OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oudna

Oudna o Oudhna (àrab: أوذنة, Ūḏna) és un jaciment arqueològic de Tunísia a uns 28 km al nord de Zaghouan i 24 al sud de Tunis, a la governació de Ben Arous, delegació de Mornag, proper a la vila de El Khlidia. Les ruïnes s'estenen sobre 140 hectàrees.
El seu nom local correspon a l'antiga Uthina romana fundada en temps d'August probablement sobre un assentament númida. Va conèixer un moment de prosperitat amb els antonins i els severs amb una gran producció de gra que era venut a altres províncies. Apareix esmentada per Claudi Ptolemeu; Plini l'anomena colònia; apareix també a la Taula de Peutinger. Al començament del segle iii, en vida de Tertul·lià, ja tenia un bisbe sufragani del de Cartago. Cinc bisbes són esmentats: Fèlix, present al Concili de Cartago el 256; Lampadi, present al concili d'Arle el 314; Isaac present al sínode de Cartago el 411 on hi havia també un rival donatista de nom Felicià; Gal·loni present al concili de Cartago del 419; i Quiet, present al concili de Cartago del 525. Amb els vàndals després del 439 la ciutat va entrar en decadència i es va abandonar al segle vi.
Les edificacions principals són el teatre, l'amfiteatre (del segle II), les viles romanes on s'han trobat destacats mosaics alguns dels quals són al Museu del Bardo, banys públics i privats, cisternes, i un monument que ha estat qualificats com el Capitoli. També hi ha restes d'una fortalesa, un arc triomfal, una basílica amb cripta circular, i un pont. L'aqüeducte de Zaghouan que ve del sud és un altre monument destacat, del que es pot veure una bona part a la rodalia.
El lloc, conegut antigament com a Henchir Oudna, no lluny de la via ferroviària Tunis-Le Kef i dominant sobre els petits rierols (oueds) que desaigüen al Miliana per la dreta del riu, fou descobert a la meitat del segle xix però no es va excavar seriosament fins al 1980; es va obrir al públic el 1999; les excavacions que s'han fet després del 1995 van anar a càrrec de la universitat de Càller, i fins ara porten 11 campanyes.
# Descarregador miner

El Descarregador miner és una obra del municipi d'Ogassa (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un cos rectangular, fet amb murs de pedra, que per un cantó roman adossat al pendent natural del terreny (arribava), i és per on arriba el transportador aeri del mineral, allà abocava dintre dels sitges de magatzematge. A l'alçada del camí disposa d'unes boques per carregar els carros. La coberta a dos aigües és formada per encavallades de fusta enlairades per permetre la ventilació i Il·luminació interior. La teulada és de teula ceràmica plana.

## Història

Aquest edifici servia per magatzematge del mineral procedent de les mines en brut, posteriorment es carregava en carro per les boques del descarregador disposades a ran del camí i es transportava per ésser rentat i després convertit en pa de carbó.

## Referències

* 1 2 «Descarregador miner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Satchelliella propinqua

Satchelliella propinqua és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a l'Àfrica del Nord: Algèria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Wilmot

«Wilmot» té aquests significats:
* Wilmot (Dakota del Sud)
* Wilmot (Nova Hampshire)
* Wilmot (Ohio)
* Edward Wilmot Blyden (Saint Thomas, Illes Verges Americanes, 1832 - Freetown, Sierra Leone, 1912).
# Caló dels Macs

El Caló dels Macs (popularment Caló des Macs), dit també dels Malls o Platja de la Buguenvíl·lia, és una petita cala del barri de Cal Català del terme de Calvià situada entre la punta de Cal Català i el caló de les Gerres.
Està situada arran de la carretera, de la qual davallen unes escales i un ascensor fins a la mateixa platja, que fan que, a diferència de les de la zona, sigui de les de més bon accés i, per tant, molt sovintejada. Una punta rocosa que sobresurt separa en dos la platja, que fa 100m de llarg i 20 d'ample. Cal no confondre aquesta cala amb les cales homònimes de Cabrera i Santanyí. Pel que fa als seus noms, un mac és una pedra llisa i arrodonida; un mall és un martell gros (si no és una deformació de Macs) i el nom de Buguenvíl·lia prové del nom del restaurant que hi ha.
Es tracta d'una de les primeres zones que començaren a ser urbanitzades de tot el litoral calvianer, ja d'abans del boom turístic dels anys seixanta, durant el primer turisme incipient de començament de segle. Així, està envoltada d'edificis notables de l'arquitectura turística de l'illa: l'Hotel Maricel, un establiment obert el 1950 construït en estil regionalista per l'arquitecte Francesc Casas Llompart, que va ser un centre de reunió i celebració d'actes culturals de Mallorca i allotjador important de diverses personalitats estrangeres; o els apartaments Roca Marina, un complex d'edificis d'apartaments dels anys seixanta obra de l'arquitecte Antonio Lamela.

