OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Seguretat de l'hidrogen

La seguretat de l'hidrogen tracta la producció segura, el manejament i l'ús de l'hidrogen. Aquest element posa uns reptes únics a causa de la facilitat que té de fugues, d'ignició a baixa energia, la seva flotabilitat i la seva capacitat per fragilitzar metalls. L'hidrogen líquid encara té més complicacions, ja que és encara més dens i es necessita una temperatura extremadament baixa per mantenir-lo en forma líquida.

## Propietats perilloses

Encara que l'hidrogen té moltes propietats útils, algunes d'elles poden causar seriosos problemes de seguretat.
* És incolor i inodor
* És extremadament reactiu amb l'oxigen i altres oxidants
* Baixa temperatura d'ignició
* Alta temperatura de flama
* Flama invisible en condicions diürnes
* Coeficient de Joule-Thomson negatiu
* Petita mida molecular (alta probabilitat de fuites i difusió)
* Límits de flamabilitat molt amplis en barreges d'aire
* Es pot dispersar o reaccionar amb certs metalls, fragilitzant-los
* El líquid criogènic a 20 K és encara més fred que el nitrogen, oxigen o argó congelats
* No aguanta la vida (pot produir asfíxia)

## Vegeu també

* Fragilització per hidrogen
* Economia de l'hidrogen

## Enllaços externs

* Hydrogen and fuelcell safety (anglès)
* World's First Higher Educational Programme in Hydrogen Safety Engineering (anglès)
# Portada/article juny 14
## Enric Sagnier i Villavecchia

Enric Ferran Josep Lluís Sagnier i Villavecchia, marquès de Sagnier (Barcelona, 21 de març de 1858 – ídem, 1 de setembre de 1931), fou un arquitecte català. La majoria de les seves obres es troben a Barcelona; autor prolífic, ha estat possiblement l'arquitecte amb major nombre de construccions a la ciutat comtal (prop de 300 edificis documentats). Sagnier fou un arquitecte ben relacionat amb les classes dirigents barcelonines, de les quals rebé nombrosos encàrrecs.
D'estil eclèctic, amb una certa tendència classicista, estigué proper al modernisme de moda en l'època a la capital catalana, però interpretant-lo d'una manera sòbria i funcional. La seva principal font d'inspiració fou l'arquitectura medieval.
# Sical de la puna

El sical de la puna (Sicalis lutea) és una espècie d'ocell pertanyent a la família Thraupidae.
Habita en estepes i zones humides dels turons. A Amèrica del Sud l'hi troba als països de l'Argentina, Bolívia i el Perú.

## Referències

* ↑ «Sical de la puna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Sical de sabana

El sical de sabana (Sicalis luteola) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Thraupidae.
Habita àrees aquàtiques, pasturatges, zones urbanes i arbres conreades. Es troba a la zona tropical d'Amèrica del Sud, Bolívia, Colòmbia, l'Equador, el Perú i el Brasil. També es troba a la zona pampeana de l'Argentina i l'Uruguai.

## Referències

* ↑ «Sical de sabana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Serra d'en Jover

La Serra d'en Jover és una serra situada entre els municipis de Colldejou a la comarca del Baix Camp, Capçanes a la del Priorat i Tivissa a la comarca de la Ribera d'Ebre, amb una elevació màxima de 833 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Siarhei Rutenka

Siarhei Rutenka (Minsk, 29 d'agost de 1981) és un jugador d'handbol belarús amb nacionalitat eslovena i espanyola.
Juga a la posició de lateral esquerra, tot i que també pot jugar de central o pivot. Ha defensat els colors dels clubs Arkatron Minsk, Gorenje Velenje, Celje Pivovarna Laško, BM Ciudad Real i des del juliol del 2009 FC Barcelona. És internacional amb la selecció de Belarús tot i que entre el 2005 i el 2007 ho va ser d'Eslovènia.

## Carrera esportiva

La temporada 2013-2014, va guanyar cinc títols amb el FC Barcelona, en un gran any en què l'equip només no va poder guanyar la Copa d'Europa, i a la Lliga ASOBAL va guanyar tots 30 partits disputats, amb un nou rècord de gols, 1146.

