OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acte de parla

Un acte de parla, en pragmàtica, és una locució emprada com a unitat funcional de comunicació en llengua oral, és a dir, quan el parlant intervé en el seu entorn mitjançant l'ús de paraules: per informar, incitar, preguntar, convèncer, etc.

## Actes locutius i il·locutius

Pot tenir dos tipus de significat:
* Un significat locutiu o proposicional: significat literal bàsic transmès per les paraules i estructures concretes contingudes dins la frase.
* Un significat il·locutiu o força il·locutiva: efecte que causa el que es diu o llegeix en l'oient o lector.
Un acte de parla és una locució que té tant de significat proposicional com de força il·locutiva.
Per exemple, si algú diu fa fred!, el significat locutiu és que l'orador té la sensació de fred. La força il·locutiva és l'efecte que el parlant vol causar amb el que diu sobre els que l'escolten, perquè tanquin la finestra o perquè es posin una manta, per exemple.

## Classificació dels actes de parla

El filòsof John Searle, va establir la següent classificació dels actes de parla:

### De compromís

    Qui parla es compromet a complir alguna cosa en el futur, com una promesa o una amenaça:
    Menja i calla o no et deixaré veure la televisió.
    T'ho tornaré la setmana que ve.

### Declaratiu

    Canvia l'estat de les coses:
    (A un casament:) Jo us declaro marit i muller.

### Directiu

    La seva funció és fer que l'oient faci alguna cosa, com un suggeriment, una petició o una ordre:
    Seu!
    Vols dir-me què et passa?

### Expressiu

    Qui parla expressa els seus sentiments i actituds cap a alguna cosa, com apologies, queixes, agraïments, felicitacions:
    El menjar era deliciós.

### Representatiu

    descriu estats o esdeveniments, amb afirmacions o informacions:
    La lluna gira al voltant de la Terra.
Viccionari
# Marș triumfal

"Marș triumfal" (en català Marxa triomfal), o "Marș triumfal și primirea steagului și a Măriei Sale Prințul Domnitor" (en català Marxa triomfal i recepció de la bandera i el seu excel·lent príncep governant), va ser el primer himne de Romania.
És una peça sense lletra composta per Eduard Hübsch. El 1861 es va organitzar un concurs per decidir l'himne nacional del país amb un premi de 100 monedes d'or. Hübsch va ser el guanyador, i la marxa es va adoptar oficialment el 22 de gener de 1862.
La Marxa triomfal és essencialment la mateixa cançó que "Trăiască Regele", escrita per Vasile Alecsandri, que més tard va ser l'himne de Romania entre 1884 i 1948.
El "Marș triumfal" l'utilitza ara l'exèrcit romanès per a cerimònies o per rebre persones estrangeres d'alt rang, i es coneix amb el nom de "Marș de întâmpinare al Armatei României" (en català Marxa de benvinguda de l'exèrcit romanès).

## Referències

* ↑ Chelaru, Carmen «Romanian national anthems, historical, stylistic and aesthetic considerations». Artes. Journal of Musicology, 18, 1, 2018. DOI: 10.2478/ajm-2018-0013. ISSN: 2558-8532.
* ↑ Diaconu, Camelia «Imnul României "Deșteaptă-te, române" – Versuri și istoric» (en romanès). Libertatea, 25-11-2019.
* ↑ «Cele șapte imnuri naționale ale românilor» (en romanès). Radio România Cultural, 11-05-2018.

## Enllaços externs

* "Marș triumfal" a YouTube
# Mare de Déu del Roser de Forques

La Mare de Déu del Roser de Forques és una capella romànica del terme municipal de Tírvia, a la comarca del Pallars Sobirà. Possiblement es tracta de l'església de l'antic poble de Forques, les restes de la qual s'estenen en un pla al nord-oest de la capella.

## Descripció

És una església sense un estil definit, i fou objecte de remodelacions, ampliacions, la darrera cap al segle xviii en la part de ponent. L'edifici és d'una sola nau amb absis corbat però sense ser semicircular, pel costat nord es repenja a la roca. La nau és rectangular però abans d'arribar a una finestra rectangular canvia de direcció tot seguint la direccionalitat de la roca. A més de susdita finestra, en el mur de migdia s'obre una altra de grossa al costat de la porta disposada al mur de ponent. La coberta és d'embigat que descansa sobre la mateixa roca.
El mosaic de la capella està fet de còdols i cobreix una part del terra de l'església, formant diversos dibuixos geomètrics, cercles, estrelles, etc.

