OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís Maicas Socias

Lluís Maicas Socias (Inca, 1954) és un pintor, escriptor en llengua catalana i polític mallorquí, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.

## Biografia

No ha fet estudis universitaris, ha treballat com a comercial a Distrisa/Grup Quely (1972-1976) i (1988-2012) i a la Banca Mas Sardà (1976-1979) i al Banco Urquijo (1979-1987). De 1996 a 2008 ha col·laborat al Diari de Balears i des de 2012 a Última Hora; ha fet quatre exposicions individuals, tres a Joan Oliver Maneu-Palma i una a Can Janer-Inca. També ha escrit un total de 65 llibres, molts d'ells editats per ell mateix. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 dins les llistes del PSIB-PSOE. De 2011 a 2015 ha estat vicepresident de la Comissió de cultura i de la comissió d'afers europeus del Parlament Balear.

## Obres
### Poesia

* Bèsties domèstiques, Inca, autoedició, 1991
* Auditoria, Inca, autoedició, 1992
* Suite mínima, Inca, autoedició, 1994
* Campana incerta, Inca, autoedició, 1995
* Tatuatge, Inca, Ed: autoedició, 1996
* El seny del lladre, Inca, autoedició 1997
* Viatge al cor, Palma, Les Edicions de Bitzoc, 1997
* El seny del foll, Palma, 1998
* Escapulons d'ungla, Inca, autoedició, 1998
* Natures mortes, Palma, 1999
* D'ofici botxí, Inca, autoedició, 2000
* Registre fòssil, Palma, 2001
* El cel de l'infern, Palma, Lleonard Muntaner Editor, 2013
* L'últim alè abans de l'últim alè, Muro de Mallorca, Editorial Ensiola, 2017

### Narracions

* L'armistici, Muro de Mallorca, Editorial Ensiola, 2013
* El contracte, 1995
* Teràpies de sedició, Muro de Mallorca, Editorial Ensiola, 2011

## Referències

* ↑ Currículum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al web del Parlament Balear
* ↑ Maicas Socias, Lluís al Qui és Qui de les lletres catalanes
* ↑ «Fitxa del Parlament Balear». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 agost 2015].

## Enllaços externs

* Web de Lluís Maicas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Llegat

«Llegat» té aquests significats:
* Llegat (successions), atribució d'una part concreta en una herència
* Llegat romà, magistratura romana
* Llegat exterior, ambaixadors enviats pels estats estrangers a Roma
* Llegat o ambaixador, cap d'una missió diplomàtica o ambaixada, funcionari diplomàtic de primera classe
Viccionari
# Luci Juli Cèsar

Luci Juli Cèsar és el nom dels següents personatges:
* Luci Juli Cèsar, ancestre de la família Cèsar
* Luci Juli Cèsar (pretor 183 aC), pretor 183 el aC, fill de l'anterior
* Luci Juli Cèsar (pretor 166 aC), pretor 166 el aC, fill de l'anterior
* Luci Juli Cèsar, casat amb Popíl·lia, pare del següent
* Luci Juli Cèsar (cònsol 90 aC), cònsol el 90 aC, casat amb Fúlvia
* Luci Juli Cèsar (cònsol 64 aC), cònsol el 64 aC, fill de l'anterior
* Luci Juli Cèsar Fill, mort el 46 aC, fill de l'anterior
# Loops!

Loops! fou un programa de Televisió de Catalunya que va néixer el 15 de febrer del 2005 i es va emetre fins al 2008, en què es donaven cita tots els estils que conformen la música pop actual, del hip-hop al hard rock o de l'electrònica al folk, amb una atenció especial a la producció catalana. S'emetia tots els dimecres a les 23.30 al 33. Se'n van emetre 187 edicions.

