OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gibsonville

Gibsonville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 4.738 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gibsonville tenia 4.372 habitants, 1.707 habitatges i 1.206 famílies. La densitat de població era de 718,3 habitants per km².
Dels 1.707 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.989 $ i la renda mediana per família de 51.164 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.025 $ mentre que les dones 24.740 $. La renda per capita de la població era de 21.142 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gibsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gibsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Línia espectral

Una línia espectral és una línia fosca o clara en un espectre òptic, resultant d'un excés o deficiència de fotons en un rang de freqüències estret.
Les línies espectrals són el resultat de la interacció entre un sistema quàntic (usualment àtoms, però de vegades molècules o nuclis atòmics) i fotons individuals. Quan un fotó té l'energia exacta per a induir un canvi en l'energia del sistema (en el cas d'un àtom això és normalment un electró que canvia de configuració orbital, el fotó és absorbit. Després serà emès un altre cop espontàniament, en la mateixa freqüència de l'original o bé en cascada, de manera que la suma de les energies dels fotons emesos serà la mateixa que la de l'absorbit. La direcció dels nous fotons no estarà correlacionada amb la direcció del fotó original.
Depenent de la geometria del gas, de la font de fotons i l'observador, una es pot produir una línia d'emissió o una línia d'absorció . Si el gas està entre la font del fotó i l'observador, el darrer observarà una disminució en la intensitat de la llum en la freqüència del fotó incident, ja que els fotons reemessos seran en direccions diferents de l'original. Això és una línia d'absorció. Si l'observador veu el gas, però no la font original de fotons, només veurà fotons reemessos en un rang estret de freqüències. Això serà una línia d'emissió.
L'absorció i l'emissió de línies són altament específiques dels àtoms, i es poden usar fàcilment per a identificar la composició química de qualsevol medi que permeti el pas de la llum (gas normalment). També depèn de les condicions físiques del gas, de manera que s'usen per a determinar la composició química dels estels i altres cossos celestials, que no es poden analitzar per altres mitjans (i també es pot obtenir informació de les seves característiques físiques).
A més de la interacció àtom-fotó, altres mecanismes poden produir línies espectrals. Depenent de la interacció física exacta (amb molècules, partícules individuals, etc.) la freqüència dels fotons involucrats pot variar molt, i les línies es poden observar en tot l'espectre electromagnètic, des d'ones de ràdio fins a raigs gamma.
Una línia s'estén a un rang de freqüències, no una sola freqüència. Les raons per aquest "eixamplament" són:
* Eixamplament Natural: El principi d'incertesa relaciona la vida d'un estat excitat amb la precisió de l'energia, de manera que el mateix nivell excitat tindrà energies lleugerament diferents a diferents àtoms.
* Eixamplament de Doppler: Els àtoms tenen diferents velocitats, de manera que "veuran" els fotons "desplaçats" cap al vermell o cap al blau, absorbint fotons de diferents energies en el marc de referència de l'observador. Quan més alta és la temperatura del gas, més grans són les diferències de velocitat (i les velocitats), i més ampla és la línia.
* Eixamplament per Pressió: La presència d'altres àtoms "desplaça" l'energia dels diferents nivells energètics que originen les línies. Aquest efecte depèn de la densitat del gas.
# Haverstraw

Haverstraw és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 10.117 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haverstraw tenia 10.117 habitants, 2.816 habitatges, i 2.168 famílies. La densitat de població era de 1.962,9 habitants/km².
Dels 2.816 habitatges en un 43,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 23% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 17,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.683 $ i la renda mediana per família de 44.881 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.503 $ mentre que les dones 27.207 $. La renda per capita de la població era de 15.442 $. Entorn del 13,9% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haverstraw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haverstraw». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Peacock (cràter)

Peacock és un cràter de l'asteroide de la família Coronis del cinturó principal, (243) Ida, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -2 ° de latitud nord i 52 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.2 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el 1997 i fa referència a Peacock, un sistema de coves a Florida (Estats Units d'Amèrica).