## Història

Aquesta església podria tractar-se, amb una altra advocació, de la parròquia de Baines que apareix en l'acta de consagració de la Seu d'Urgell, relació de principis del segle xi, ja que està al costat de la partida de Baines on es troben restes d'edificacions. No hi cap més dada, car en les visites pastorals del segle xiv ja no apareix com a parròquia.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu del Roser de Forques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Tírvia». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Mare de Déu del Roser de Forques en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Albana (cràter)

Albana és un cràter sobre la superfície de (4) Vesta. Fa 90.86 km. de diàmetre; s'hi troba a les coordenades planetocèntriques de 85,74° latitud nord i 245,3° longitud est. El nom fa referència a una verge vestal romana i va ser aprovat per la UAI el 21 de novembre de 2012.

## Referències

* ↑ "Albana (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Clark,William, Mayor, John, Wright, William, Bywater, Ingram, Jackson, Henry. Londres: Macmillan and Co. Cambridge: Deighton, Bell and Co.. The Journal of Philology, 1899.
# Mare de Déu del Roser de Granyena

Mare de Déu del Roser de Granyena és una obra de Granyena de les Garrigues (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una moderna ermita de planta triangular amb façana el·líptica, construïda amb obra, arrebossada i pintada de blanc amb parts destacades amb aplacat de pedra (sòcol de la façana, marcs finestres i porta principals). Des de la meitat cap a l'absis, el sostre és més elevat per a poder posar una filera de finestres i tenir més llum natural. La coberta és a dues aigües. A l'extrem final hi ha un campanar metàl·lic de formes corbes semblant a un nínxol. A les portes laterals hi ha petites obertures allargades. El sostre està fet d'obra vista i el paviment també de formigó; les parets estan policromades i l'altar està fet amb pedres de molí.

## Història

El senyor Fortunio va fer el projecte i en la construcció hi participà tot el poble. El campanar de ferro fou fet a cal Calderó de Lleida. Va ser consagrada el 6 d'octubre de 1990.

## Referències

* 1 2 3 «Mare de Déu del Roser de Granyena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Al-Kàmil ibn Xihab-ad-Din

Al-Kàmil Muhàmmad ibn Xihab-ad-Din Ghazi —àrab: الكامل محمد بن شهاب الدين غازي, al-Kāmil Muḥammad b. Xihāb ad-Dīn Ḡāzī— fou un emir aiúbida de Mayyafarikin.
Va succeir el seu pare Xihab-ad-Din Ghazi ibn al-Àdil vers 1246 (les dates varien entre 1245 i 1247). Va intentar negociar amb els mongols que ja havien atacat Mayyafarikin el 1244 i el 1247 van renovar el seu atac i van assetjar un temps la fortalesa sense èxit.
Després del 1250 va anar a Damasc per demanar ajut al seu parent an-Nàssir Yússuf ibn al-Aziz emir d'Alep, que ara governava també a Damasc (1250-1260) però no va aconseguir res; Yússuf va preferir negociar amb els mongols i els va enviar com ambaixador al famós historiador Izz-ad-Din ibn Xaddad.
El 1258 els mongols comanats per Tashmut, un fill del kan Hulegu, van assetjar Mayyafarikin per tercer cop (octubre/novembre) i finalment la van conquerir el 1260 després d'una resistència desesperada. Al-Kàmil i el seu germà al-Àixraf foren fets presoners i enviats a la cort ilkhànida davant el kan Hulegu que els va fer executar tots dos. El cap d'al-Kàmil va ser exhibit per diverses ciutats de Síria.

## Bibliografia

B. Spuler, Die Mongolen in Iran, Leipzig 1939.
# Al-Lessiya

Al-Lessiya era un llogaret, avui desaparegut sota les aigües del Llac Nasser, a uns 10 km al nord de Miam, 20 km al sud de Derr i 200 km al sud d'Assuan. Tuthmosis III vers el 1450 aC hi va construir un temple o capella dedicat al deu Dedun, l'equivalent a Horus a Miam, i al deu Seth, que fou excavada a la roca. El temple té moltes imatges del faraó entre els déus. Ramsès II va modificar la decoració i es va representar a si mateix amb Amon i Horus.
El temple fou regalat pel govern egipci al govern italià per la seva participació en el rescat dels monuments a Núbia. Desmuntat el 1964-1965 fou reconstruït al Museu egipci de Torí i obert al públic el 1970.

