OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ituri

Ituri (en llatí Iturius) era un client de Júnia Silana, que el va utilitzar a ell i a un company, Calvisi, per llançar una acusació de majestas contra l'emperadriu Agripina l'any 56. Pels llaços clientelars, Ituri no es podia negar i havia de satisfer les peticions dels seus patrons.
Quan l'acusació va fracassar els seus patrons el van desterrar, però després de la mort d'Agripina, Neró el va deixar tornar del seu exili.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/644?rgn=full+text;view=image;q1=IturiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 634-635. ]
# Epithelantha bokei

Epithelantha bokei és una espècie fanerògama que pertany a la família de les cactàcies (Cactaceae). És originària de Nord-amèrica.

## Descripció

Epithelantha bokei creix en solitari. Les tiges poden arribar a fer entre 2,5 a 5 cm d'alçada. Les seves arèoles són de 3 mm de llarg. Les espines són blanques i estan en files de 4 a 5, té, aproximadament, 10 interiors i 25 a 28 exteriors, i arriben a la mida de 4,5 mm. Les flors són roses de 10 a 12 mm de llarg. Els fruits són de 3 a 9 mm de llargada.

## Distribució

Epithelantha bokei es troba als Estats Units, a l'estat de Texas, concretament al Parc nacional Big Bend i al veí estat del nord de Mèxic a Coahuila de Zaragoza. És una espècie inusual en les col·leccions.

## Taxonomia

Epithelantha bokei va ser descrita per Lyman David Benson i publicat a Cactus and Succulent Journal 41(4): 185–186, f. 2, 3(lower), a l'any 1969.

### Etimologia

Epithelantha: nom genèric que deriva del grec i significa "flors que surten de tubercles".
bokei: l'epítet de l'espècie va ser va ser nomenat en honor del botànic estatunidenc Norman Hill Boke.

### Sinonímia

* Epithelantha micromeris var. bokei (L.D.Benson) Glass & R.A.Foster in Cact. Succ. J. (Los Angeles) 50: 185 (1978)
* Epithelantha micromeris subsp. bokei (L.D.Benson) U.Guzmán in Cactaceae Syst. Init. 16: 17 (2003)

## Referències

* ↑ «Epithelantha bokei» (en anglès). Tropicos. [Consulta: 2 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha bokei L.D.Benson - Synonyms» (en anglès). Royal Botanic Gardens Kew | Plants of the World Online. [Consulta: 2 maig 2024].
* ↑ «Epithelantha bokei L.D.Benson» (en anglès). WFO Plant List |Snapshots of the taxonomy. [Consulta: 2 maig 2024].

## Enllaços externs

* http://www.desert-tropicals.com/Plants/Cactaceae/Epithelantha_bokei.html Arxivat 2008-11-22 a Wayback Machine.
* http://cactiguide.com/cactus/?genus=Epithelantha&species=bokei
# El Cel de Cruells

El Cel de Cruells és una casa de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de planta rectangular i teulada a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana principal. Els murs són de pedra i morter però recentment han estat arrebossats de ciment, la qual cosa no permet veure quina mena de llinda tenen les obertures. Al costat de la casa hi ha una de les corts que ha estat incorporada a l'edifici. Té dues plantes, a la planta baixa s'obre la porta al centre i dues obertures la flanquegen i, al primer pis, hi ha tres finestres. La irregularitat de disposició de les obertures fa pensar que la casa està construïda en dues fases.

## Referències

* ↑ «El Cel de Cruells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Naoemon Shimizu

Naoemon Shimizu (en japonès: 清水直右衛門, Shimizu Naoemon; ? – 6 d'agost de 1945) va ser un futbolista japonès que va disputar dos partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# L'agent

L'agent (títol original en francès: Un condé) és una pel·lícula d'Yves Boisset dirigida el 1970. Ha estat doblada al català.