## Referències

* ↑ "Peacock (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Rosenau, Jack C.; Faulkner, Glen L.; Hendry, Charles W.; Hull, Robert W.. USGS Bulletin No. 31. Springs of Florida, 1977.
# Entitat religiosa

Una entitat religiosa és una entitat sense ànim de lucre, els objectius principals de la qual són, entre d'altres, el foment i la pràctica col·lectiva d'unes determinades creences religioses. Les entitats religioses tenen una naturalesa especial i adquireixen personalitat jurídica quan s'inscriuen en el Registre d'entitats religioses del Ministeri de Justícia. Només les entitats religioses que han adquirit personalitat jurídica mitjançant la inscripció en el Registre d'entitats religioses poden obrir un centre de culte.

## Referències

* ↑ Llei 16/2009, de 22 de juliol, de centres de culte
* ↑ «Entitats religioses». web. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 22 de desembre 2015. [Consulta: 6 novembre 2015].
# Dysgonia torrida

Dysgonia torrida és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Erebinaede. Pertany a la tribu Ophiusini.
Es troba des de les zones tropicals i subtropicals d'Àfrica, fins a Espanya, sud d'Itàlia, Grècia, Síria, Israel, Iran i l'Uzbekistan. Hi ha generacions múltiples per any. A Europa els adults volen de maig a juny i setembre. Fa 45-50 mm d'envergadura alar. Les larves s'alimenten de Zea mays (Poaceae), Ricinus communis i Acalypha wilkesiana (Euphorbiaceae)

## Referències

* ↑ Martiré & Rochat, 2008, Papillons de la Réunion, ISBN Biotope 978-2-914817-07-3 page 405

## Enllaços externs

* Funetː Dysgonia torrida Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine.(en)
* Biodiversidad Virtualː Dysgonia torrida (castellà).
* European Butterflies and Mothsː Dysgonia torrida(en)
* African Mothsː Dysgonia torrida Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.(en)
# Júlia Soèmies

Júlia Soèmies o Júlia Soèmia (llatí: Julia Soemis o Julia Soaemias) (Èmesa, 180 - Roma, 11 de març de 222) fou filla de Júlia Mesa, germana de Júlia Mamea, mare d'Elagàbal (suposadament nascut del seu enllaç amb Sext Vari Marcel, però segons rumors fruit d'una relació consentida amb el seu cosí Caracal·la) i tia d'Alexandre Sever.
Sembla que vivia a la cort de la seva tia Júlia Domna vers el 204 (ja que el 205 fou quan va circular el rumor de la seva relació amb Caracal·la).
Va tenir un paper destacat en convèncer els soldats de donar el suport a Elagàbal com a emperador en contra de Macrí. Després fou nomenada augusta i consellera de l'emperador i va compartir les seves bogeries. Va ser senadora, la primera dona que entrava al senat i fou presidenta d'una espècie de senat femení que es va formar al Quirinal i publicava edictes per la regulació de matèries morals, vestimenta, etiqueta i equip de les matrones.
Fou morta pels pretorians als braços del seu fill l'11 de març del 222. El seu nom apareix sempre com Soèmies (Soaemias) excepte als escrits d'Herodià i Dió Cassi on consta Soemis; algunes inscripcions gregues l'anomenen Bassiana, pel seu avi, fundador de la família.
# Arena da Amazônia

L'Arena da Amazônia és un estadi de futbol al barri de Flores de Manaus, a l'estat d'Amazones al Brasil, construït al mateix lloc que abans ocupava l'estadi Vivaldão. Va ser construït com una de les dotze seus del Mundial de la FIFA el 2014. Fou inaugurat el 9 de març de 2014. L'arquitecte va ser Ralf Amann de la firma alemanya Gerkan, Marg und Partner (GMP). El nou estadi té sostre retràctil i una capacitat de prop de 42.374 persones.
El cost va ser compartit entre Govern de l'Estat d'Amazones per 25% i el 75% pel BNDES, el banc nacional de desenvolupament de Brasil. La contractista Andrade Gutierrez va guanyar la licitació per a la construcció.

