OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Baier

El Baier és una masia d'Osor (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici aïllat de tres plantes i coberta de doble vessant a laterals, formada per la casa original, un adossat a la banda nord i un paller separat a ponent. Està situat dalt d'un turó al sud del poble d'Osor.

## Descripció

La façana principal consta d'un gran portal de mig punt emmarcat de pedra sorrenca. També destaquen les due finestres d'arc rebaixat de rajola del segon pis i les finestres balconeres del primer i segon pis, amb brancals de pedra sorrenca i llinda de calcària blanquinosa. La part del pati de davant de la casa està totalment pres per la vegetació de romagueres i ortigues. També es conserva parcialment un antic rellotge de sol pintat de color blau.
Els interiors estan sostinguts per cairats de fusta i rajola. Els baixos de la casa van servir, els últims anys de funcionament de la casa, d'estable de bestiar, ja que encara es conserven restes d'excrements bovins. El paller de la part de ponent està connectat amb la casa per una passarel·la de fusta molt deteriorada.

## Història

Aquesta masia del segle XVI-XVIII reformada amplament durant el segle xix. Malgrat això està documentada des del segle xiv (1317). A la façana de ponent hi ha un llinda monolítica amb la llegenda IHS, la data de i una típica decoració floral triangular. A la façana nord hi ha una llinda de finestra que porta gravada la data de 1528 i una creu. Al Baier s'han documentat algunes de les accions furtives del bandoler i trabucaire local del segle xix anomenat "en Becaina".
Antigament hi havia una capella privada dedicada a la Nostra Senyora del Carme. Existeixen capelles particulars, a part del mas Baier, al mas Carbonell (Sant Francesc d'Assís), al mas Serra (Sant Josep), al mas de les Romagueres i al mas Grevolosa (Nostra Senyora del Roser). Actualment és propietat de la família Llavari i està en avançat procés d'enrunament. Tant és així que costa molt arribar als voltants de la casa, la qual està coberta per vegetació. Sobre el mas Baier hi ha unes antigues restes en ruïnes d'una casa forta del segle XIV-XV, documentada com a "Castell-del-Baier".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «El Baier». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Krugerville

Krugerville és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 903 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Krugerville tenia 903 habitants, 318 habitatges, i 262 famílies. La densitat de població era de 484,2 habitants/km².
Dels 318 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,1% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 17,3% no eren unitats familiars. En el 14,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.114 $ i la renda mediana per família de 65.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.161 $ mentre que les dones 27.083 $. La renda per capita de la població era de 23.595 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Krugerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Krugerville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Tyttocharax cochui

Tyttocharax cochui és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,1 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W. 1913. Fishes from the Madeira River, Brazil. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 65: 517-579.
* ↑ Ladiges, W. 1950. Microbrycon cochui spec. nov. eine neue Art der südamerikanischen Glandulocaudinae. Zool. Anz. v. 145 (núms. 11-12): 305-309.
* ↑ «Tyttocharax cochui». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Weitzman, S.H. i S.V. Fink 1985. Xenurobryconin phylogeny and putative pheromone pumps in glandulocaudine fishes (Teleostei: Characidae). Smithson. Contrib. Zool. (SCZ), 24 Dec., Núm. 421: i-iii + 1-121.
* Weitzman, S.H. i H. Ortega 1995. A new species of Tyttocharax (Teleostei: Characidae: Glandulocaudinae: Xenurobryconini) from the Rio Madre de Dios Basin of Peru. Ichthyol. Explor. Freshwat. 6(2):129-148.
* Weitzman, S.H. 2003. Glandulocaudinae (Characins, tetras). p. 222-230. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Arrhenita

L'arrhenita és un mineral no aprovat per l'IMA de fórmula (Y, Er, Ca, Zr, Ta, Si, O). Va ser anomenat l'any 1872 per Nils Adolf Erik Nordenskiöld, en honor del Coronel Carl Axel Arrhenius, un químic i militar que va trobar un mineral a Ytterby (Suècia) que posteriorment va anomenar iterbita. Johann Gadolin va analitzar el mineral i va descobrir-hi les quatre primeres terres rares: iterbi, itri, erbi i terbi. Només s'ha descrit a Ytterbi, Suècia.