## Palmarès de club

* Lliga eslovena d'handbol: 2001-2002, 2002-2003, 2003-2004, 2004-2005.
* Copa eslovena d'handbol 2001-2002, 2002-2003, 2003-2004.
* Lliga ASOBAL 2007-2008, 2008-2009, 2010-2011,2011-2012
* Copa del Rei 2007-2008,2009-2010
* Copa ASOBAL 2005-2006, 2006-2007, 2007-2008,2009-2010, 2011-2012, 2012-2013
* Copa d'Europa 2003-2004, 2005-2006, 2007-2008, 2008-2009,2010-2011
* Supercopa d'Europa 2004-2005, 2005-2006, 2006-2007, 2008-2009.

## Palmarès de selecció

* 12è al Campionat del Món d'handbol masculí 2005

## Distincions

* Màxim golejador de la Copa d'Europa 2003-2004, 2004-2005.
* Millor jugador de la Supercopa d'Europa 2004-2005.
* Màxim golejador de la Supercopa d'Europa 2004-2005.
* Màxim golejador del Campionat d'Europa 2006.

## Referències

* ↑ http://www.sport.es/es/noticias/balonmano/siarhei-rutenka-desvincula-del-barcelona-lassa-4551796
* ↑ Concedida la nacionalitat espanyola a Sterbik i Rutenka
* ↑ «Ple de triomfs històric per al Barça d'handbol». Lloc web del FC Barcelona, 23-05-2014. [Consulta: 1r juny 2014].
# Jessica Iskandar

Jessica Iskandar (Jakarta, Indonèsia, 29 de gener del 1988) és una actriu, comediant i mestra de cerimònies indonèsia.

## Filmografia

* Dealova (2005)
* Diva (2007)
* Coblos Cinta (2008)
* Nazar (2009)
* Istri Bo'ongan (2010)
* Kung Fu Pocong Perawan (2012)

## Referències

* ↑ Bradley, Grant. "Stars get Indonesia hungry for NZ travel." New Zealand Herald. Saturday 17 November 2012. Retrieved 18 January 2013. "Indonesian celebrity chef Farah Quinn arrived yesterday to film cooking shows that will be fronted by model and actress Jessica Iskandar."
* ↑ «5 Transformasi Jessica Iskandar dari Perjuangannya di Film Dealova & Kini Siap Dipinang Richard Kyle» (en indonesi). Tribunnews.com. [Consulta: 15 juliol 2020].
* ↑ «Influencer of the Day: Jessica Iskandar» (en anglès britànic). Elite Havens MAGAZINE, 10-07-2019. [Consulta: 28 agost 2019].
# Prime Climb

Prime Climb és un joc de taula de matemàtiques creat per Math for Love el 2014 basat en nombres primers. Es va crear el 2018 després d'aconseguir el finançament col·lectiu.
És àmpliament usat per explicar els tipus de nombres i les operacions matemàtiques bàsiques, a mode de joc. També es fa servir en les matemàtiques per explicar la teoria dels jocs.

## Instruccions

En el joc, les persones tiren dos daus, cada número pot ser afegit o restat al lloc on ocupa la seva fitxa, o multiplicar o dividir el nombre per la casella del jugador. L'objectiu és arribar a la casella 101. Si el jugador arriba a una casella nombre primer, el jugador s'emporta una carta, que pot ser tant bona com dolenta.

## Referències

* ↑ «Can you solve it? The joy of grids» (en anglès), 12-02-2018. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ So, Adrienne «15 Smart STEM Toys for the Techie Kids in Your Life» (en anglès). Wired. ISSN: 1059-1028.
* ↑ @Alvy. «Prime Climb: un precioso juego educativo matemático con los números primos, los compuestos y sus factores como protagonistas» (en espanyol europeu). [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ Lambert, Rachel. «Prime Climb Number String» (en anglès), 12-12-2018. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ Muir, Mary Anne Midori. Prime Climb : an analysis of attention to student-adaptive hints in an educational game (tesi). University of British Columbia, 2012.
* ↑ Elton, Danielle. «Board games for kids that will help them learn maths» (en anglès), 15-02-2021. [Consulta: 21 maig 2022].
* ↑ «Notice and wonder: the Prime Climb hundreds chart» (en anglès), 30-08-2016. [Consulta: 21 maig 2022].
# Província d'Ankara

Província d'Ankara (en turc Ankara ili) a la part central de Turquia, és el lloc on es troba la capital del país, és a dir, la ciutat d'Ankara.
Ankara també donava el seu nom a l'antiga Província d'Ankara de l'Imperi Otomà (vilayet) que cobria una àrea més gran que la província actual.