## El programa

A Loops! es mostra tot allò que sovint no s'ensenya de la música, es revelen curiositats sobre aquest món, s'hi poden veure com es relaciona la música amb altres formes d'art i entreteniment actuals, es repassen escenes musicals d'orígens diversos, es viu el dia a dia dels músics, viatgen amb els músics catalans, estan al cas de l'actualitat musical i també de les noves formes d'expressió musical.
Així doncs al Loops!, cada dimecres s'ofereixen tres reportatges sobre diversos aspectes de la música, des dels reportatges més vivencials, en què es poden fer el seguiment d'un músic, fins a reportatges monogràfics sobre un tema relacionat amb la música; reportatges divulgatius sobre estils, tècniques musicals; o reportatges sobre esdeveniments com concerts o festivals.
En el programa també hi ha lloc per a l'actualitat musical, amb un espai dedicat a les notícies i l'agenda setmanal.
El programa el presenta la periodista i actriu Sara Loscos (Barcelona, 1980), que és llicenciada en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona. La seva faceta periodística inclou la presentació del programa GosSOS de TV3 i la seva feina com a guionista del Silenci?, del 33. La seva experiència com a actriu televisiva inclou sèries com Tocao del ala, a TVE; Moncloa, dígame, a Tele 5; "Vitamina", El joc de viure, Laura, Majoria absoluta, a TV3, en què també destaca el seu paper de Núria, a Temps de silenci. En el cinema l'hem pogut veure a "La caverna", d'Eduard Cortés, o a "Dones", de Judith Colell.

## L'equip

* Direcció: Jofre Font, Josep Maria Salat
* Producció: Rita Managuerra, Jordi Campàs Reig
* Realització: Josep Maria Salat, Irene Domingo, Robert García
* Presentació & redacció: Sara Loscos
* Redacció: Roger Estrada, Álex Ferre
* Disseny de vestuari: Núria Segovia
* Grafisme: No-Domain
* Sintonia original: The Pinker Tones
* Locució: Carles Di Blasi
* Producció executiva: Oriol Sala-Patau
* Direcció executiva: Francesc Fàbregas

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del programa
* Myspace de Loops
* Reportatges de Loops Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.
# Lost Highway (àlbum de Willie Nelson)

Lost Highway és un recopilatori de l'artista de country Willie Nelson. Va ser llançat l'11 d'agost del 2009.

## Resultat als rànquings

| Rànquing (2009) | Punt més alt posició |
| U.S. Billboard Top Country Albums | 29 |
| U.S. Billboard Top 200 | 173 |

## Personal

* Willie Nelson - Guitarra, veu
# Kauffman

«Kauffman» té aquests significats:
* Biografies:
** Léon Kauffman (1869 - 1952), polític i jurista luxemburguès.
** Stuart Kauffman (1939), biòleg estatunidenc.
** Louis Kauffman (1945), matemàtic estatunidenc.
* Matemàtiques:
** Polimoni de Kaufmann, invariant en la teoria de nusos.
** Polimoni parèntesi de Kaufmann, invariant en la teoria de nusos.
* Política:
** Gabinet Kauffman, un dels governs luxemburguesos durant la Primera Guerra Mundial.
# Resolució 1080 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1080 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de novembre de 1996. Després de reafirmar la resolució 1078 (1996) sobre la situació a la regió dels Grans Llacs d'Àfrica, el Consell, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va establir una força humanitària multinacional a l'est del Zaire.
El Consell de Seguretat va reconèixer que era urgent abordar la situació al Zaire oriental. Calia urgentment una conferència sobre pau, seguretat i desenvolupament a la regió dels Grans Llacs sota els auspicis de les Nacions Unides i l'Organització de la Unitat Africana.
Actuant en virtut del Capítol VII, la resolució va tornar a demanar un alto el foc immediat i va condemnar totes les hostilitats a la regió. Mentrestant, es van fer ofertes dels Estats membres relatives a la creació d'una força humanitària temporal per ajudar els refugiats i desplaçats a l'est del Zaire i assistir a aquells que volien tornar a Ruanda, i que també tenien com a objectiu prevenir la difusió de la crisi en altres llocs. Es va instar als països a utilitzar totes les mesures possibles. Canadà s'havia ofert a liderar la força, que havia rebut 10.000 soldats de 20 països. L'operació acabaria el 31 de març de 1997, llevat que els objectius de la missió s'haguessin complert abans. Es va crear un fons fiduciari voluntari per rebre finançament per a l'operació.
El Consell pretenia llavors establir una operació de seguiment que succeís a la força multinacional i, a aquest respecte, va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que considerés el mandat, l'abast, la mida i la durada d'aquesta força en un informe que es presentarà a tot tardar l'1 de gener de 1997.