## Bibliografia

Palache, C., Berman, H., Frondel, C. (1944) The System of Mineralogy of James Dwight Dana and Edward Salisbury Dana Yale University 1837-1892, Volume I: Elements, Sulfides, Sulfosalts, Oxides. John Wiley and Sons, Inc., New York. 7th edition, revised and enlarged: 762.

## Referències

* 1 2 «Arrhenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2017].
# Araspes

Araspes (Ἀράσπης fou un noble mede amic de Cir II el Gran de Pèrsia (fundador de l'imperi Persa que va governar (550 aC–529 aC).
Fou enviat al camp del rei lidi Cressos com si fos un desertor, per inspeccionar les condicions de les forces d'aquest rei, i després va tornar al camp persa, i a la batalla va dirigir l'ala dreta de l'exèrcit de Cir vers el 539 aC.

## Referències

Gärtner, Hans Armin (Heidelberg). "Araspes." Brill's New Pauly., 2012. Referència. 22 de març de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/araspes-e131320>
# EXOSAT

El European X-ray Observatory Satellite (EXOSAT), originalment anomenat HELOS, va ser un observatori espacial operacional des del maig de 1983 fins a l'abril de 1986 i va realitzar 1780 observacions en la banda de raigs X de la majoria de tipus d'objectes astronòmics incloent nuclis de galàxies actives, corona solar, variables cataclísmiques, nanes blanques, binàries de raigs X, cúmuls de galàxies, i romanents de supernoves.
Aquest satèl·lit de l'Agència Espacial Europea (ESA) per a l'observació directa que apunta i oculta les observacions de fonts de raigs X lunars més enllà del sistema solar, va ser llançat a una òrbita altament excèntrica (apogeu 200.000 km, perigeu 500 km) gairebé perpendicular a la lluna en el 26 de maig de 1983. La instrumentació inclou dos telecopis òptics de baixa energia (LEIT) amb òtica de raigs X de Wolter I (pel rang energètic de 0,04-2 keV), un experiment d'energia mitjana utilitzant sensors de Ar/CO₂ i Xe/CO₂ (per 1.5-50 keV), un espectròmtre de centelleig de gas Xe/He (GSPC) (cobrint 2-80 keV), i un ordinador de processament de dades reprogramable a bord. L'Exosat és capaç d'observar un objecte (en el mode d'apuntament directe) fins a 80 hores i ubicar fonts a dins d'almenys 10 segons d'arc amb el LEIT i de 2 segons d'arc amb el GSPC.

## Referències

* ↑ Hoff HA «EXOSAT - The new extrasolar X-ray observatory». J Brit Interplan Soc. (Space Chronicle), 36, 8, Aug 1983, pàg. 363–7. Arxivat de l'original el 2012-08-29 [Consulta: 28 febrer 2013]. Arxivat 2012-08-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* ESA's X-ray Observatory (EXOSAT at ESTEC, ESA) on the internet
* Data archive at NASA High Energy Astrophysics Science Archive Center (HEASARC)
Agència Espacial Europea :
# Pau de Iam Zapolsk

La Pau de Iam Zapolsk o Treva de Iam Zapolsk va ser un tractat pel qual es va establir una treva de deu anys després del setge a Pskov que va concloure la prolongada Guerra de Livònia de 1558 - 1582 i, en el context més ampli, la sèrie de guerres russo-lituanes del segle xvi. Es va concloure amb l'ajut del legatus papal Antonio Possevino i va ser signat el 15 de gener de 1582 pel rei de Polònia i Gran Duc de Lituània Esteve Bathory I en nom de la Mancomunitat de Polònia-Lituània i pel tsar Ivan IV de Rússia.
Segons els termes del tractat, Rússia renunciava a tota reclamació sobre Livònia i Pólotsk, però no va concedir cap territori rus central com a Batory. La treva va ser estesa per vint anys el 1600, quan una missió diplomàtica a Moscou liderada per Lew Sapieha va culminar les negociacions amb el tsar Borís Godunov. La treva va acabar quan els polonesos van envair Rússia el 1605.