## Geografia

Està situada a les grans planes d'Anatòlia central, amb boscos de muntanyes al nord i la plana seca de Konya al sud. La plana és irrigada pels sistemes dels rius Sangari i Kızılırmak, el pantà de Saryar i molts llacs naturals i piscines. Un 50% de la terra és utilitzada per a l'agricultura, un 28% és bosc i 10% més són prades. El gran Tuz Gölü (nom que en turc vol dir llac salat) està situat parcialment en aquesta província. El punt més alt és l'Işık Dağı, a 2.015 metres.
El clima és calent i sec a l'estiu, fred i amb neu a l'hivern, humit al nord de la província i amb planes més seques al sud.

## Història

Vegeu Ankara per a la història d'aquesta regió, que ha vist el pas de grans civilitzacions nombroses incloent-hi frigis, lidis, perses i Alexandre el Gran, gàlates; la ciutat d'Ankara que va esdevenir un baluard fortificat de l'Imperi Romà d'Orient; llavors va caure en mans dels seljúcides, i més tard en mans de l'Imperi Otomà; finalment, fou escolida per Mustafa Kemal Atatürk com a seu del parlament turc el 1920 i posteriorment, el 1923 com la ciutat capital de Turquia.

## Districtes

* Akyurt
* Altındağ
* Ayaş
* Bala
* Beypazarı
* Çamlıdere
* Çankaya
* Çubuk
* Elmadağ
* Etimesgut
* Evren
* Gölbaşı
* Güdül
* Haymana
* Kalecik
* Kazan
* Keçiören
* Kızılcahamam
* Mamak
* Nallıhan
* Polatlı
* Sincan
* Yenimahalle
* Şereflikoçhisar

## Enllaços externs

* Guia de viatge d'Ankara
# Joan Pàmies

Joan Pàmies és director de l'Orquestra de Cambra Catalana (OCC). Pàmies va néixer a Valladolid, ciutat on va cursar els estudis musicals. Posteriorment es va traslladar a Barcelona on va continuar els seus estudis que més tard ampliaria a Brussel·les, Stuttgart i Madrid. La seva trajectòria professional s'ha projectat en les vessants de la interpretació instrumental, la docència, i la direcció orquestral i coral. Aquestes activitats l'han dut a actuar a tot l'Estat Espanyol, Alemanya, Bèlgica, Bulgària, França, Itàlia, República Txeca, Suïssa, Líban, Mèxic i Tunísia. Ha dirigit diverses orquestres i formacions corals tant de l'àmbit nacional com internacional. Ha estat professor titular de l'Orquestra Nacional d'Espanya i durant quinze anys va exercir com a catedràtic del Conservatori Superior Municipal de Música Barcelona. És fundador i director de l'Orquestra de Cambra Catalana.

## Referències

* ↑ «Joan Pàmies». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Jesús Cayetano Fortes Ramos

Jesús Cayetano Fortes Ramos (ca. 1953) és un polític del Partit Popular de Ceuta. Ha sigut president d'aquest partit diverses vegades i ha arribat a ser president de l'Assemblea de Ceuta.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 498. ISBN 84-930048-0-4.
# Jikkyō Powerful Pro Yakyū 2000

Jikkyō Powerful Pro Yakyū 2000 (実況パワフルプロ野球2000) és un videojoc de dibuixos animats de beisbol per la Nintendo 64. Va ser llançat només al Japó el 2000. És el quart videojoc per Nintendo 64 en la saga Jikkyō Powerful Pro Yakyū, i és la continuació de Jikkyō Powerful Pro Yakyū 4, Jikkyou Powerful Pro Yakyuu 5 i Jikkyō Powerful Pro Yakyū 6 i té la continuació de Jikkyō Powerful Pro Yakyū Basic-han 2001. Tots els videojocs han sigut llançats només al Japó.
# Joan Vilajuliu i Camps