## Mundial de futbol de 2014

Aquests són els 4 partits que s'hi van disputar:
| Data | Fase | Equip | Res. | Equip | Esp. |
| 14 de juny de 2014 | Primera fase | Anglaterra | 1 - 2 | Itàlia | 39.800 |
| 18 de juny de 2014 | Primera fase | Camerun | vs. | Croàcia | |
| 22 de juny de 2014 | Primera fase | Estats Units | vs. | Portugal | |
| 25 de juny de 2014 | Primera fase | Hondures | vs. | Suïssa | |

## Notes i referències

* 1 2 «Arena da Amazônia, estádio de Manaus para Copa, é inaugurada» (en portuguès). G1, 09-03-2014. [Consulta: 9 març 2014].
* ↑ Com ritmo acelerado, obras da Arena da Amazônia chegam a 76% (portuguès)
* 1 2 3 «Arena Amazonia, Manaos» (en castellà). FIFA.com. Arxivat de l'original el 2014-06-27. [Consulta: 16 febrer 2012].
* ↑ «BNDES aprova financiamento para construção da Arena da Amazônia» (en portuguès). BNDES, 01-10-2010. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ «Andrade Gutierrez ganha licitação para construir Arena Amazônica» (en portuguès). Amazonas.com.br, 04-03-2010. Arxivat de l'original el 2014-02-22. [Consulta: 11 juny 2014].
* ↑ «Dades del partit Itàlia-Anglaterra». FIFA. Arxivat de l'original el 2018-12-11. [Consulta: 18 juny 2014].

## Enllaços externs

* Arena da Amazônia - Lloc web oficial
* Stadium Guide Article
# Havering

Havering és un districte de Londres, Regne Unit,

## Barris

El districte de Havering està compost pels següents barris.
| Ardleigh Green Collier Row Corbets Tey Cranham Elm Park Emerson Park Gidea Park Harold Hill Harold Wood Havering-atte-Bower | Heath Park Hornchurch North Ockendon Rainham Romford Rush Green South Hornchurch Upminster Wennington |
# Dècada del 90 aC
## Esdeveniments

* Guerra social a Roma

## Personatges destacats

* Ptolemeu X Alexandre I, rei d'Egipte (107 aC-88 aC)
* Alexandre Janeu, rei de Judea (104 aC-78 aC)
* Gneu Pompeu Estrabó, general romà mort el 87 aC
* Mitridates VI Eupator, rei del Pont (121 aC-63 aC)
* Antíoc VIII Grypos, rei selèucida (125 aC-96 aC)
* Quint Cecili Metel Numídic, magistrat romà assassinat el 91 aC
* Gai Mari (157 aC-86 aC), cap del partit popular romà
* Marc Emili Escaure (163 aC-88 aC), magistrat romà
# Peach Springs

Peach Springs (hualapai Hàkđugwi:v) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 600 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peach Springs tenia 600 habitants, 166 habitatges, i 139 famílies La densitat de població era de 33,7 habitants/km².
Dels 166 habitatges en un 48,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,6% hi vivien parelles casades, en un 35,5% dones solteres, i en un 15,7% no eren unitats familiars. En el 12,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,5% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.194 $ i la renda mediana per família de 17.292 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.833 $ mentre que les dones 15.500 $. La renda per capita de la població era de 6.756 $. Aproximadament el 38,2% de les famílies i el 36,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peach Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peach Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Emil Lindholm

Emil Lindholm (Hèlsinki, Finlàndia, 19 de juliol de 1996) és un pilot de ral·li finlandès que actualment competeix al Campionat Mundial de Ral·lis, dins de la categoria WRC 2. Campió del Món del WRC 2 la temporada 2022 a bord d'un Škoda Fabia Rally2 evo del equip Toksport WRT 2. La seva copilot habitual és la finlandesa Reeta Hämäläinen.

