OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font del Boix (Coll de Nargó)

La Font del Boix és una font del municipi de Coll de Nargó, a la comarca de l'Alt Urgell.
Està situada dins de la Muntanya del Bosc de Sallent.

## Enllaços externs

* La Font del Boix en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Milorad Čavić

Milorad Čavić (en serbi: Милорад Чавић; nascut el 31 de maig de 1984 a Anaheim, Califòrnia) és un nedador serbi. Milorad Čavić participà en els Jocs Olímpics d'Estiu 2000 a Sydney, Austràlia, on representà la República Federal de Iugoslàvia en els 50 m. lliures.
Representant Sèrbia als Campionats de SC Europeus a Dublín, 2003, guanyà la medalla d'or en papallona de 100 m i posava un rècord mundial nou. També guanyava una medalla de plata en 50 m. lliures. El 6 de desembre, de 2006, Čavić va defensar el seu campionat europeu en la papallona de 100 m a Hèlsinki, acabant a 50.63 segons. El 14 de desembre de 2007, Čavić va guanyar el campionat europeu una altra vegada en la papallona de 100 m a Debrecen, acabant a 50.53 segons.
El 2008, Čavić guanyà el campionat europeu en la papallona de 50 m, a Eindhoven (Països Baixos) - un resultat que breument la Federació Europea de Natació (LEN) va rebutjar perquè durant la cerimònia de medalles va lluir una samarreta amb el lema Kosovo és Sèrbia, i fou desqualificat.
Čavić està representant Sèrbia als Jocs Olímpics d'Estiu 2008 a Pequín, República Popular de la Xina en dos competicions de natació.
Tot i que es classificà pel 100 m. lliures, Čavić es va retirar a la semifinal per preparar-se per la papallona de metre de 100 m..
El 14 d'agost de 2008 als Jocs Olímpics d'estiu 2008, Čavić trencà el Rècord Olímpic de papallona de 100 m. durant el preliminar, acabant davant Michael Phelps i també enregistrat el temps més ràpid en les semifinals. Čavić va quedar en segon lloc, ja que Phelps va arribar a la meta 1/100 de segon més abans, que era també la primera medalla per Sèrbia. Era la setena medalla d'or de Phelps dels Jocs.

## Referències

* ↑ «Els dotze treballs d'Hèrcules». Avui, 16-08-2008. [Consulta: 6 març 2010].
# Sistema trigonal

El sistema cristal·lí trigonal és un dels set sistemes cristal·lins existents en cristal·lografia. És seguit per l'estructura molecular de molts minerals, com per exemple en la turmalina o el robí.

## Classificació d'aquest sistema

Per a alguns autors no és considerat un sistema cristal·lí propi, sinó una variant dins del sistema cristal·lí hexagonal. A més hi ha una segona controvèrsia al voltant de considerar el nom trigonal sinònim de romboèdric, que no ho és, ja que tot romboèdric és trigonal però hi ha cristalls trigonals que no són romboèdrics.

## Forma del cristall

Es caracteritza pel fet que la cel·la unitat de la xarxa cristal·lina té els tres angles diferents de l'angle recte, mentre que les tres arestes són iguals. La característica que el distingeix dels altres sis sistemes cristal·lins és la presència d'un únic Eix de simetria ternari.

## Tipus

Hi ha una modalitat principal d'aquest tipus de xarxa cristal·lina:
* Trigonal romboèdric
Els cristalls d'aquest sistema es classifiquen en les cinc classes següents:
* Piramidal
* Romboèdric
* Piramidal Ditrigonal
* Trapezoèdric
* Escalenoèdric Hexagonal

## Referències

* ↑ Introducció a la cristal·lografia: sistema trigonal-considerat com a subsistema del hexagonal-.
* ↑ Sistema trigonal en webmineral.com .

## Enllaços externs

* Webmineral.com
# Dolianova

Dolianova (en sard Partiolla) és un municipi italià, situat a la regió de Sardenya i a la província de Sardenya del Sud. L'any 2004 tenia 8.223 habitants. Es troba a la regió de Parteòlla. Limita amb els municipis de San Nicolò Gerrei, Sant'Andrea Frius, Serdiana, Sinnai, Soleminis i Villasalto.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Luigi Piano | Llista cívica |
# Anna Signeul

Anna Signeul (Falun, 20 de maig de 1961) és una exjugadora de futbol sueca i actual entrenadora de la selecció femenina de Finlàndia. Va ser l'entrenadora nacional de la selecció femenina d'Escòcia des del març del 2005 fins al 2017.