Joan Vilajuliu i Camps (Barcelona, 18 de juny de 1971) és un intèrpret de tenora i compositor de sardanes.
Estudià al Conservatori Municipal de Música de Barcelona, després continuà els estudis al Conservatori del Liceu i posteriorment amb el mestre Martínez Comín. Els de tenora els feu amb Josep Colomer i amb Jaume Vilà. El 1987 va entrar a la cobla Rambles i el 1990 s'incorporà a la seva cobla actual, la Mediterrània. Va compondre la primera sardana als 14 anys amb el títol A trenc d'alba.

## Referències

* Carles Riera, Josep Maria Serracant, Josep Ventura Diccionari d'autors de sardanes i de música per a cobla Girona: SOM, 2002

## Enllaços externs

* Llista de sardanes a Sardanista.cat
# John Parke

John Parke (Londres, 1745 - Londres, 2 d'agost de 1829) fou un oboista i compositor londinenc.
Va estudiar l'oboè sota Simpson i la teoria musical sota Baumgarten. William Thomas Parke era el seu germà petit. El 1768 John va ser nomenat oboé principal a l'òpera; i el mateix any va tocar al primer festival de Birmingham (Bunce), i també al festival "Three Choirs" a Hereford. Va continuar actuant als festivals de "Three Choirs" durant trenta-cinc anys.
El 1768 Fischer, l'oboista de Dresden, va arribar primer a Londres; les seves actuacions van estimular a Parke a una major ambició. Ell va demostrar el seu estil, i dos anys després va succeir a Fischer com a concertista a Vauxhall. El 1771 va acceptar una oferta avantatjosa de Garrick, sempre un bon amic, per convertir-se en el primer oboè del "Drury Lane Theatre". Això no va impedir el seu compromís amb Smith i Stanley com a director dels oratoris de la Quaresma, i a l'estiu a Ranelagh i els jardins Vauxhall.
El duc de Cumberland va prendre Parke (1783) al seu grup, dirigit per Baumgarten, i el Príncep de Gal·les el va emprar en els concerts de "Carlton House", amb un sou de 100 lliures. Va ser un destacat intèrpret a l'Antient, el professional i altres concerts. El 1815, a l'edat de setanta anys, es va retirar; i va morir a Londres el 2 d'agost de 1829. Va compondre alguns concerts d'oboè, però no els va publicar. Henry Parke, l'arquitecte, era el seu fill.
La seva filla gran, Maria Hester Parke, després Beardmore (1775-1822), vocalista, pianista i compositor, nascuda el 1775, va ser ensenyada en els principis pel seu pare.

## Referències

* https://en.wikisource.org/wiki/Parke,_John_(DNB00)
# Joan Casals Thomas

Joan Casals Thomàs (Es Mercadal, Menorca, 23 de maig de 1921 – Ferreries, Menorca, 7 de setembre de 2006) fou un empresari hoteler, promotor i polític menorquí, diputat al Congrés dels Diputats en la Tercera Legislatura.