## Referències

* El Lessiya - Fereyg Temple
* When Rome came to Nubia Arxivat 2012-02-29 a Wayback Machine.
# Melide

Melide és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca da Terra de Melide.
Melide ha estat tradicionalment un important centre d'activitat agropecuària centrat en la ramaderia del boví de llet i carn i de ramat porcí. El sector forestal cada vegada té més pes. És famosa por la quantitat de ramat i la seua qualitat, la fira de bestiar que fan el darrer diumenge de cada mes. Altra activitat important en Melide la constitueix el comerç i l'hostaleria. La seua ubicació en el Camí de Sant Jaume ha suposat un impuls a estos sectors, on arriben i des d'on inicien el camí centenars de peregrins en el seu trànsit cap a Santiago.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 | 2016 |
| 6.512 | 8.650 | 10.127 | 8.014 | 7.809 | 7.488 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) ||||||

## Parròquies

| Abeancos (San Salvador) Os Ánxeles (Santa María) Baltar (Santiago) O Barreiro (San Mamede) Campos (Santa María) Castro (San Tomé) Folladela (San Pedro) Furelos (San Xoán) Golán (San Xoán) Gondollín (San Martiño) Grobas (Santa María) O Leboreiro (Santa María) Maceda (San Pedro) | O Meire (San Pedro) Melide (San Pedro) Moldes (San Martiño) Orois (Santa Cristina) Pedrouzos (Santa Mariña) San Cibrao (San Xoán) San Cosme de Abeancos (San Cosme) Santa María de Melide (Santa María) Santalla de Agrón (Santalla) As Varelas (San Martiño) Vitiriz (San Vicente) Xubial (Santiago) Zas de Rei (San Xiao) |

## Galeria d'imatges

* Plaça del convent
* Església
* Cruceiro de Melide

## Referències

* ↑ S.L., BONAVAL MULTIMEDIA. «Melide, un Alto en el Camino. (Un Pueblo en el Camino) - Galicia para el Mundo» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-06-22. [Consulta: 21 juny 2018].
* ↑ Melide, Concello de. «Concello de Melide» (en espanyol europeu). [Consulta: 21 juny 2018].
# Alessandro Oliva

Alessandro Oliva (Sassoferrato, 1407 - Tívoli, 20 d'agost de 1463) fou un cardenal italià.

## Biografia

Fill d'Alerenzio Oliva i Giovanna, ingressà l'any 1413 a l'orde dels ermitans de Sant Agustí. Va fer els seus estudis a Perusa i després a l'Estudi General de Rímini a partir del 1423. A Perusa va obtenir el títol de lector el 1433, el de baccalaureatus i regentis el 1436 i finalment el de magistralem lauream el 1438.
Durant vint anys va ser professor de filosofia al convent dels agustins de Perusa. L'any 1439 fou elegit provincial de la seva ordre per un mandat de tres anys a la Marca d'Ancona. El papa Eugeni IV el va nomenar fiscal general de l'orde. Finalment va ser elegit general dels agustins el 13 de maig de 1459 en el capítol general celebrat a Tolentino.
El papa Pius II el va nomenar cardenal prevere en el consistori del 5 de març de 1460 i va rebre el títol de cardenal de Santa Susanna el 19 de març següent. Va ser camarlenc del col·legi de cardenals l'any 1461. El 16 de novembre de 1461 va ser nomenat administrador apostòlic de la diòcesi de Camerino, càrrec que va ocupar fins a la seva mort.
Va morir a Tívoli el 20 d'agost de 1463 i va ser enterrat a la basílica de Sant'Agostino in Campo Marzio. El seu funeral va ser celebrat pel mateix Papa Pius II.

## Bibliografia

* Konrad Eubel, Hierarchia Catholica Medii Aevi, vol. 2, pp. 13, 33, 59, 65, 116.
* Lorenzo Cardella, Memorie storiche de' cardinali della Santa Romana Chiesa, Roma 1793, vol. III, pp. 142-146.
* Rafael Lazcano, Episcopologio agustiniano. Guadarrama (Madrid) 2014, vol. I, pp. 218-226.
# Alessandro Pesenti Rossi

Alessandro Pesenti Rossi (Bèrgam, Itàlia, 31 d'agost del 1942) va ser un pilot de curses automobilístiques italià que disputà curses de Fórmula 1.

