cephalaria leucantha
* escabiosa o Catananche caerulea
* escabiosa o Knautia arvensis
* escabiosa o Scabiosa columbaria
* escabiosa o Scabiosa triandra
* escabiosa o Succisa pratensis
* escabiosa borda Centaurea aspera subsp. aspera
* escabiosa de bosc Centaurea pectinata L. subsp. pectinata
* escabiosa mallorquina o Cephalaria squamiflora subsp. balearica
* herba escabiosa o Centaurea scabiosa
# Coryphaenoides asper

Coryphaenoides asper és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 32 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües subtropicals.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Günther, A., 1877. Preliminary notices of deep-sea fishes collected during the voyage of H.M.S. 'Challenger'. Ann. Mag. Nat. Hist. (4)20:433-446.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Gafarró becgròs meridional

El gafarró becgròs meridional (Crithagra buchanani) és un ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes àrides del sud i sud-est de Kenya i nord-est i centre de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Gafarró becgròs meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Geneva

«Geneva» té aquests significats:
* Geneva (Alabama)
* Geneva (Geòrgia)
* Geneva (Illinois)
* Geneva (Indiana)
* Geneva (Iowa)
* Geneva (Minnesota)
* Geneva (Nebraska)
* Geneva (Nova York)
* Geneva (Ohio)
* Geneva (Washington)
* Fontana-on-Geneva Lake, població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin.
* Geneva-on-the-Lake, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
* Lake Geneva, població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin.
# Harponville

Harponville és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 152 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Harponville era de 152 persones. Hi havia 59 famílies de les quals 20 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 23 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 73 habitatges, 64 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 73 habitatges eren cases. Dels 64 habitatges principals, 56 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 14 en tenien quatre i 46 en tenien cinc o més. 61 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 26 habitatges hi havia un automòbil i a 29 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Harponville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 12 | 65 a 69 | 12 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 84 persones, 65 eren actives i 19 eren inactives. De les 65 persones actives 63 estaven ocupades (33 homes i 30 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 19 persones inactives 10 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Harponville hi havia 68 unitats fiscals que integraven 168,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.686 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Harponville hi havia 12 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 488 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Harponville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Harponville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.