## Referències

* 1 2 «Security Council authorises establishment, for humanitarian purposes, of temporary multinational force in eastern Zaire». United Nations, 15-11-1996.
* ↑ Adelman, Howard; Rao, Govind C.. War and peace in Zaire-Congo: analyzing and evaluating intervention, 1996–1997. Africa World Press, 2004, p. 261. ISBN 978-1-59221-131-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Genocidi de Ruanda
* Guerra Civil de Burundi

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Fernando Múgica Goñi

Fernando Múgica Goñi (Pamplona, 7 de juny de 1946 - Madrid, 12 de maig de 2016) va ser un periodista d'investigació espanyol, redactor en cap del diari El Mundo i, també, director del Diario de Noticias de Navarra. Llicenciat en ciències de la informació per la Universitat de Navarra. Professor de periodisme gràfic del màster de la Universitat CEU San Pablo-El Mundo-Recoletos, va ser l'autor de la sèrie d'investigació de més de trenta capítols titulada «Los agujeros negros del 11-M». Múgica va recórrer el món com a reporter gràfic i literari per a diverses publicacions durant diverses dècades, i va ser testimoni de les principals guerres, revolucions i terratrèmols de l'últim quart del segle xx. Va ser enviat especial de La Gaceta del Norte, director del Diario de Noticias de Navarra i fundador d’El Mundo, en el qual ha treballat com a editor gràfic i redactor en cap de les seccions Crònica, Internacional i Opinió.

## Referències

* ↑ «Muere el legendario reportero Fernando Múgica». El Mundo, 12-05-2016 [Consulta: 28 maig 2016].
# Maternitat (Juli González)

L'obra Maternitat de l'artista Juli González va ser creada l'any 1906 i és la seva primera pintura a l'oli. La maternitat en ella representa el prototip de la pagesa catalana i encarna la visió única de l'artista de la imatge femenina. També és un dels molts intents que ha fet l'autor en la seva carrera. Actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya.
| Número d'inventari | 113507-000 (Número de catàleg) |
| Denominació | Maternidad(mother and child) |
| Autor | Julio González |
| Datació | 1906 |
| Tema | Gènere i societat |
| Tipologia | Pintura a l’oli sobre tela |
| Tècnica | Oli sobre cartó |
| Materials | Pintura a l'oli, llenç |
| Mesures | 67 x 52 cm |
| Ubicació | MNAC, sala 70 (secció d’art modern) |
| Propietari | MNAC |

## Descripció formal

Al primer pla d'aquesta obra apareix una pagesa vestida amb un vestit i un xal blanc, que sosté nens petits als braços. L'expressió és indiferent, amb un deix de malenconia. El fons és un edifici blanc contra el cel blau i els núvols blancs. Hi ha un bosc verd davant de l'edifici amb una tanca al voltant. Òbviament és en un poble.

## Inscripcions o marques

A l'angle inferior dret de l'obra apareix la signatura de l'autor “J. González.”
El revers està escrit a mà per Roberta González: "Maternité/ Vers /1906 - 12/ Julio González / Roberta González [rubricat]

## Història de l’obra

Aquesta obra va ser creada el 1906 quan l'autor tenia 30 anys. A partir de principis del segle XX es van començar a crear un gran nombre de pintures relacionades amb els temes de les “dones camperoles” i “l'amor maternal”. Les seves obres aborden temes realistes relacionats amb la consciència social.
L'obra va ser donada al MAM (avui MNAC) el 1972 per Roberta González

## Referències

* ↑ «Maternidad» (en castellà), 05-12-2013. [Consulta: 7 juny 2024].
González, J., Llorens, E., Farias, A., Fondevila, M., Llorens, E., & Llorens, E. (2019). Julio González : espaço e matéria = space and matter = espacio y materia : coleçao Museu Nacional d’Art de Catalunya = Museu Nacional d’Art de Catalunya collection = colección del Museu Nacional d’Art de Catalunya. Instituto Tomie Ohtake.
Doñate, M., & González, J. (2008). Juli González : retrospectiva. MNAC, Museu Nacional d’Art de Catalunya.
Llorens, T. (2007). Julio González : catálogo general razonado de las pinturas, esculturas y dibujos. IVAM
# Francesc Moret i Clota