## Carrera automobilística

Alessandro Pesenti Rossi va debutar a la F1 a la desena cursa de la Temporada 1976 de Fórmula 1 (la 27a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant l'1 d'agost al Gran Premi d'Alemanya del 1976 al Circuit de Nürburgring.

## Resultats a la Fórmula 1

Va participar en un total de quatre curses puntuables pel campionat de la F1, disputades totes la mateixa temporada (1976) aconseguint una onzena posició com millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.
| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Posició | Punts |
| 1976 | Scuderia Gulf Rondini | Tyrrell | Cosworth | BRA | SUD | O.USA | ESP | BEL | MON | SUE | FRA | GBR | ALE 14 | AUT 11 | HOL NVQ | ITA 18 | CAN | USA | JAP | - | 0 |

### Resum

| Curses | Victòries | Pòdiums | Poles | Voltes ràpides | Punts |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Referències

* 1 2 «STATS F1:Alessandro Pesenti Rossi» (en francès). [Consulta: 5 juny 2022].
# Pròmac

Pròmac (Promachus) és el nom dels següents personatges:
* Pròmac (fill d'Èson)
* Pròmac (fill de Partenopeu)
* Pròmac de Pel·lene, atleta
# Psychoda innotabilis

Psychoda innotabilis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* La femella fa 0,8 mm de llargària a les antenes (el mascle entre 0,82 i 0,90), mentre que les ales li mesuren 1,4-1,6 de longitud (1,12-1,47 en el mascle) i 0,5-0,6 d'amplada (0,45-0,57 en el cas del mascle).
* Les antenes de la femella i del mascle presenten 15 segments.
* Les femelles de les illes Filipines es diferencien de les de Borneo per tindre una placa subgenital considerablement més ampla i els costats divergents en comptes de paral·lels (tot i que l'estructura interna dels seus respectius aparells reproductors són similars).

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo, les illes Filipines (Negros i Mindanao), les illes Ryukyu i Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Quate, LW., 1966. The Psychodidae of the Ryukyu Islands (Diptera). Pacific Insects. 8:299-318. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Danakilia franchettii

Danakilia franchettii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 27.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical (15°N-13°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Afrera (Etiòpia).

## Referències

* ↑ «Cichlidae». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Trewavas, E. i G.G. Teugels, 1991. Danakilia. p. 75. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* 1 2 3 «Danakilia franchettii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Getahun, A., 2007. An overview of the diversity and conservation status of the Ethiopian freshwater fauna. J. Afrotrop. Zool. Special Issue:87-96.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Trewavas, E., 1983. Tilapiine fishes of the genera Sarotherodon, Oreochromis and Danakilia. British Mus. Nat. Hist., Londres (Regne Unit). 583 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Publi Juvenci Cels (pare)

Publi Juvenci Cels (en llatí: Publius Juventius Celsus) va ser un jurista romà del segle ii. Formava part de la gens Juvència, una gens romana d'origen plebeu procedent de Túsculum.
Era membre del consell del cònsol Ducè Ver, personatge altrament desconegut. Va succeir com a director de l'escola jurídica de tendència estoica a Ploci Pegas, cap de l'escola proculiana.
En general, es tracta d'un personatge poc esmentat, a diferència del seu fill, anomenat també Publi Juvenci Cels, que fou un jurista de molt més renom. El Digest inclou nombroses referències a Juvenci Cels, de les quals algunes es poden atribuir al pare, però la major part segurament són del fill.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/ACL3129.0001.001/676?rgn=full+text;view=imageSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Londres:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 661-662. ]
# Punta Gorda (Montevideo)

Punta Gorda és un barri al sud-est de Montevideo, Uruguai que limita amb els de Malvín a l'oest, Las Canteras al nord-oest, Carrasco Norte i Carrasco al nord-est i la costa riuplatenca al sud. Pren el seu nom del promontori de Punta Gorda, sobre el qual, una plaça i parc, Plaça de l'Armada (abans coneguda com a Plaza Virgilio) és un punt turístic. Un altre punt destacat és el Molí de Pérez, actualment un centre cultural. L'avinguda costanera sobre Punta Gorda pren els noms de Rambla O'Higgins i Rambla República de Mèxic, sobre la qual es troben la Playa de los Ingleses i la Playa Verde. Segons dades del cens de 2005, té una població aproximada de 14.519 habitants.