## Trajectòria

Signeul va créixer a la ciutat de Falun i va gaudir de participar en molts esports quan era infant. Com a seguidora de l'IFK Göteborg, va optar pel futbol i es va sumar al club local Falu BS. Quan encara era adolescent, es va unir a l'IK Brage abans de passar la major part de la seva carrera com a jugadora de l'Strömsbro IF. En total, Signeul va jugar 240 partits a la Damallsvenskan, el nivell més alt del futbol femení suec.
Signeul va començar la seva carrera d'entrenadora als 21 anys mentre encara era jugadora de l'IK Brage. Va entrenar l'Strömsbro IF i el Tyresö FF i, des de 1996, va treballar amb l'Associació Sueca de Futbol com a directora de les seleccions juvenils. Sota la tutela de Signeul, Suècia va quedar tercera al Campionat femení sub-18 de la UEFA de 1998 abans de guanyar la competició l'any següent.
El març de 2005, Signeul va ser designada entrenadora de la selecció nacional femenina d'Escòcia. El seu primer èxit va ser menar el país al play-off de classificació per a l'Eurocopa Femenina de Futbol 2009, que va perdre per la regla dels gols en camp contrari contra la selecció de Rússia. També va portar Escòcia a la posició 20a del rànquing femení de la FIFA. Signeul va anunciar el gener de 2017 que deixaria Escòcia després del torneig de l'Eurocopa Femenina de Futbol 2017 per a convertir-se en la seleccionadora de Finlàndia.

## Referències

* 1 2 3 4 «Anna Signeul». svenskfotboll.se, 14-04-2002. [Consulta: 14 setembre 2011].
* 1 2 «Anna Signeul – Scotland Women's A Squad Coach». Scottish Football Association. [Consulta: 14 setembre 2011].
* ↑ «Scotland coach Signeul stepping down» (en anglès). BBC Sport.
* ↑ «Scotland Ranking». FIFA, 22-07-2011. Arxivat de l'original el 5 juliol 2007. [Consulta: 14 setembre 2011].
* ↑ «Scotland: Anna Signeul stepping down to take up Finland job». BBC Sport, 17-01-2017. [Consulta: 2 abril 2017].
# Bressay

Bressay és una illa d'Escòcia, situada a les illes en l'arxipèlag de les Shetland. Es troba al sud de Whalsay, a l'oest de Noss i al nord de Mousa. Amb 28 km², és la cinquena illa més gran de les illes Shetland. La població és de 384 persones, concentrades en Glebe, Fullaburn i Maryfield. Té una alçada màxima de 226 msnm al cim del Ward of Bressey.
El nom de l'illa va ser escrit l'any 1263 com Breiðoy (nòrdic antic "illa ampla"). L'any 1490 l'illa es coneix com a "Brusoy" - "illa de Brusi".
Bressay té un gran nombre d'aus migratòries, especialment a l'oest de l'illa. El llac de Grimisetter és un refugi per a aus xanqueres i cignes cantores. En l'extrem sud, hi ha una colònia de paràsits cuapunxeguts.

## Referències

* 1 2 Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* ↑ Anderson, Joseph (Ed.) (1893) Orkneyinga Saga. Translated by Jón A. Hjaltalin & Gilbert Goudie. Edinburgh. James Thin and Mercat Press (1990 reprint). ISBN 0-901824-25-9
# Cottus princeps

Cottus princeps és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 7 cm de llargària màxima (normalment, en fa 5,5).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat (43°N-42°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: llacs Klamath i Agency (Oregon, els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ Hugg, D.O., 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater (Maryland), Estats Units.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Kinziger, A.P., R.M. Wood i D.A. Neely, 2005. Molecular systematics of the genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae). Copeia (2):303-311.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Font del Boix (Vilamolat de Mur)

La Font del Boix és una font del terme municipal de Castell de Mur, en territori del poble de Vilamolat de Mur, de l'antic municipi de Mur.
Està situada a 712 m d'altitud, a la Costa del Rei, a la dreta d'una petita llau afluent de la llau del Romeral, a sota i al sud-est del Meüll i a ponent de Vilamolat de Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Molí de gra (Arbeca)

El Molí de gra és un edifici del municipi d'Arbeca (Garrigues) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt edificat de pedra i arrebossat que està conformat pel molí pròpiament dit i una altra construcció adossada, coberta amb volta de canó i que servia per a deixar-hi l'animal que transportava el gra.
El molí està pràcticament enderrocat, només conserva part dels murs de pedra de mides diverses. Per la seva estructura, sembla que estava cobert a una vessant. La construcció annexa té una coberta plana, exteriorment feta de fang i pedra. A l'interior la coberta és una volta de canó, sostinguda per parets gruixudes. L'accés es fa per un arc rodó fet amb carreus.