## Referències

* ↑ Mascaró Pasarius, Josep. «Sector nº 25». A: Mapa General de Mallorca. Palma: Esago, 1987. ISBN 8485562119.
* 1 2 3 «Buguenvíl·lia». Disfruta la playa. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ «Platja Buguenvil·lia». calvia.com. [Consulta: 27 juliol 2020].
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 8. Palma: Promomallorca, p. Macs, Caló des. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 10. Palma: Promomallorca, p. Maricel, hotel. ISBN 84-8661702-2.

## Enllaços externs

* Fitxa de la platja Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Achada Leitão

Achada Leitão és una vila al centre de l'illa de Santiago a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a 3 kilòmetres al nord-est de Picos.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Ermita de Sant Antoni de Pàdua d'Ares del Maestrat

L'ermita de Sant Antoni de Pàdua d'Ares del Maestrat, a la comarca de l'Alt Maestrat, és un lloc de culte catalogat com Bé de Rellevància Local, amb la categoria de Monument d'interès local, amb codiː 12.02.014-004, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007). L'ermita se situa en la masia anomenada Mas de la Vall, a uns 10 quilòmetres d'Ares, en adreça sud-est, i s'accedeix a ella per una carretera en molt mal estat que se separa de la carretera CV-15 (direcció a Castelló), entre els quilòmetres 17 i 18.

## Història

La seva construcció està datada de l'any 1718, malgrat que hi ha autors que consideren més adequada la data de 1745, sufragada per les famílies que en aquest moment habitaven la masia. El nom popular de “Sant Antoni Fesolé” es deu al fet que la festivitat del sant coincideix amb la sembra de les mongetes (“fesols” en valencià).

## Descripció

Es tracta d'un edifici de petites dimensions, d'una sola nau amb arcs de mig punt i columnes sobre les quals es recolza la cúpula. Té una capella major amb coberta en forma de volta de canó.
No és totalment exenta, presentant una paret lateral adossada a altres edificis de la masia, malgrat sobresortir d'ells els braços que formen el creuer que es corona amb la cúpula de teules. L'accés es realitza per una porta rectangular de dues fulles, que queda emmarcada per dovelles irregulars, com succeeix també amb la petita finestra superior. A més pot apreciar-se sobre la llinda de la porta una fornícula, actualment buida, i la façana es remata en forma de capcer, on apareix una espadanya amb una sola i diminuta campana i alguns adorns geomètrics.
El seu interior presenta decoració a força de pintures murals, en l'altar major es troba la imatge de Sant Antonio, en la fornícula d'un retaule, i apareix una inscripció que resa: “AÑO 1750”.
A causa d'haver romàs pràcticament abandonada durant molt temps, en el qual ni es realitzava en ella culte religiós, es va produir l'ensulsiada del sostre i es van deteriorar les pintures murals interiors. L'any 2001 es va dur a terme una intervenció (fruit de la col·laboració de l'Ajuntament i la Fundació Blasc d'Alagó) per evitar la seva total deterioració, i durant la mateixa es va rehabilitar el seu exterior, es va sanejar la coberta, proveint-la novament de teules velles. A més es va dur a terme la consolidació de les pedres de carreu de l'espadanya, i les de l'estructura de la cúpula. Es van reparar esquerdes i es van col·locar reixes de forja en algunes finestres. La festivitat del sant se celebra l'11 de juny amb un típic romiatge.

## Referències

* 1 2 http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* 1 2 3 4 5 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/camadm.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* 1 2 3 4 5 http://mayores.uji.es/proyectos/proyectos2006/Elmaestrazgo.pdf Arxivat 2012-02-22 a Wayback Machine.
# Aixurrabi I

Aixurrabi I o Aššur-rabi I va ser rei d'Assíria. Va pujar al tron potser l'any 1475 o el 1470 aC però no se sap quants anys el va ocupar, ja que la Llista dels reis d'Assíria i les altres llistes conegudes estan damnades en aquest punt. No obstant per la seva possible edat, un regnat de 20 a 30 anys sembla raonable (la inscripció damnada s'havia llegit com "...dies" però això sembla una lectura errònia). No obstant cal dir que no hi ha inscripcions ni dades del seu regnat fora de la Llista reial.
Era fill d'Enlilnasir I i va succeir al seu nebot Aixurxaduni al que va enderrocar al cap d'un mes de la seva pujada al tron, en un victoriós cop d'estat, probablement a causa del fet que era un menor d'edat. El va succeir el seu fill Aixurnadinahhe I.