## Argument

Barnero és un policia amargat que treballa en una ciutat que considera podrida. Ajuda fastiguejat a la pujada de Tavernier anomenat el Mandarí, implantat immobiliaries des de la seva tornada d'Indoxina. Comença una carrera política local i en mà, desenvolupa l'extorsió i el tràfic de drogues, sense ser inquietat, ja que no es mulla directament i disposa de suports. Els seus guardaespatlles, dirigits per Beausourire, exerceixen pressions sobre Dassa, el propietari d'un club, per tal que aquest accepti obrir el seu establiment a la venda de droga. Dassa és atacat una primera vegada i el seu amic Dan Rover li ofereix ajudar-lo. Dassa no tem les pressions del Mandarí que subestima. Quan Dassa és executat, el seu amic Dan es retreu de no haver sabut convèncer-lo. Hélène, la germana de Roger Dassa, arriba de Londres. Es nega a trobar-se amb Dan, ja que l'acusa de ser el responsable dels problemes del seu germà. Poc temps després, Beausourire es presenta al club de Dassa i troba Hélène que ha pres la direcció del negoci.

## Rebuda

La violència del personatge ha portat Raymond Marcellin, llavors ministre de l'Interior, a intentar prohibir la pel·lícula; això ha publicitat la pel·lícula i ha participat en el seu èxit .
La mort accidental de Théo Sarapo el 29 d'agost de 1970 va retardar la sortida de la pel·lícula 3 mesos.

## Repartiment

* Michel Bouquet: l'inspector Favenin
* Françoise Fabian: Hélène Dassa
* Pierre Massimi: Robert Dassa (Germà d'Hélène Dassa)
* Michel Constantin: Viletti
* Gianni Garko: Dan Rover (amb el nom de "John Garko")
* Anne Carrère: Christine
* Rufus: Raymond Aulnay
* Théo Sarapo: Lupo
* Henri Garcin: Georges Duval, anomenat "Georgy Beausourire"
* Bernard Fresson: L'inspector Barnero
* Adolfo Celi: el comissari
* Jean-Claude Bercq: Germain
* Marcel Gassouk (amb el nom de "Marcel Gassouc")
* Stephan Holmes
* Noëlle Leiris
* Georges Lucas
* Georges Montant
* Jean Reney
* Jean-Marie Robain
* Jacques Sempey

## Referències

* ↑ «L'agent». esadir.cat.
* ↑ «Un Condé». The New York Times.
* ↑ Anaïs Kien i Charlotte Roux., Histoire d'Un Condé, ou les nuits sans somneil de Raymond Marcellin . France Culture, dimarts 21 octubre de 2008 en l'emissió La Fabrique de l' histoire
# LDB

LDB té els següents significats:
* Louis de Broglie, físic de França
* Lliga Rural (Àustria) (del seu nom en alemany LandBunD), partit polític històric d'Àustria
* Cançó del timbaler (del seu nom en anglès Little Drummer Boy), nadala tradicional
* LdB Malmö (de l'acrònim en francès Lait De Beauté), club de futbol femení de la ciutat de Malmö, a Suècia
* Llei de Directrius i Bases de l'Educació Nacional, llei que regula l'educació del Brasil
* Ldb també és l'abreviatura de la lindbergita, mineral de la classe dels compostos orgànics
# L'enigma del desig

L'enigma del desig és un quadre del pintor català Salvador Dalí realitzat el 1929. Està fet mitjançant la tècnica de l'oli sobre llenç, és d'estil surrealista i les seves mesures són 110 × 150 cm. Es conserva a Múnic, a la Staatsgalerie Moderner Kunst, l'antiga Col·lecció Oskar R. Schlag.
Va ser pintat a Figueres, després de l'estiu, al taller de sastreria de la tia de Dalí, el qual era usat com a estudi per l'artista.
Aquest quadre va ser un dels escassos homenatges que Dalí va dedicar a la seva mare, que mai no va arribar a pintar en un quadre. En el Sagrat Cor, una altra obra seva de 1929, el pintor també hi fa referència. En el quadre s'hi pot veure escrita la frase: De vegades escupo per gust sobre el retrat de la meva mare; aquesta va escandalitzar tant el seu pare que el va fer fora de casa.
Dalí va realitzar un dibuix a ploma com a estudi preparatori per a l'obra que va ser comprat juntament amb el Joc lúgubre pel vescomte de Noailles en la primera exposició del pintor a la galeria Goemans.