Francesc Moret i Clota (Molló, 23 de gener de 1991) és un pilot de trial català que ha destacat en competicions europees durant la dècada del 2010. Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres campionats d'Espanya en categories menors i ha estat dues vegades subcampió d'Europa (2015 i 2018) i una vegada subcampió del món (Trial2, 2012).
Moret va començar a competir de ben petit i ja entre els anys 1998 i 2006 va guanyar diversos campionats de Catalunya de trial en categories d'iniciació, així com un campionat d'Espanya en categoria cadet. Gràcies a la seva progressió, Jordi Tarrés el fitxà el 2007 per al seu equip de promoció de joves promeses, el Spea Tarrés Trial Team, dins el qual hi havia també Pere Borrellas i Pol Tarrés. Amb aquest equip, Moret va participar amb una Gas Gas TXT 125 als campionats de Catalunya, d'Espanya i d'Europa de trial júnior. Més tard va formar part dels equips oficials de Montesa i Vertigo, amb els quals va participar en els campionats europeu i mundial de trial.
A començaments del 2021, Francesc Moret anuncià que abandonava el trial per tal de centrar-se en una altra modalitat, el Hard Enduro, on competirà amb Rieju.

## Palmarès en trial
### Resultats destacats

Font:
* 1 Campionat d'Espanya Cadets (2006)
* 1 Campionat d'Espanya Júnior (2007)
* 1 Campionat de Catalunya (2009)
* 1 Campionat d'Espanya TR2 (2009)
* 1 Victòria als Tres Dies de Trial de Santigosa (2013)
* 1 Victòria als Dos Dies de Trial Illa d'Eivissa (2018)

### Resultats per any

Font:
| Any | Motocicleta | C. d'Espanya | C. d'Europa | Trial2 |
| 2009 | Montesa | 1r TR2 | 5è | 7è |
| 2010 | Montesa | 7è | 10è | 4t |
| 2011 | Montesa | 7è | 4t | 3r |
| 2012 | Montesa | 7è | 14è | 2n |
| 2013 | Gas Gas | 8è | - | 3r |
| 2014 | Montesa | - | - | - |
| 2015 | Vertigo | 13è | 2n | - |
| 2016 | Vertigo | - | 5è | - |
| 2017 | Montesa | - | - | 3r |
| 2018 | Montesa | - | 2n | 6è |
| 2019 | Montesa | - | 3r | 5è |
| 2020 | Montesa | 9è | - | 11è |

## Referències

* ↑ «Francesc Moret: "M'han tret la victòria del Trial de Santigosa al despatx"». ElRipollès.info. Nació Digital, 22-04-2014. [Consulta: 5 abril 2015].
* 1 2 3 «The rider... Moret Francesc» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Spea Tarrés Trial Team, una aposta de futur» (PDF). trial-club.com, 23-02-2007. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ Sánchez, Guillem. «Francesc Moret debutarà al Campionat del Món de Hard Enduro amb Rieju». ripollesdigital.cat, 28-04-2021. [Consulta: 10 març 2022].
* ↑ «RFME Campeonatos de España de Trial / Trial Indoor» (PDF) (en castellà). rfme.net. RFME, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 30 octubre 2021].
# Kennebunk

Kennebunk és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 10.476 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kennebunk tenia 10.476 habitants, 4.229 habitatges, i 2.901 famílies. La densitat de població era de 115,3 habitants/km².
Dels 4.229 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.914 $ i la renda mediana per família de 59.712 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.417 $ mentre que les dones 25.788 $. La renda per capita de la població era de 26.181 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kennebunk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kennebunk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Relacions entre Croàcia i Montenegro

Les relacions entre Croàcia i Montenegro són relativament amistoses des de la fi de la guerra de la independència croata, si bé hi segueix havent una disputa fronterera entre els dos estats.
Croàcia disposa d'una ambaixada a Podgorica i d'un consulat general a Kotor mentre que Montenegro disposa d'una ambaixada a Zagreb.