## Referències

* ↑ «The Assyrian king list». Livius.org. [Consulta: 2 novembre 2021].
* ↑ Leick, Gwendolyn. Who's Who in the Ancient Near East. Londres: Rouleyge, 2002, p. s.v.. ISBN 9780203287477.

## Bibliografia

* A. Poebel. "The Assyrian King List from Khorsahabad". A: Journal of Near Eastern Studies, 1, 4.
* Assíria
# Oudsbergen

Oudsbergen és un municipi belga de la província de Limburg a la regió de Flandes. És el resultat de la fusió de Meeuwen-Gruitrode amb Opglabbeek l'1 de gener de 2019. El 2020 tenia 23.611 habitants.
Conté els antics municipis d'Ellikom, Gruitrode, Meeuwen, Neerglabbeek, Opglabbeek i Wijshagen.
El nom prové de l'Oudsberg, una duna terrestre de 85 metres, la més alta de Flandes, que fa part de la reserva natural del mateix nom, nom que va ser triat després d'un referèndum als municipis que van fusionar.

## Referències

* ↑ «Geografische indeling» (en neerlandès). Statbel (ofici belga d'estadística). [Consulta: 24 juliol 2021].
* 1 2 «Puurs-Sint-Amands» (en neerlandès). Gemeenten en provincies. Govern de Flandes, 27-08-2014. Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «De Oudsberg» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 2021-07-25. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ Dreesen, Roger «Toen waren ze nog met vier: Oudsberg, Oudsbergen, Donderslag of Broekstede» (en neerlandès). Het Nieuwsblad, 23-03-2017.
# Descendants (pel·lícula de 2015)

Descendants és una pel·lícula musical de fantasia estatunidenca de 2015, és una pel·lícula original de Disney Chanel dirigida i coregrafiada per Kenny Ortega, i protagonitzada per Dove Cameron, Sofia Carson, Booboo Stewart, i Cameron Boyce. La pel·lícula segueix les vides dels fills adolescents de diversos dolents i herois de Disney.
És la primera pel·lícula de la franquícia Descendants. Una seqüela, Descendants 2, va ser estrenada el 2017, una tercera pel·lícula, Descendants 3, va ser estrenada el 2019 i una quarta pel·lícula, Descendants: The Rise of Red, va ser estrenada el 2024.

## Repartiment

* Dove Cameron com a Mal.
* Cameron Boyce com a Carlos.
* Booboo Stewart com a Jay.
* Sofia Carson com a Evie.
* Mitchell Hope com a Ben.
* Melanie Paxon com a Fada protectora.
* Sarah Jeffery com a Audrey.
* Zachary Gibson com a Doug.
* Jedidiah Goodacre com a Chad Charming.
* Dianne Doan com a Lonnie .
* Dan Payne com a Bèstia.
* Keegan Connor Tracy com a Bella.

## Referències

* ↑ Petski, Denise; Petski, Denise. «‘Descendants 2’ Set For Simultaneous July Premiere On Five Disney|ABC Television Group Networks» (en anglès). Deadline, 25-04-2017. [Consulta: 5 agost 2019].
* ↑ Hendricks, Jaclyn. «5 things to know about Disney’s ‘Descendants'» (en anglès). New York Post, 15-12-2014. [Consulta: 5 agost 2019].
* ↑ Ng, Philiana. «Disney Channel Orders Original Movie Centered on Iconic Villains' Kids» (en anglès). The Hollywood Reporter, 12-12-2013. [Consulta: 21 juliol 2015].
* ↑ Swift, Andy. «Descendants Sequel Ordered at Disney Channel» (en anglès), 05-08-2015. [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ Derek, Lawrence. «Disney Channel officially announces Descendants 3». Entertainment Weekly, 16-02-2018. Arxivat de l'original el 2018-02-17. [Consulta: 16 febrer 2018].
* ↑ «Descendants: The Rise of Red», 12-07-2024. [Consulta: 3 juny 2024].
# Satchelliella opaca

Satchelliella opaca és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Itàlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Achada Monte

Achada Monte és una vila al nord de l'illa de Santiago a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a 8 kilòmetres al nord-est de Calheta de São Miguel.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Erasme de Lasarte i de Janer

Erasme de Lasarte i de Janer (Barcelona, 1865-28 de gener de 1938) és un pintor. Fou germà de l'escriptor Josep Maria de Lasarte i de Janer, cosí del capità Julio de Lasarte Pessino i net de l'industrial Erasme de Janer i de Gònima.