## Trajectòria

Emil Lindholm debuta al Campionat Mundial de Ral·lis l'any 2017, disputant un parell de ral·lis a la categoria Júnior amb un Ford Fiesta R2T. La temporada 2018 tan sols disputa un ral·li del Mundial amb un Škoda Fabia R5, ja dins la categoria WRC 2.
L'any 2019, a bord d'un Volkswagen Polo GTI R5 del equip Printsport disputa el Campionat de Finlàndia de Ral·lis i diferents proves mundialístiques. De cara a 2020 també disputa diferents proves puntuals del Mundial, en aquesta ocasió amb un Škoda Fabia Rally2 evo.
La temporada 2021 disputa en la seva totalitat la categoria WRC 3 del Mundial amb un Škoda Fabia Rally2 evo gestionat per l'equip Toksport WRT. Aconsegueix la victòria dins la categoria al Ral·li Acròpolis i finalitza tercer de la categoria a final de temporada. S'ha de destacar que aquesta temporada, al no poder disputar per reglament més de sis proves, Lindholm es va inscriure al Ral·li de Catalunya, la setena que disputava, com a copilot i la seva copilot Reeta Hämäläinen com a pilot, si bé qui va conduir el cotxe va ser Lindholm. Oficialment la guanyadora del ral·li va ser Hämäläinen, convertint-se en oficialment la primera dona en guanyar una prova del WRC 3.
De cara a la temporada 2022, Linholm passa a disputar la categoria WRC 2, de nou amb un Škoda Fabia Rally2 evo gestionat per l'equip Toksport WRT. Guanya dos dels ral·lis i puja en tres ocasions més al podi, alçant-se finalment amb el títol mundial de la categoria.

## Referències

* ↑ «Reeta Hämäläinen, 'la primera victoria' de una mujer en WRC3 que sonroja al Mundial» (en castellà). [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Emil Lindholm se proclama campeón del WRC2 tras un sufrido podio en Japón» (en castellà). Arxivat de l'original el 2023-01-28. [Consulta: 14 novembre 2022].
# Doliòlides

Els doliòlides (Doliolida) són un ordre de tunicats de la classe dels taliacis. Al nostre pais està ben representat el gènere Doliolum.

## Característiques

Els doliòlides tenen un cicle de vida molt complex que inclou diversos zooides amb funcions diferents. Els membres amb funció de reproducció sexual de la colònia es coneixen com a gonozooides. Cadascun d'ells és hermafrodita i té els òvuls fecundats per espermatozoides d'un altre individu. El gonozooide és vivípar, i inicialment l'embrió en desenvolupament s'alimenta del seu sac vitel·lí abans de ser alliberat al mar com una larva amb forma de capgròs. Alguns d'ells es coneixen com a trofozooides, tenen una funció nutricional, i estan ordenats en files laterals. Altres són els forozooides, que tenen una funció de transport, i estan disposats en una única fila central. Altres zooides s'uneixen als forozooides i es desenvolupen en gonozooides i, quan són madurs, se separen per viure independentment i començar de nou el cicle. Mentrestant, els forozooides han servit al seu propòsit i es desintegren. La fase asexual del cicle de vida permet al doliòlid multiplicar-se molt ràpidament quan les condicions són favorables.

## Taxonomia

L'ordre Doliolida inclou dos subordres i cinc famílies, amb un total de 24 espècies:
* Subordre Doliolidina
** Família Doliolidae Bronn, 1862
** Família Doliopsoididae Godeaux, 1996
* Subordre Doliopsidina
** Família Doliolunidae Robison, Raskoff & Sherlock, 2005
** Família Doliopsidae Godeaux, 1996
** Família Paradoliopsidae Godeaux, 1996

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Doliolida». [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* ↑ «Doliòlids». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 agost 2017].
* ↑ Ruppert, Edward E.; Fox, Richard, S.; Barnes, Robert D. Invertebrate Zoology, 7th edition (en anglès). Cengage Learning, 2004, p. 940–956. ISBN 81-315-0104-3.
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species». [Consulta: 14 desembre 2020].
# Comtat d'Avellino

El comtat d'Avellino fou un títol nobiliari del Regne de Nàpols concedit per Ferran el Catòlic el 1456, a Galceran de Requesens i Joan de Soler. Passà als Cardona-Anglesola, barons de Bellpuig, que més tard es cognomenaren Fernández de Córdoba.
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - 800 metres homes

La prova dels 800 metres masculins va ser una de les proves disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar l'1 de setembre de 1904 i hi van prendre part 13 atletes de tres nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Jim Lightbody | Howard Valentine | Emil Breitkreutz |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic (en segons) que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 1' 53,4" (*) | Charles Kilpatrick | Nova York (USA) | 21 de setembre de 1895 |
| Rècord Olímpic | 1' 59,0" (**) | David Hall | París (FRA) | 14 de juliol de 1900 |
(*) no oficial 880 iardes (= 804,68 m)
(**) Aquest rècord es va fer en un estadi amb una pista de 500 metres de circumferència.
Jim Lightbody va establir un nou rècord olímpic amb 1' 56,0".