## Història

L'any 2002, els dos països van signar un acord per establir el destí de la disputada província de Prevlaka a l'entrada de la badia de Kotor, en favor de Croàcia, facilitant la retirada de la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Prevlaka. El tractat aplica a Montenegro des de la seva independència. Els països van acordar resoldre totes les possibles disputes al Tribunal Internacional de Justícia.
Croàcia va reconèixer la independència de Montenegro el 12 de juny de 2006. Les relacions diplomàtiques formals es van establir el 7 de juliol de 2006.

## Vegeu també

* Frontera entre Croàcia i Montenegro

## Enllaços externs

* (anglès) L'ambaixada de Croàcia a Podgorica
* (anglès) L'ambaixada de Montenegro a Zagreb
# Lola Lorente

Lola Lorente és una dibuixant de còmics espanyola nascuda a Bigastro l'any 1980.

## Biografia

Lola Lorente va estudiar Belles arts a València, coneixent el món del còmic durant els seus últims anys de carrera. Amb uns companys es va autoeditar "Fanzine Malalt", que va aconseguir arribar als set lliuraments. També va publicar en revistes com "Dos Veces Breve", "Humo", "Nosotros Somos Los Muertos i "Tos".
Ja l'any 2007 va ser nominada com a autora revelació al Saló Internacional del Còmic de Barcelona.
Va estudiar després Il·lustració a l'Escola Massana de Barcelona. A principis del 2008, va participar en l'exposició titulada Sense nosaltres que va tenir lloc a l'Espai Sinsentido al costat d'altres destacades dibuixants com Rachel Deville, Catel Muller i Sonia Pulido.
Durant un any i mig va residir en el Maison d'Auteurs d'Angulema gràcies a la beca AlhóndigaKomik.
L'any 2012 va rebre finalment el premi a l'autor revelació del Saló del Còmic de Barcelona per la seva obra Sangre de mi sangre (Astiberri).

## Obra

* (2011) Sangre de mi sangre, Novel·la gràfica, editada per Astiberri

## Referències

* 1 2 3 Payá, Juanjo (07/05/2012). «He tirat moltes pàgines a les escombraries per arribar a la meva primera obra», "Levante-EMV".
* 1 2 Fernández, Rebeca (15/04/2008). Lola Lorente: "El món gràfic em té atrapada" Arxivat 2012-01-06 a Wayback Machine., "Público".
* 1 2 EFE (07/05/2012). José Ortiz i José Domingo, premiats en el Saló del Còmic de Barcelona, "ABC.
* ↑ Fernández, Rebeca (26/03/2008). Còmic en femení, Público.

## Enllaços externs

* Lola Lorente, blog de l'autora.
# Ezochiïta

L'ezochiïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de la carrollita.

## Característiques

L'ezochiïta és un sulfur de fórmula química Cu$^+$(Rh$^{3+}$Pt$^{4+}$)S₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, i publicada dos anys més tard. Cristal·litza en el sistema isomètric. És l'anàleg amb rodi de la malanita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i la Ciència de Tòquio (Japó), amb el número d'espècimen: nsm-m49764.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la costa de Tomamae, dins el districte de Tomamae, a la subprefectura de Rumoi (Hokkaidō, Japó). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ezochiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 71». European Journal of Mineralogy, 35, 1, 06-02-2023, pàg. 75–79. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-75-2023 [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ Nishio-Hamane, Daisuke; Saito, Katsuyuki «Ezochiite, Cu+(Rh3+Pt4+)S4, a new mineral in the thiospinel group from Hokkaido, Japan». Journal of Mineralogical and Petrological Sciences, 119, 1, 2024. DOI: https://doi.org/10.2465/jmps.240304 [Consulta: 6 juliol 2024].
# Talniki

Talniki (en rus: Тальники) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 304 habitants, pertany al districte de Salsk.