## Biografia

Fill d'un comerciant de teixits, va fer els primers estudis a Menorca. Durant la guerra civil espanyola va ingressar a l'Escola de Guerra de Maó, on el 1938 es graduà com a tinent de l'Exèrcit Popular de la República. Per aquest motiu en acabar la guerra fou tancat a la presó.
En 1942 es va instal·lar a Mallorca. Entre 1945 i 1960 a dirigir una botiga de teixits a Palma, però el 1950 va promoure l'Hotel Jaime I, i el 1957 l'Hotel Nixe Palace de Cala Major, a Mallorca. A l'Hotel Jaime I hi organitzaria torneigs internacionals d'escacs, els primers de la Nova Cançó en català i les convocatòries d'Unicef.
El 1967 es trasllada a Menorca, on crea la societat Protumersa per a la construcció d'un hotel a Cala Galdana, inaugurat el 1970. El 1973 muntà una empresa alimentària a s'Hort de Sant Patrici (Ferreries). Alhora, el 1971-1972 participà en l'Institut Balear d'Estudis Empresarials (IBEDE).
Políticament va fundar el partit democristià Esquerra Democràtica. El 1962 participà amb Félix Pons Marqués en el Congrés del Moviment Europeu reunit a Múnic (l'anomenat Contuberni de Múnic), raó per la qual fou desterrat nou mesos a Fuerteventura (Illes Canàries). En 1977 va fundar la Unió Democràtica de les Illes Balears (UDIB), que es va integrar en l'Equip de la Democràcia Cristiana de José María Gil Robles i Joaquín Ruiz Jiménez, amb qui es presentà a les eleccions generals espanyoles de 1977.
EN 1980 ingressa al Partit Demòcrata Popular (PDP), amb el que és elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1986 com a part de la coalició AP-PDP-PL. Fou vocal de la Comissió d'Indústria, Obres Publiques i Serveis del Congrés dels Diputats. Quan la coalició es va trencar va ingressar en el Grup Mixt, i quan el febrer de 1989 el PDP es va integrar en el nou Partido Popular dimití del seu escó i deixà la política activa.
Després es dedicà a la gestió hotelera, principalment del l'Hotel Cala Galdana i del Club Sud Menorca, que va convertir en punts de reflexió per als polítics illencs. Va ser president del Foment del Turisme de Menorca i va rebre la Medalla d'Or al Mèrit Turístic i el premi Cornelius Atticus del Govern de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ Joan Casals Thomás, empresario, democristiano y antifranquista, EL País de 8 de setembre de 2006
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Joan Casals Thomàs a miquelcinema.blogspot.com.es
* ↑ Fallece el hotelero y ex diputado Joan Casals Arxivat 2015-05-29 a Wayback Machine. a mallorcadiario, 7 de setembre de 2006

## Enllaços externs

* Articles escrits per Joan Casals
# José Ariztimuño Olaso

José Ariztimuño Olaso (Tolosa, Guipúscoa, 18 de març de 1896 - Hernani, 17 d'octubre de 1936), també conegut pel pseudònim Aitzol, fou un sacerdot, escriptor i periodista basc. Ariztimuño va destacar com a impulsor del conreu literari de la llengua basca i com a activista del nacionalisme basc.
Va ser ordenat sacerdot el 1922 i primerament es va dedicar a la propaganda missional. A partir del 1927, però, va centrar la seua activitat en l'impuls de l'anomenat Renaixement de la literatura basca (Euskal Pizkundea). Va ser un dels impulsors de l'associació Euskaltzaleak ("amics d'allò basc") i la va dirigir a partir del 1930. Altres iniciatives van ser la creació del diari El Día a Sant Sebastià i la de diversos certàmens literaris com ara els Dies de la poesia basca, els Dies del Bertsolari i el Dia del Teatre Basc. Va encarregar al poeta Nicolás Ormaetxea, Orixe, l'escriptura d'un poema èpic basc, que es concretaria en el poema Euskaldunak ("Els bascos").
Després de l'inici de la Guerra Civil espanyola, Aristimuño es va refugiar a Lapurdi, a l'Estat Francés. Posteriorment, va decidir embarcar-se cap a Bilbao, però el seu vaixell va ser interceptar per les tropes franquistes i Aitzol fou traslladat a Pasaia i després a la presó d'Ondarreta, on va ser torturat. Va morir afusellat el 16 d'octubre de 1936 al cementiri d'Hernani.

## Referències

* ↑ Jon Kortazar, "La literatura vasca y la creación de la nación. Las ideas de José Aristimuño, Aitzol (1896-1936)", dins Leonardo Romero Tobar (ed.), Literatura y nación: la emergencia de las literaturas nacionales, Saragossa, Prensas Universitarias de Zaragoza, 2008, pp. 216-218. ISBN 9788492521142
* ↑ «Biografia d'Aitzol». Arxivat de l'original el 2002-04-04. [Consulta: 4 abril 2002].
# Jessika

Jessika, op. 60, és una òpera en tres actes composta per Josef Förster sobre un llibret en txec de Jaroslav Vrchlický, basat en El marxant de Venècia de William Shakespeare. Es va estrenar el 16 d'abril de 1905 al Teatre Nacional de Praga.