## Biografia

Pintor de gènere, sobretot paisatgista i de costums. Tècnica: pintura d'oli, aquarel·la i pastell i dibuixos de llapis i ploma.
Concorregué a diferents exposicions oficials barcelonines (Exposició d'autoretrats d'artistes espanyols de 1907-08, Cercle Eqüestre 1907, V Exposición internacional de Bellas Artes é Industrias Artísticas 1907, Exposició Primavera 1913 Círcol Artístic, 1a exposició Artistas Reunidos 1918, Ateneu Enciclopèdic Popular 1922, i certàmens barcelonins al Palau de Belles Arts de 1911, 1918, 1919 i 1920, on exposà «Festa vespertina a Venècia», «Escenes argelines» i «Mercat de Kairouan») i a la Universal de Brussel·les del 1910. Hi ha l'obra seva «Amsterdam» a reserva del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Altres obres: «Pins i roques» (1920) i «Boulevard Saint Michel» (1921).
Fou soci del Cercle Artístic. Va tenir gran amistat amb Cecília de Madrazo, la vídua de Marià Fortuny i els seus fills. Altres amics: Cardunets i Raurich, Puig Perucho, Vázquez, Néstor, Matilla, Rusiñol, Mir, Isern...
Passà llargues temporades a París, Venècia i molts hiverns al Nord d'Àfrica (per exemple a Alger, l'ambient del qual va reflectir en algunes de les seves teles). Viatjà freqüentment per Espanya, França, Bèlgica, Països Baixos i Itàlia.

## Referències

* ↑ «Erasme de Lasarte i de Janer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Diccionario Ràfols de artistas contemporáneos de Cataluña y Baleares: pintura, dibujo, escultura, grabado, ilustración (en castellà). Barcelona: Ed. Catalanes, 1985-1989.
* ↑ Ráfols, J.F.. Diccionario biográfico de artistas de Cataluña (en castellà). II. Barcelona: Editorial Millá, 1951, p. 53.
* ↑ Fontbona, Francesc. Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 127, 128, 129, 134, 1569, 165, 220, 225, 233, 246, 262 i 283. ISBN 9788472836617.
# Lincoln (Vermont)

Lincoln és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.214 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln tenia 1.214 habitants, 462 habitatges, i 339 famílies. La densitat de població era de 10,7 habitants per km².
Dels 462 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 8,9% dones solteres, i en un 26,6% no eren unitats familiars. En el 19,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.750 $ i la renda mediana per família de 51.369 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.455 $ mentre que les dones 25.125 $. La renda per capita de la població era de 21.092 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gran Príncep de Finlàndia

Gran Príncep de Finlàndia o Gran Duc de Finlàndia (Storfurste av Finland(suec), Suomen suuriruhtinas(finès)) fou un dels títols que de 1580 a 1809 utilitzaren molts dels Reis de Suècia. Entre 1809 i 1917, fou el títol oficial del governant en cap del Gran Ducat de Finlàndia, en mans del Tsar Rus.

## Etapa sueca

Entorn el 1580, el rei Joan III de Suècia, que prèviament havia estat Duc de Finlàndia (1556-1563), afegí el títol subsidiari de Gran Príncep de Finlàndia als títols del Rei de Suècia, apareixent per primer cop a les fonts el 1581, encara que fou utilitzat prèviament per Joan III el 1577. En aquests anys, Joan estava en disputa amb el Tsar Ivan IV de Rússia, el qual tenia un reguitzell de títols en qualitat de Gran Príncep de diversos principats i províncies russes. L'ús del títol de Gran Príncep per part de Joan era una tàctica per ressaltar el paper i el poder de Suècia en l'àmbit internacional, enfront del Tsarat Rus. No només es va incloure Finlàndia, sinó que també ho foren Carèlia, Íngria i Livònia, tots ells territoris fronterers amb Rússia. Es creu que el primer cop que s'utilitzà el nou títol fou per contactar amb el Tsar Ivan.
Durant els següents 140 anys, el títol fou utilitzat pels successors al tron de Joan, amb l'excepció de Carles IX que inclogué els finesos com una de les moltes de les nacions sobre les quals regnà entre 1607 i 1611. Com que el títol només tenia una naturalesa subsidiària sense cap significat concret, només s'utilitzà en situacions extremadament formal en què els monarques suecs feien servir tots els seus títols. El darrer monarca suec que utilitzà el títol fou Ulrica Elionor, la qual abdicà el 1720. No obstant això, el 1802, el rei Gustau IV Adolf donà el títol al seu fill acabat de néixer, el Príncep Carles Gustau, el qual morí tres anys després.