## Descripció

En el quadre hi apareix un paisatge desèrtic i extens que s'assembla al gran pla de l'Empordà, el lloc de la casa on Dalí va passar la seva infantesa a Figueres. En el centre hi ha una enorme roca groga en forma d'ala amb dos forats grans i nombroses cavitats petites. En moltes de les obertures hi ha escrites les paraules ma mère ("la meva mare", en francès). Aquest quadre, amb els símbols, no només fa referència a la seva mare sinó també a Gala mitjançant el lleó amb les goles obertes que apareix a l'extrem dret superior del quadre. El lleó apareix també en altres pintures de Dalí com en El gran masturbador, sempre anunciant un missatge eròtic i al libido.
En un extrem de la roca hi apareix un cap de perfil amb una enorme parpella tancada que es mostra constantment en altres quadres surrealistes de Dalí com El gran masturbador i La persistència de la memòria. Altres de les obsessions de l'artista que apareixen en el quadre, i que es congreguen a l'esquerra són: el peix, la llagosta, la mà que sosté el ganivet i el cap de dona de llargs cabells.
# Kabel eins

Kabel Eins (o Kabel 1, en català Cable u) és un canal de televisió privat d'Alemanya, pertanyent a ProSiebenSat.1 Media. Basa la seva programació en sèries i cinema.
El canal neix el 29 de gener del 1992 com Der Kabelkanal (el canal de cable). Va començar emetent només a través del cable contractat per Deutsche Telekom. Per fer més atractiu el canal, Deutsche Telekom va formar una joint venture amb Leo Kirch, que li subministraria continguts per al canal. Des del 24 de desembre del 1994 el canal va passar a anomenar-se Kabel 1, i va anar canviant a poc a poc la seva programació per passar a ser un canal en obert lliure a través de les seves plataformes habituals.
Actualment el canal s'ha diversificat, i mentre que Sat.1 emet programes de producció pròpia i ProSieben les sèries americanes, Kabel Eins se centra en sèries americanes “clàssiques”, les que no van tenir l'èxit esperat en ProSieben com Medium o The Sopranos, i comèdies de situació com Friends. També ha adquirit els drets d'altres programes anteriorment pertanyents a RTL 2 i, a més, emet documentals i programes divulgatius.

## Enllaços externs

* Kabel eins - Lloc web oficial
# Kiril Narixkin

Kiril Narixkin (en rus Кирилл Полуэктович Нарышкин) va néixer a Tarussa (Rússia) l'any 1623 i va morir a Bjelozerkij el 30 d'abril de 1691. Era un noble rus, fill de Poluekt Narixkín (1600-1634), i va ser l'avi matern del Tsar Pere el Gran.
El nom de Kiril Narixkin va ser esmentat per primera vegada el 1646, quan ell i el príncep Nikita Ivànovitx Odóievski van ser enviats a custodiar les fronteres meridionals del Gran Ducat de Moscou davant de possibles atacs per part dels Tàtars de Crimea. El 1654, Kiril Narixkin va participar amb Aleksei Mikhàilovitx en la campanya militar contra Polònia i Lituània. El 1660, va ser enviat com a comandant a la regió de Terek per repel·lir els atacs dels rebels Nogais. El 1662, Kiril Narixkin va ser enviat a Kazan per servir com a segon Voivoda del príncep Shuleshov.
El casament del tsar amb la seva filla, Natàlia Naríxkina, el 1671, va afectar decisivament en la vida dels Narixkins. Cridat a Moscou, Kiril Narixkin va assistir al casament de la seva filla i va rebre nombrosos regals i honors. Aquest mateix any, se li va conferir el títol de dumni dvorianin. Així mateix se li van concedir grans propietats i un sou molt important.
De nou el 1671, Narixkin, sota el comandament de Iuri Alekséievitx Dolgorúkov, va participar en la pacificació de la regió de Nijni Nóvgorod revoltada pel cosac Stenka Razin. Ascendit a la categoria de boyard el 27 de novembre de 1672, Kiril Narixkin mai va tenir un paper significatiu a la cort reial ni en la vida política de la Rússia, i només ocasionalment va intervenir en la supervisió de Moscou, amb motiu d'alguna absència del tsar. També va ocupar el càrrec de magistrat en cap al gran palau de Prikaz (Приказ большого дворца).
Durant el regnat de Teodor III de Rússia, Kiril Narixkin sembla que hauria deixat de prendre part en la vida de la cort reial. Durant la insurrecció de Moscou, de 1682, Kiril Narixkin va patir diverses tragèdies personals. Els seus fills van ser assassinats durant la rebel·lió i després ell mateix es va veure obligat a prendre els vots monàstics sota el nom de Kiprian (Ciprià) i desterrar-se al monestir de Kiril-Belozerski.
Després de l'entronització del seu net Pere I, Kiril Narixkin hauria pogut tornar a la cort reial, però va optar per romandre reclòs al monestir, on va morir.