## Referències

* ↑ Stone, Daniel. «The Polish-Lithuanian state, 1386–1795». A: History of East Central Europe (en anglès). 4. Seattle: University of Washington PressAcademic International Press, 2001, p. 126-127. ISBN 0-295-98093-1.

## Enllaços externs

* Lluita pel Dominium Maris Baltici Arxivat 2009-05-04 a Wayback Machine.
# Rutilus ohridanus

Rutilus ohridanus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al territori de l'antiga Iugoslàvia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amblygobius semicinctus

Amblygobius semicinctus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'Índic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Artiúixkino (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Artiúixkino».
Artiúixkino (en rus: Артюшкино) és un poble de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2018 tenia 500 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Hidroredmondita

La hidroredmondita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La hidroredmondita és un sulfat de fórmula química [Pb₈O₂Zn(OH)₆](S₂O₃)₄·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, i publicada en el mes de març de 2023. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76163, 76164, 76165 i 76166.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Redmond, situada al comtat de Haywood (Carolina del Nord, Estats Units), l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hydroredmondite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 maig 2022].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Smith, Jason B.; Hughes, John M.; Ma, Chi; Emproto, Christopher «New Minerals from the Redmond Mine, North Carolina, USA: I. Redmondite, Hydroredmondite, and Sulfatoredmondite, Three Minerals Containing the Novel [Pb8O2Zn(OH)6]8+ Structural Unit». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 1, 01-01-2023, pàg. 189–202. DOI: https://doi.org/10.3749/2200059 [Consulta: 19 maig 2023].
# Salem (Dakota del Sud)

Salem és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.371 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salem tenia 1.371 habitants, 588 habitatges, i 372 famílies. La densitat de població era de 519 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 25,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.500 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.350 $ mentre que les dones 20.227 $. La renda per capita de la població era de 19.596 $. Entorn de l'1,9% de les famílies i el 3,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# El desquite

«El desquite» té aquests significats:
* El desquite, pel·lícula argentina de 1983 d'acció dramàtica dirigida per Juan Carlos Desanzo, basada en el llibre de Rubén Tizziani.
* El desquite, pel·lícula xilena de 1999 dramàtica dirigida per Andrés Wood, basada en l'obra teatral de Roberto Parra Sandoval.
# Amblygobius magnusi

Amblygobius magnusi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ «Amblygobius magnusi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Goren, M. i M. Dor 1994. An updated checklist of the fishes of the Red Sea (CLOFRES II). The Israel Academy of Sciences and Humanities, Jerusalem, Israel. 120 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Arrapha

Arrapha o Arrapkha fou una ciutat estat i regne de la part oriental del Tigris esmentat cap al 1800 aC propera a la moderna ciutat de Kirkuk. El nom deriva de l'antic assiri (Arabkha). Els seus habitants s'anomenaven arrapheus.
Els hurrites es van establir a la zona vers el 2200 aC després de la caiguda d'Akkad. Fou un regne hurrita que apareix esmentat a les tauletes de Mari el segle xviii aC. La caiguda de Babilònia poc després del 1600 aC va afavorir de moment al regne però vers el 1500 aC ja era vassall de Mitanni al que fou annexionat després del 1450 aC sota el rei Sausatatar. Les excavacions de Yorgan Tepe, l'antiga Nuzi, han posat a la llum molts objectes hurrites.
El 1948, un barri de Kirkuk construït com a residència de treballadors per la North Oil Company fou batejat amb el nom d'Arrapha. Actualment la majoria dels seus habitants són assiris cristians.

## Reis

* Kipi-Teshshup?
* Iti-Teshshup

## Bibliografia

* Cassin, Elena; Bottéro, Joean; Vercoeur, Joan. Los Imperios del Antiguo Oriente del Paleolítico a la mitad del segundo milenio (en castellà), 1970, p. . ISBN 84-323-0118-3.
# Hidroquinona

La Hidroquinona, també dita benzè-1,4-diol o quinol, és un compost orgànic aromàtic que és un tipus de fenol, té la fórmula química C₆H₄(OH)₂. La seva estructura química, té dos grups hidroxils enllaçats covalentment amb un anell de benzè en posició de subsitucions orto, meta, i para. És un sòlid blanc granular. Les hidroquinones en són els seus derivats.