## Referències

* ↑ Генеральный план Сальского городского поселения, утвержденный Решением Собрания депутатов Сальского городского поселения от 07.06.2012 № 224/ Администрация Сальского городского поселения /adm-salsk.ru
* ↑ «Главная::Федеральная служба государственной статистики». www.gks.ru. Arxivat de l'original el 2010-12-03. [Consulta: 9 maig 2019].
# Talnakh

Talnakh (rus: Талнах) és una localitat del krai de Krasnoiarsk, a Rússia. Està situada a 25 km al nord de la ciutat de Norilsk als peus de l'altiplà de Putorana, a la península de Taimir. El 2005 va passar a formar part del terme de Norilsk. D'acord amb el cens del 2020 la ciutat tenia una població de 47 216 habitants.
El recurs principal de la ciutat és la mineria i la producció a la indústria metal·lúrgica de níquel i altres metalls com la talnakhita. Talnakh és la seu de les mines subterrànies més grans de Rússia.

## Demografia

Censos i estimacions de població:
Evolució demogràfica :
| Any | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2006 | 2010 | 2020 |
| Nombre d'habitants | 9286 | 33.410 | 62.849 | 58.654 | 56.000 | 47.307 | 47.216 |

## Història

Durant l'expedició de Norilsk el 1920, Nikolai Urvàntsev va viatjar a les muntanyes Jaraelakh, on hi va descobrir rics dipòsits de carbó, tot i que no hi va trobar minerals de sulfur rovellat com els de Norilsk. El desenvolupament dels dipòsits de Jaraelakh i la construcció d'un possiólok (població) de treball van començar després del descobriment del ric dipòsit de minerals polimetàl·lics de coure-níquel el 1960 per l'expedició de G.D. Màslov.
El 24 d'agost de 1960, es va instal·lar el primer pou amb què va començar Talnakh. El 1965, es va construir un pont sobre el riu Norílskaia. Amb l'explotació intensiva de la base minera, hi va haver necessitat de processament de minerals. Al desembre de 1972, el Departament de Construcció de Talnakhpromstroi va començar la construcció de la planta de concentració de Talnakh.
El 1964, Talnakh va rebre l'estatus de possiólok de treball i el 1982 l'estatus de ciutat. El 2004, Talnakh va ser privat de l'estatus de ciutat i es va incloure com a part de la ciutat de Norilsk i el 2005 es va transformar en un districte administratiu de la ciutat de Norilsk.
Actualment, les mines de Talnakh són la base principal de matèries primeres de la Divisió Polar de la Companyia de Mineria i Metal·lúrgia de l'empresa Norilsk Nickel.

## Referències

* ↑ Gromova et al., 2020.
* ↑ «Talnakh Cu-Ni Deposit» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «ПРЕДВАРИТЕЛЬНЫЕ ИТОГИ ВСЕРОССИЙСКОЙ ПЕРЕПИСИ НАСЕЛЕНИЯ 2010 ГОДА» (en rus). perepis-2010.ru, 2010. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «ПОСТАНОВЛЕНИЕ СОВЕТА АДМИНИСТРАЦИИ КРАСНОЯРСКОГО КРАЯ ОТ 29.11.2004 N 298-П ОБ ОБЪЕДИНЕНИИ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ» (en rus). zakon.7law.info, 2004. Arxivat de l'original el 2017-08-24. [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «Решение Городского совета МО город Норильск от 25.01.2005 N 53-708 “О внесении изменений и дополнений в Устав единого муниципального образования “город Норильск“ (Зарегистрировано в Совете администрации Красноярского края 09.03.2003 N 324-р) Читай далее.» (en rus). zakon-region.ru, 2005. Arxivat de l'original el 2017-08-24. [Consulta: 27 novembre 2023].

## Bibliografia

* Gromova, T.S.; Larionov, M.V.; Larionov, N.V.; Yaitsky, A.S. «ЦЕЛЕСООБРАЗНОСТЬ БИОЛОГИЧЕСКОГО БЛАГОУСТРОЙСТВА ГОРОДСКИХ И СЕЛЬСКИХ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ В ЧЕРНОЗЕМЬЕ И ПОВОЛЖЬЕ». Естественные и технические науки - Ciències Naturals i Tècniques, 6, 2020. DOI: 10.25633/etn.2020.06.07,. ISSN: 1684-2626.