## Història

El molí formava part d'un complex agrícola anomenat "Fondo la coma" que es nodria de l'aigua del Femosa i funcionava aprofitant-ne un salt. L'aigua era recollida en un embassament, a nivell superior, darrere del molí. Des d'aquest molí, l'aigua seguia el desnivell del terreny fins a trobar un segon molí que actualment també resta destruït.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de gra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Dídim Calcènter

Dídim Calcènter (grec antic: Δίδυμος ὁ Χαλκέντερος, 'Dídim entranyes de bronze'), anomenat també Dídim d'Alexandria el Vell per distingir-lo de Dídim d'Alexandria el Jove, tot i que en vida mai no va ser anomenat així, fou un gramàtic grec d'Alexandria del segle i aC, en temps de Ciceró i de l'emperador August. Es diu que el seu pare venia pesca salada.
Fou deixeble o més aviat seguidor de l'escola d'Aristarc i mestre d'Apió, Heraclides i altres. Va rebre el nom de χαλκέντερος ('resistent com el bronze'), per la seva incansable dedicació a l'estudi, i el de βιβλιολάθας ('el que s'oblida dels llibres') perquè s'explicava que per causa de la gran quantitat dels seus escrits, oblidava el que havia dit en un lloc i ho repetia, potser diferent o contradictori, en una altra obra.
Va escriure un gran nombre de treballs, Ateneu parla de 3.500 i Sèneca de 4.000, però es conserven només fragments d'algunes de les seves obres. Se li coneix una obra que es podria haver titulat Crítica i interpretació d'Homer, la més interessant de les que es coneixen d'ell, de la que n'hi ha uns fragments. Entre els escrits de Dídim sobre Homer n'hi havia una sobre el text homèric fixat per Aristarc de Samotràcia (περὶ τῆς Ἀριστάρχου διορθώσεως), una obra que revisava i corregia els textos d'Aristarc i criticava amb detall les seves decisions.
Dídim no es va limitar a escriure sobre Homer, sinó sobre diversos poetes de l'antiguitat. Va escriure sobre els poetes lírics, especialment sobre Baquílides i Píndar. També comentaris a Sòfocles i Eurípides. Es fa referència a obres de Dídim en diversos comentaris sobre Aristòfanes. Es coneixen comentaris seus sobre diversos oradors: Iseu de Calcis, Demòstenes, Hipèrides, Dinarc d'Atenes i altres.
A més, té un comentari sobre les frases dels poetes tràgics (περὶ τραγῳδουμένης λέξως), i un sobre els còmics (λέξις κωμική), que Hesiqui de Milet va utilitzar. Una tercera obra d'un tema semblant seria la que va escriure recollint paraules de significat incert o ambigu, i un quart tractat sobre expressions falses o corruptes.
Va publicar una col·lecció de proverbis grecs en 13 llibres (πρὸς ροὺς περὶ παροιμιῶν συντεταχότας). Plutarc esmenta un llibre sobre les lleis de Soló (περὶ τῶν ἀξόνων Σόλωνος). Ammià Marcel·lí diu que també va escriure sobre literatura romana, i així menciona un tractat contra La República de Ciceró, que va portar a Suetoni a escriure contra Dídim. A la Geopònica hi ha diversos extractes que porten el nom de Dídim, i cal suposar que hauria escrit sobre temes d'agricultura o botànica.
La Suïda esmenta una obra d'un Dídim sobre pedres i diferents tipus de fusta (περὶ μαρμάρων καὶ παντοίων ξύλων), però no se sap segur si és del mateix autor.

## Referències

* ↑ 1.Didymus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p.1007-1008
# Anna Simms Banks

Anna Simms Banks (Louisville, 1862 - Winchester, 1923) fou una professora i política afroamericana nascuda a Brandenburg (Kentucky). El 3 de març del 1920, fou la primera dona afroamericana elegida com a delegada en la 7a Convenció Republicana del Districte del Congrés a Kentucky, època en què les dones de Kentucky podien votar pel president, però no tenien ple dret al sufragi. Simms fou nomenada membre del Comité de Regles. Feu classes a Louisville (Kentucky) i va morir a Winchester (Kentucky).

## Biografia

Simms Banks nasqué a Brandenburg (Kentucky); la seva mare, Isabelle, era una serventa domèstica, i son pare, Marquis Simms, era barber. Anna fou mestra d'escola a Louisville. Es casà amb William Webb Banks el 1906, un corresponsal de diaris tant per a blancs com afroamericans, políticament actiu sobre el tema dels drets civils i polítics dels afroamericans.