## Producció

La hidroquinona es produeix industrialment per tres rutes dues de les quals són les dominants. La ruta més usada implica la dialquilació de benzè amb propè per donar 1,4-diisopropilbenzè.

### Redox

La Hidroquinona experimenta oxidació donant benzoquinona. Aquest procés es pot revertir. Alguns derivats d'hidroquinones presents de manera natural tenen aquesta mena de reacció, per exemple essent coenzim Q.

### Aminació

Una reacció important converteix la hidroquinona en derivats mono- i diamino. El metilaminofenol, usat en fotografia es fa d'aquesta manera:
    C₆H₄(OH)₂ + CH₃NH₂ → C₆H₄(OH)(N(H)CH₃) + H₂O
Similarment en la indústria de la goma com a agent antiozó des de l'anilina:
    C₆H₄(OH)₂ + 2 C₆H₅NH₂ → C₆H₄(N(H)CH₆H₅)₂ + 2 H₂O

## Usos

En té molts. Principalment associada a la seva acció com a agent reductor soluble en aigua. Redueix els halids de plata a plata.

## Referències

* 1 2 Phillip M. Hudnall "Hydroquinone" in Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry 2002, Wiley-VCH, Weinheim. 2005 Wiley-VCH, Weinheim. doi:10.1002/14356007.a13_499

## Enllaços externs

* International Chemical Safety Card 0166
* NIOSH Pocket Guide to Chemical Hazards
* IARC Monograph: "Hydroquinone" Arxivat 2005-10-12 a Wayback Machine.
* Plantilla:Ecb
* IUPAC Nomenclature of Organic Chemistry (online version of the "Blue Book")
# Sant Pere i Sant Feliu

«Sant Pere i Sant Feliu» té aquests significats:
* Sant Pere i Sant Feliu de Calmella, església de Calmella, al Rosselló
* Sant Pere i Sant Feliu de Salo, església de Salo, dins el terme municipal de Sant Mateu de Bages.
* Sant Pere i Sant Feliu d'Olivella, església d'Olivella, al Garraf
* Sant Pere i Sant Feliu o Sant Pere de Vacarisses
# Eleccions legislatives portugueses de 1980

Les eleccions legislatives portugueses de 1980 es van celebrar el 15 d'octubre de 1980, i hi va guanyar, Aliança Democrática, formada pel PSD, CDS i PPM, que assolí gairebé el 45% dels vots.
Els líders dels partits més votats foren:
* AD, Francisco Sá Carneiro.
* FRS, Mário Soares.
* APU, Álvaro Cunhal.
Amb la victòria d'Aliança Democrática, Francisco Sá Carneiro, membre del PSD fou nomenat Primer Ministre de Portugal per segon cop.

## Resultats

| Partit | vots | diputats | % |
| AD | 2.706.667 | 126 | ' ' |
| FRS | 1.606.198 | 71 | ' ' |
| APU | 1.009.505 | 41 | ' ' |
| PPD/PSD | 147.644 | 8 | ' ' |
| UDP | 83.204 | 1 | ' ' |
| POUS/PST | 83.095 | 0 | ' ' |
| PS | 67.081 | 3 | ' ' |
| PSR | 60.496 | 0 | ' ' |
| PT | 39.408 | 0 | ' ' |
| PCTP/MRPP | 35.409 | 0 | ' ' |
| PDC-PDP-FN | 23.819 | 0 | ' ' |
| CDS | 13.765 | 0 | ' ' |
| PDA | 8.529 | 0 | ' ' |
| OCMLP | 3.913 | 0 | ' ' |
| Vots en Blanc | 34.522 | - | ' ' |
| Vots Nuls | 103.140 | - | ' ' |
| Participació | 6.026.395 | 250 | ' ' |

## Enllaços externs

* Comissão Nacional de Eleições Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine.. (portuguès)