## Referències

* ↑ «Dades de l'òpera» (en alemany). Operone. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2017. [Consulta: 25 maig 2018].
# Josep Oliveras i Samitier

Josep Oliveras i Samitier (Manresa, 1946) és un geògraf català.

## Obra destacada

* La formació dels desequilibris territorials a Catalunya en el segle XIX (1992),
* Espacio, crisis económica y flujos financieros (1987),
* Crisis y resurgimiento de la geografía regional (1992). i
* Desenvolupament sostenible (1992).

## Referències

* ↑ http://www.elpou.cat/n_195/entrevista.htm Arxivat 2008-02-01 a Wayback Machine.
* ↑ «Josep Oliveras i Samitier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Editat per Publicacions URV i que es pot consultar en l'enllaç següent http://publicacionsurv.cat/cataleg/universitat-rovira-i-virgili/item/107-desenvolupament-sostenible

## Enllaços externs

* Biografia a Societat Catalana de Geografia Arxivat 2009-06-19 a Wayback Machine.
# Nana del Tucà

La Nana del Tucà és una galàxia nana esferoïdal en la constel·lació del Tucà. Va ser descoberta el 1990 per R.J. Lavrey a l'Observatori de Mont Stromlo.

## Referències

* ↑ «Identifying Local Group field galaxies that have interacted with the Milky Way» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2012, pàg. 1808–1818. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2012.21793.X.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ «The observed properties of dwarf galaxies in and around the Local Group» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 05-06-2012, pàg. 4. DOI: 10.1088/0004-6256/144/1/4.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 George Helou «Revised coordinates for 373 selected objects in the southern galaxy catalogue». Publications of the Astronomical Society of the Pacific, 1989, pàg. 360–365. DOI: 10.1086/132441.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.

## Enllaços externs

* The Tucana Dwarf Galaxy: HST/WFPC2 Imaging of this Isolated Local Group Dwarf Spheroidal Arxivat 2005-11-16 a Wayback Machine. (AAS)
* The Tucana Dwarf a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
Coordenades: 22$^h$ 41$^m$ 49,0$^s$; −64° 25′ 12″
# Nicolau Hagioteodoret

Nicolau Hagioteodoret (Nicolaus, Hagiotheodoretus, Nikólaos Νικόλαος) fou un bisbe grec del segle xii.
Fou bisbe d'Atenes durant el regnat de l'emperador Manuel I Comnè (1143-1180). És conegut i reconegut com a jurista i va escriure un comentari sobre la Basilica (Fabricius, Bibl. Graec. vol. 11. pàgina 633.).

## Referències

* Article a Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Závažná Poruba

Závažná Poruba és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1263.
# José Antonio Quiroga Fernández

José Antonio Quiroga (Gijón, 2 de gener de 1969) és un exfutbolista asturià, que jugava de migcampista.

## Carrera esportiva

Va jugar a la Segona Divisió amb el Burgos CF l'any 93/94, tot sent titular (31 partits i 3 gols). A l'any següent fitxa per la UD Salamanca, on realitza una gran campanya: marca 9 gols en 32 partits i és peça clau per a l'ascens dels castellans a la màxima categoria.
A Primera, però, Quiroga no té tant protagonisme i qualla una temporada irregular. Juga 27 partits, 14 de titular i 13 de suplent.
L'estiu de 1996 fitxa pel CD Badajoz. A l'equip extremeny hi té una discreta primera temporada, mentre que la temporada 97/98 tot just hi disputa nou partits. El seu darrer equip important va ser la SD Compostela, amb qui va jugar 10 partits de Segona Divisió a la campanya 98/99.
# Nephelomys auriventer

Nephelomys auriventer és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 1.140 i 1.660 msnm a l'Equador i el Perú. Els seus hàbitats naturals són els boscos primaris, els boscos secundaris, els camps de conreu i la vegetació subtropical. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Weksler, M. Nephelomys auriventer. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 21 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Midar

Midar (en àrab ميضار, Mīḍār; en amazic ⵎⵉⴹⴰⵕ) és un municipi de la província de Driouch, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 15.021 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
Viccionari