## Vida política

Anna viatjà a Nova York i a Washington D C al 1913 mentre acompanyava el seu espòs com a comissionat de Kentucky a l'Exposició de l'Emancipació, i hi conegué la cultura política contemporània.
Més tard, ajudà a organitzar els treballadors afroamericans de l'hospital de Winchester.
Una volta triada com a delegada en la 7a Convenció Republicana del Districte del Congrés a Kentucky, Simms anuncià: «Estem començant a obrir els ulls en política, però d'ací a poc ens farem sentir, i pots confiar que Annie Simms Banks, de Winchester, farà la seua part per al gran vell partit».
Va morir tres anys després de pneumònia a Winchester (Kentucky), i el seu obituari l'anomenà «prominent líder de l'ètnia». El seu marit va morir dos anys després i fou soterrat al seu costat.

## Referències

* ↑ «Banks, Anna B. Simms · Notable Kentucky African Americans Database». nkaa.uky.edu. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Banks, Anna B. Simms · Notable Kentucky African Americans Database». Notable Kentucky African American Database. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ Smith, Gerald L.; McDaniel; Hardin The Kentucky African American Encyclopedia (en anglés). University Press of Kentucky, 9 de setembre de 2015. ISBN 9780813160672.
* ↑ «William Webb Banks». Notable Kentucky African Americans Database. University of Kentucky. Arxivat de l'original el 23 d'octubre de 2012. [Consulta: 30 setembre 2011].
# Bresolettes

Bresolettes és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 18 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bresolettes era de 18 persones. Hi havia 8 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles) i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 25 habitatges, 10 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 25 habitatges eren cases. Dels 10 habitatges principals, 5 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 3 en tenien quatre i 3 en tenien cinc o més. 9 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bresolettes el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 14 persones, 8 eren actives i 6 eren inactives. Les 8 persones actives estaven ocupades(6 homes i 2 dones).. De les 6 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Bresolettes hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bresolettes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bresolettes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cottus nozawae

Cottus nozawae és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 15 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rússia i el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Yokoyama, R. i A. Goto, 2002. Phylogeography of a freshwater sculpin, Cottus nozawae, from the northeastern part of Honshu I., Japan. Ichthyol. Res. 49(2):147-155.
* ↑ Yagami, T. i A. Goto, 2000. Patchy distribution of a fluvial sculpin, Cottus nozawae, in the Gakko River system at the southern margin of its native range. Ichthyol. Res. 47(3):277-286.

## Bibliografia

* Abe, S., 1972. Notes on the chromosome of two species of fresh-water cottid fishes. CIS. 13:25-27.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Kinziger, A.P., R.M. Wood i D.A. Neely, 2005. Molecular systematics of the genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae). Copeia (2):303-311.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Flexiguretat

La flexiguretat (o flexiseguretat) és un concepte originari del marc laboral danès derivat de la combinació dels conceptes flexibilitat i seguretat com a sistemàtica reguladora i conciliadora de les sinergies entre els agents del marc de treball. Es configura com una estratègia política encaminada a aconseguir un mercat de treball parcialment flexible, que alhora asseguri el benestar mitjançant la protecció transversal de l'individu.

## Els pilars

* Flexibilitat a l'hora de contractar i acomiadar
* Alta protecció social pels aturats
* Política de formació i reinserció laboral molt activa
Els individus treballadors de l'estat del benestar han d'estar disposats a adaptar-se al que en cada moment necessiti el mercat. Per aquest motiu s'articulen mesures de formació contínua, especialment focalitzant esforços en el col·lectiu no actiu.
Donats els models econòmics públics, el cost de posada en marxa d'aquest model és molt alt tant des del punt de vista del mateix sistema com pel cost de manteniment per part dels individus.

## Enllaços externs

* EL LLIBRE VERD EUROPEU I EL FUTUR DEL DRET DEL TREBALL Arxivat 2012-04-14 a Wayback Machine. Transcripció de les ponències i el debat de les Jornades celebrades a Barcelona els dies 8 i 9 de novembre de 2007
* Flexiguretat a la península Ibèrica Arxivat 2020-09-19 a Wayback Machine.
* Tilburg University Flexicurity Research Institute
# Molí de l'Abanà

El Molí de l'Abanà és una obra de Roda de Berà (Tarragonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Queden vestigis de la paret de la bassa. El molí fou enderrocat per construir-hi el pont que creua l'autopista, es localitza a l'angle mateix de l'esmentat pont i d'altre per on l'autopista creua el torrent de Bonastre o dit tanmateix torrent del Mas del Nin.

## Història

Els Joan Parés foren cinc generacions de moliners i els descendents encara són coneguts com a "Joan el Moliner".

## Referències

* 1 2 «Molí de l'Abanà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].
# Ermentruda

Ermentruda és el nom dels següents personatges:
* Ermentruda (filla de Lluís el Tartamut)
* Ermentruda d'Orleans, filla d'Eudes d'Orleans (825 - 869) i esposa de Carles II el Calb (846) amb el que va tenir a Lluís II el Tartamut;