## Matrimoni i fills

Kiril Narixkin es va casar amb Anna Leontieva (1627-1706), filla de Leonti I Leontiev (1600-) i de Praskovia Rayevskaya (1600-1641). El matrimoni va tenir quatre fills:
* Natàlia (1651-1694), casada amb el tsar Aleix Romanov de Rússia (1629-1676).
* Ivan (1658-1682)
* Afanasy (1962-1682)
* Teodor (1666-1691)

## Bibliografia

* Сухарева О. В. Кто был кто в России от Петра I до Павла I. — Москва, 2005 (en rus)

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Kiril Rakarov

Kiril Rakarov (Pavlikeni, 24 de maig de 1932 - Sofia, 25 d'agost de 2006) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1950.
Fou 58 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà en la Copa del Món de Futbol de 1962.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de CSKA Sofia.

## Referències

* ↑ 1962 FIFA World Cup Chile Arxivat 22-7-2011 a Wayback Machine.
* ↑ «Преди 5 години си отиде Кирил Ракаров» (en bulgarian). blitz.bg, 26-08-2011.
# Koji Nakata

Koji Nakata (Prefectura de Shiga, Japó, 9 de juliol de 1979) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Koji Nakata va disputar 57 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Kurupí

* No s'ha de confondre amb Kurupira.
El kurupí és un ésser fantàstic de la mitologia guaraní. La seva figura i característiques varien d'acord la font la qual es consulta. S'hi pot descriure com una criatura petita, moltes vegades sense cap articulació al seu cos, amb els peus normalment girat 180°, la qual cosa el permet burlar als perseguidors car aquests, seguint les seves petjades, sempre penses que va cap a un lloc quan en realitat va en sentit contrari, i amb un penis la grandària del qual l'obliga a enrotllar-se'l a la cintura i, segons algunes fonts, amb què pot enllaçar a les seves víctimes. També hi ha versions les quals el descriuen com una criatura la qual camina de quatre grapes arrossegant pel sòl el seu enorme penis.
El kurupí és una criatura maligna. Només la seva visió és prou per embogir les dones. Segons la versió, el kurupí pot violar les dones o fins i tot menjar-se-les, car tendria predilecció per la carn de les dones i dels nens. De tota manera, car es tracta d'una criatura no gaire intel·ligent, és possible burlar-se'n si hom es grimpa a un arbre o si hom creua un riu, perquè el kurupí no pot fer ni una cosa ni l'altra.

## Fonts

* Colombres, Adolfo. Seres sobrenaturales de la cultura popular argentina (en castellà). Buenos Aires: Ediciones Del Sol, 1984, p. 50/51. ISBN 9509413003.
# Lomas de Campos

Lomas de Campos és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 73 | 59 | 52 | 56 |
# La Chaise

La Chaise és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 35 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Chaise era de 35 persones. Hi havia 12 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 16 habitatges, 12 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. Tots els 16 habitatges eren cases. Dels 12 habitatges principals, 10 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 6 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 5 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Chaise el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 20 eren actives i 5 eren inactives. De les 20 persones actives 18 estaven ocupades (11 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 5 persones inactives 4 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Chaise a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Chaise a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Neoperla securifera

Neoperla securifera és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.
En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.
Es troba a Borneo, incloent-hi Brunei.

## Referències

* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stark B.P. & A.L. Sheldon, 2009. Records of Neoperlini (Plecoptera: Perlidae) from Brunei Darussalam and Sarawak, with descriptions of new Phanoperla Banks and Neoperla Needham species. Illiesia, 5(2):11‐19. «PDF».
* ↑ The Bornean species of the stonefly genus Neoperla (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Locmiquélic

Locmiquelic (en bretó Lokmikaelig) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 4.125 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4.456 | 4.542 | 4.284 | 4.002 | 4.094 | 3.945 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | André Le Roux | |
# L'Homme qui regardait les fenêtres

L'Homme qui regardait les fenêtres (àrab: رجل ونوافد, Rajul wa-nawāfid, ‘Home i finestres’) és una pel·lícula franco-algeriana dramàtica dirigida per Merzak Allouache el 1986.