## Referències

* ↑ Informació sobre Punta Gorda a la pàgina web de la Intendència Municipal de Montevideo Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Intendència Municipal de Montevideo / Informació / Punta Gorda Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine. (castellà)
Plantilla:Esborrany d'amèrica
# Punta Innominata

La Punta Innominata (francès: Pointe innomée) és una muntanya de 3731 metres del massís del Mont Blanc a la Vall d'Aosta. Es troba a l'aresta "Innominata" en el versant sud de la cima del Mont Blanc. La muntanya és l'únic cim del massís sense nom i per això és anomenada "sense nom".

## Referències

* ↑ «Punta Innominata» (en francès). Camptocamp.org. [Consulta: octubre 2019].
# DNMT1

DNMT1 (o ADN (citosina-5)-metiltransferasa 1) és un enzim que en els éssers humans està codificat pel gen DNMT1. És un enzim amb alta afinitat per les seqüències Hemimetilades i que té un paper molt important en el manteniment del patrons de metilació després del procés de replicació de l'ADN. També s'ha observat que pot metilar de novo residus no modificats.

## Funció

El gen DNMT1 s'expressa en tots el teixits, encara que els nivells més alts de mRNA es troben als testicles, aquest fet es relaciona amb la seva funcionalitat ja que està implicat en l'establiment i la regulació de patrons de metilació de citosines. La metilació CpG del DNA es un via de modificació epigenètica molt important als processos embriogènics, impressió genètica i inactivació del cromosoma X.

## Estructura del gen DNMT1

El gen DNMT1 se situa en el cromosoma 19, a la posició 13.2 i està constituït per 40 exons.
D'aquest gen s'han detectat 25 polimorfismes de corresponents a un sol nucleòtid.
El splicing alternatiu dona com a resultat múltiples variants de transcripció.

## Patologia associada

Existeix una relació entre els patrons de metilació aberrants trobats en diversos teixits tumorals i mutacions en el gen sintetitzador d'aquest enzim. A més a més la variació en aquest gen s'ha associat amb la atàxia cerebel·losa, sordera, narcolepsia, neuropaties sensorials hereditàries de tipus IE.

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb DNMT1, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* ↑ «Fàrmacs amb els quals interactuen físicament amb DNA methyltransferase 1, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000130816 - Ensembl, May 2017
* 1 2 3 GRCm38: Ensembl release 89: ENSMUSG00000004099 – Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* 1 2 3 «DNMT1 DNA methyltransferase 1 [Homo sapiens (human) - Gene - NCBI]». [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ «UniProtKB - P26358 (DNMT1_HUMAN)» (en anglès). UniProt. [Consulta: 7 novembre 2020].
# DNN

DNN té els següents significats:
* Xarxa neuronal profunda (del seu nom en anglès Deep Neural Network), xarxa neuronal artificial utilitzada en aprenentatge profund
* DotNetNuke, sistema de gestió de continguts de codi obert
* Dnn també és l'abreviatura de la denningita, mineral de la classe dels òxids
# Radiació difusa

La radiació difusa és la part de la radiació solar global que és dispersada o reflectida pels components de l'atmosfera terrestre.
Quan la radiació solar travessa l'atmosfera una part de l'energia radiant queda atenuada per dispersió i una altra part per absorció. Les dues modifiquen la distribució espectral de la radiació incident respecte la emesa. Una part d'aquesta radiació difusa torna a l'espai i una part arriba a terra. La radiació que arriba a terra directament en la direcció del vector Terra-sol s'anomena radiació directa.
La radiació reflectida és, com el seu nom indica, la reflectida per la superfície terrestre. La quantitat de radiació depèn del coeficient de reflexió de la superfície, també anomenat albedo. La dispersió pot suposar un 10% d'atenuació de l'energia de la radiació global en dies assolellats, però en els dies ennuvolats, en els quals la radiació directa és molt baixa, la radiació difusa pot arribar a ser la totalitat de la incident.

## Referències

* ↑ «Diffuse Radiation - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). [Consulta: 29 maig 2022].
* 1 2 3 «Solar Radiation Basics» (en anglès). [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «albedo | diccionari.cat». [Consulta: 29 maig 2022].

## Enllaços externs

* National Science Digital Library - Diffuse Insolation Arxivat 2002-12-07 a Wayback Machine.
# Pétkoia

Pétkoia (en rus: Петкоя) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia un habitant.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Pétrola

Pétrola és un municipi de la província d'Albacete, comprèn la pedania d'Anorias. A les seves proximitats es troba la llacuna salada de Pétrola.