## Etapa russa

Durant la Guerra Finlandesa entre Suècia i Rússia, el quatre estats de l'ocupada Finlàndia es reuniren en assemblea a la Dieta de Porvoo el 29 de març de 1809 per jurar lleialtat a Alexandre I de Rússia, el qual anys abans ja havia adoptat el títol de Gran Príncep de Finlàndia. Després de la derrota sueca a la guerra i la signatura del Tractat de Fredrikshamn el 17 de setembre de 1809, Finlàndia es convertí en alguns aspectes en un autònom Gran Ducat de Finlàndia dins l'Imperi Rus.
El Gran Príncep Imperial governà Finlàndia a través del seu governador i un Senat local escollit per ell. Encara que cap Gran Príncep reconegué Finlàndia com un estat separat de ple dret, el país va gaudir de les cotes d'autogovern més altes de la seva història, fins a la seva independència el 1917.
Finlàndia fou declarada un estat nació independent, constituint-se com una república, el 6 de desembre de 1971, però després de la Guerra Civil, hi hagué un intent d'instauració monàrquica entre el 9 d'octubre i el 14 de desembre de 1918.

## Ús actual

Avui en dia no hi ha pretendents al títol de Gran Príncep de Finlàndia i roman sense ser utilitzat.

## Referències

* ↑ Nordisk Familjebok, Finlàndia virtual Arxivat 2004-08-29 a Wayback Machine.
* ↑ Títols de les cases governants Europees.

## Vegeu també

* Història de Finlàndia
# Destiny (àlbum)

Destiny és el setè àlbum d'estudi de la banda finlandesa de power metal Stratovarius. L'àlbum va ser enregistrat entre abril i juliol de 1998 i llençat al mercat el 5 d'octubre de 1998 a través de la discogràfica T&T, filial de Noise Records. Va assolir la posició número 1 en la llista de vendes d'àlbums de Finlàndia i s'hi va mantenir a dins durant 17 setmanes. "SOS", llençat com a single, va assolir la posició número 2 en la llista de vendes de singles de Finlàndia i mantenint-s'hi durant onze setmanes.
El 2016 es va editar una nova remasterització de l'àlbum editada per la discogràfica Edel Music, amb una portada renovada, i en format de doble àlbum. El primer disc inclou la versió original de l'àlbum i els tres bonus tracks mentre que el segon disc inclou l'àlbum Visions of Destiny, un àlbum en directe enregistrat en un concert a Hèlsinki el 1999 durant la gira de Destiny.

## Crèdits

* Timo Kotipelto – veu principal
* Timo Tolkki – guitarra, veus de suport, masterització, producció
* Jens Johansson – teclats, clavicèmbal
* Jörg Michael – bateria
* Jari Kainulainen – baix elèctric
* Max Savikangas – orquestra de corda
* Eicca Toppinen – orquestra de corda
* Sanna Salmenkallio – orquestra de corda
* "Unknown" – orquestra de corda
* Cantores Minores – cor masculí
* Timo Ojala – direcció
* Mikko Karmila – enginyer de so, mescla
* Mika Jussila – masterització
* Pauli Saastamoinen – masterització
* Marco Bernard – disseny artístic de la portada

## Llistes de vendes
### Àlbum

| Any | Gràfic | Posició |
| 1998 | Llista de vendes d'albums de Finlàndia | 1 |
| 1998 | Llista de vendes d'àlbums d'Alemanya | 89 |

### Singles

| Any | Títol | Gràfic | Posició |
| 1998 | "SOS" | Llista de vendes de singles de Finlàndia | 2 |

## Referències

* 1 2 "Stratovarius - Destiny (album)". finnishcharts.com. Hung Medien. Retrieved 2014-11-07.
* 1 2 "Stratovarius - S.O.S. (song)". finnishcharts.com. Hung Medien. Retrieved 2014-11-07.
* ↑ «Official Stratovarius Website». [Consulta: 31 octubre 2020].
# Scaphiophryne calcarata

Scaphiophryne calcarata és una espècie de granota que viu a Madagascar.

## Referències

* Nussbaum, R., Cadle, J. & Glaw, F. 2004. Scaphiophryne calcarata. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Xàkhtinski

Xàkhtinski (en rus: Шахтинский) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2019 tenia 56 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ «Сельское поселение «Посёлок Шахтинский» в Хабаровском крае упраздняется». Arxivat de l'original el 2016-08-08. [Consulta: 29 desembre 2011].