## Resultats

Jim Lightbody va guanyar la cursa establint un nou rècord olímpic. Es desconeix el temps i la classificació exacta de bona part dels atletes que hi van prendre part.
| Posició | Atleta | Temps |
| | Jim Lightbody | 1' 56,0" OR |
| | Howard Valentine | 1' 56,3" |
| | Emil Breitkreutz | 1' 56,4" |
| 4 | George Underwood | 1' 56,5" + |
| 5 | Johannes Runge | 1' 57,1" + |
| 6 | William Verner | desconegut |
| 7-13 | George Bonhag | desconegut |
| 7-13 | Harvey Cohn | desconegut |
| 7-13 | Peter Deer | desconegut |
| 7-13 | Lacey Hearn | desconegut |
| 7-13 | John J. Joyce | desconegut |
| 7-13 | John Peck | desconegut |
| 7-13 | Paul Pilgrim | desconegut |
+ aproximadament OR:Rècord Olímpic

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 13 desembre]. (polonès)
# Salvador Alibau i Arias

Salvador Alibau i Arias (Barcelona, Barcelonès, 14 de març de 1925 - Barcelona, Barcelonès, 22 de gener de 2012) va ser un pintor i escultor català.
Va començar a estudiar a les acadèmies de Baixas i Tàrrega, on va estudiar entre 1941 i 1943. Posteriorment, va continuar la seva formació a l'Escola de Belles Arts de Barcelona entre els anys 1944 i 1948. Durant els darrers dos anys va alternar els estudis amb les classes lliures de model al natural al Cercle Artístic. Va completar els seus estudis a l'Accademia di Belli Arti e Liceu Artística di Roma i a París entre 1949 i 1950. Alibau va iniciar la seva activitat artística a finals dels anys cinquanta, però no va ser fins a l'any 1986 que va desenvolupar una activitat expositiva continuada.
L'any 1962 va fundar una fàbrica de motllures d'artesania, i a partir del 1972 retornà a l'activitat artística, centrada en l'exploració i invenció de tècniques i processos amb el paper i la cel·lulosa. Aribau era conegut especialment per les obres fetes amb fibra de cel·lulosa, tot i que darrerament practicava l'escultura en acer Corten.
L'any 2011 impulsà la creació de la "Fundació Alibau", que exerceix les seves funcions principalment a Catalunya i té per objectius promoure, divulgar, estudiar, preservar i defensar l'obra de l'artista, així com gestionar els drets de propietat intel·lectual derivats de les seves obres. Alibau va fer cessió de diverses obres a l'IEC. Entre la seva extensa obra destaca la sèrie Matemàrtica que va iniciar el 1996 i l'escultura Evocació dels Països Catalans, amb motiu de la commemoració del Centenari de l'Institut d'Estudis Catalans 1907-2007, que fou inaugurada el 2008, i instal·lada al jardí Mercè Rodoreda de la seu de la institució.

## Referències

* 1 2 3 4 «Salvador Alibau i Arias». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mitrani, Álex; Sallés, Maria Rosa (coord.). «Salvador Alibau i Arias». A: Personatges il·lustres de l'Alt Penedès, el Baix Penedès i el Garraf. Barcelona: Abertis Autopistas, 2010, p. 74.
* ↑ Salcedo, Antonio; Casas, Marià. «Salvador Alibau (Barcelona, 1925)». A: El fons d'art de la Universitat Rovira i Virgili. Publicacions de la Universitat Rovira i Virgili, 2008, p. 26. ISBN 978-84-8424-131-7 [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ Miralles, Francesc «Un maestro colorista». La Vanguardia (Hemeroteca), 08-09-2000, pàg. 14 [Consulta: 22 maig 2018].
* 1 2 «Mor l'artista plàstic Salvador Alibau Arias, considerat el creador amb cel·lulosa més important i original del país». TV3 - Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 23-01-2012 [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ «Mor Salvador Alibau, l'artista de la cel·lulosa». Diari ARA, 23-01-2012 [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ «L'IEC lamenta la mort de l'artista plàstic Salvador Alibau Arias, considerat el creador amb cel·lulosa més important i original del país». Institut d'Estudis Catalans, 23-01-2012 [Consulta: 21 maig 2018].