## Sinopsi

Monsieur Rachid, un vell bibliotecari, funcionari desil·lusionat, s'atura en els seus records, el seu recent trasllat, insuportable. Segons ell, el destí el persegueix i el seu cap jeràrquic és l'origen de les seves diverses desventures, raó per la qual el mata.

## Repartiment

* Fazia Chemloul
* Allel El Mouhib
* Hadj Smaine

## Referències

* ↑ L'Homme qui regardait les fenêtres a maghrebdesfilms.fr

## Enllaços externs

* L'Homme qui regardait les fenêtres a YouTube
# Loco

Loco és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loco tenia 150 habitants, 67 habitatges, i 44 famílies. La densitat de població era de 222,8 habitants per km².
Dels 67 habitatges en un 22,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 32% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.375 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 20.357 $. La renda per capita de la població era d'11.440 $. Entorn del 10% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loco». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
Viccionari
# Occità llemosí

El llemosí (en occità: lemosin) és un dialecte nord-occità que surt dels límits actuals de la regió Llemosí dins la meitat nord del departament de Dordonya (24) i la meitat est de la Charanta llemosina (16) a l'est d'Angulema. Des del punt de vista dialectal el llemosí és un dialecte septentrional de l'occità. El dialecte alvernès, també un dialecte septentrional, és més proper al llemosí que el llenguadocià (occità estàndard).
Del segle xvi al XIX, la denominació de llemosí es va utilitzar per a anomenar l'idioma Català, utilitzant-se el nom de català en sentit restringit, només per al dialecte del principat.

## Comparació

Aquesta secció presenta el mateix text en diverses variants de l'occità, el text és:

### Català (Central)

| « | Un home només tenia dos fills. El més jove digué a son pare: "És hora que sigui el meu propi amo i que tingui cèntims; me n'he d'anar a veure món. Partiu la vostra herència i doneu-me el que em toqui". "Ai, fill meu" digué el pare, "com vulguis, ets un dolent i Déu et castigarà’. I després va obrir un calaix, va partir la seva herència i en va fer dues parts. | » |

### Llemosí (lemosin) meridional

| « | Un òme aviá mas dos filhs. Lo mai jòune diguèt a son pair: "Es temps qu’ieu sáie mon pròpe mèstre e qu’age de l'argent; chau que puesche me n'anar e que vege del país. Partissètz vòstre ben e balhatz-me çò que devi aver." "Ò mon filh," diguèt lo pair, "coma voudràs; sès un meschaent e siràs punit." Puei drubiguèt una tireta, partiguèt son ben e ne’n faguèt doas parts. | » |

### Alvernès (auvernhat) meridional

| « | Un òme aviá mas dos garçons. Lo pus joine diguèt a son paire: "Lo moment es vengut que siáie mon mèstre e que age d'argent; chal que puesche me n'anar e que vege de país. Partatjatz voste ben e bailatz-me çò que duve avedre." "Ò mon garçon," diguèt lo paire, "coma voudràs; siás un maissant e saràs punit." E pueissas badèt un tirador, partagèt son ben e ne’n faguèt dos morsèls. | » |

### Llenguadocià (occità estàndard)

| « | Un òme aviá pas que dos dròlles. Lo pus jove diguèt a son paire: "Es ora per ieu de me governar sol e d'aver d'argent; me cal poder partir é véser de país. Despartissètz lo vòstre ben e donatz-me çò que devi aver." "Ò mon filh," diguèt lo paire, "coma voldràs tu; siás un marrit e seràs castigat." Apuèi dubriguèt una tireta, despartiguèt lo sieu ben e ne faguèt doas parts. | » |

## Vegeu també

* Creixent

## Enllaços externs

* http://ieo-lemosin.org/?lang=oc Arxivat 2013-02-02 a Wayback Machine.
* http://arrilemosin.free.fr/
* Guia de conversa de l'occità llemosí - «Lo Cafè en Occitan».