OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gignéville

Gignéville és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Gignéville era de 62 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. 31 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 7 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Gignéville el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 35 eren actives i 5 eren inactives. De les 35 persones actives 33 estaven ocupades (19 homes i 14 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 5 persones inactives 2 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Gignéville hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Gignéville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Gignéville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Francesc Rialp i Casas

Francesc Rialp i Casas (Barcelona 1928 - 1979), fou un erudit cinematogràfic.
Fou el creador de l'Arxiu Cinematogràfic-Internacional, de gran valor pel seu contingut bibliogràfic, i també un dels seus directors, com ho foren també Manuel Ferrer Salvador i José María Ibáñez Llurba. Ha destacat per la col·laboració en nombroses revistes i publicacions relacionades amb el món del cinema, Entre aquestes es troben les seves contribucions a l'Enciclopèdia Il·lustrada del Cinema. També té contribucions sobre el famós director de cinema alemany William Dieterle.

## Referències

* 1 2 «Francesc Rialp i Casas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cowie, Peter. International Film Guide. Tantivy Press, 1974, p. 588.
* ↑ Porter Moix, Miguel; Rialp Casas, Francisco; Viñals Gisbert, Alberto i altres. Enciclopedia Ilustrada del Cine (Vol. III). Barcelona: Editorial Labor, 1969.
* ↑ Pinto, Alfonso; Rialp, Francisco «The Films of William Dieterle». Films in Review [USA], Vol. XIX, Núm. 8, 01-10-1968, pàg. 64.
* ↑ «William Dieterle». IMDb. [Consulta: 10 maig 2016].
* ↑ Lyon, Christopher. Macmillan Dictionary of Films and Filmmakers: Directors. Palgrave Macmillan UK, 30 desembre 2015, p. 139. ISBN 978-1-349-06423-6.
# NASDAQ OMX Riga

NASDAQ OMX Riga és una borsa de valors creada amb el nom de borsa de Riga (en anglès: Riga Stock Exchange, RSE) que opera a Riga, Letònia. És propietat de NASDAQ OMX, que opera també la borsa de Hèlsinki, d'Estocolm, la de Vilnius, a Estònia, als USA, a Dinamarca, a Islàndia i a Armènia.
RSE, conjuntament amb la borsa de Vilnius i la borsa de Tallinn és part del mercat bàltic conjunt que va ser establert per minimitzar les barreres d'inversió entre els mercats d'Estònia, Letònia i Lituània. Té un horari de sessions de pre-mercat de 08:45-10:00, un horari normal de sessions de negociació de 10:00 am a 04:00 pm i un horari de sessions de post-mercat de 04:00 pm a 04:30 pm.

## Referències

* ↑ Market Hours, OMX Baltic Exchange - Riga via Wikinvest
# Stiphodon rutilaureus

Stiphodon rutilaureus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea, Salomó i Vanuatu.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Avshalom Feinberg

Avshalom Feinberg (Guederà, 23 d'octubre de 1889 - península del Sinaí, 20 de gener de 1917) va ser un dels líders de Nili, una xarxa jueva d'espionatge a l'Imperi Otomà durant la Primera Guerra Mundial. A les seves cartes explica que va ser testimoni del genocidi armeni.

## Biografia

Nascut dins una família sionista de Palestina, va estudiar en una madrassa de Jaffa i amb 15 anys va aconseguir una beca de l'Aliança Israelita Universal amb la qual va estudiar a París Va tornar per treballar en investigacions agronòmiques com Aaron Aaronsohn a Atlit, amb ell i els seus germans (Sarah Aaronsohn, Rivka, Álex i Aarón) va fundar Nili. El 1915 Feinberg va viatjar a Egipte per contactar amb la Divisió d'Inteligència Naval. A la seva tornada a Palestina, els membres de Nili es van sincronitzar per mar amb els britànics des de la platja d'Atlit.
Amb la sortida d'Aaron Aaronsohn cap a Berlín, via Constantinopla, Feinberg i Aaronsohn es van perdre de vista i van perdre el contacte entre les forces britàniques i Nili depenía només de Feinberg. El gener de 1917, Avshalom Feinberg, acompanyat de Yossef Lishansky, ambdós disfressats de beduins, van travessar a peu el Sinaí per tornar a contactar amb els britànics, però van ser atacats a Rafah pels beduins. Avshalom Feinberg va ser assassinat i Lishansky, que va ser ferit, va aconseguir reprendre el contacte amb Aaron Aaronsohn al Caire.
El seu final va ser desconegut fins que el 1967, durant la Guerra dels Sis Dies, es van trobar les seves restes sota una palmera que hauria nascut d'un dàtil que portava a la butxaca. En aquest punt es va fundar un assentament, anomenat Dikla (Palmera).
El 1979, un nou assentament israelià va ser establert a la península del Sinaí, anomenat Avshalom (Sinaí) en honor seu. Va ser abandonat el 1982 després dels acords de Pau de Camp David.
El 1990 es va fundar un poble a Israel en honor seu, anomenat Avshalom (Israel).

## Referències

* ↑ http://www.zionism-israel.com/bio/biography_avshalom_feinberg.htm
* ↑ «Avshalom Feinberg». [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ Engle, Anita. «The Nili Spies», 05-11-2013. DOI: 10.4324/9781315036601.
* ↑ Katz, Shmuel, 1914-2008.. The Aaronsohn saga. Jerusalem: Gefen, 2007. ISBN 978-965-229-416-6.
* ↑ Birnbaum, Ervin, 1929-. In the shadow of the struggle. 1st ed. Jerusalem: Gefen Pub. House, 1990. ISBN 965-229-037-8.

## Enllaços externs

* Cartes d'Avshalom Feinberg (hebreu)
* Biografia d'Avshalom Feinberg (Zionism and Israel)
# Calverons

Calverons, popularment mas Cubarons, és una masia del municipi de Torelló (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català.

## Descripció

En la masia s'hi distingeixen clarament dos cossos. És de planta rectangular de coberta dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. En aquest sector, el mas es troba realçat, és a dir consta d'un pis més que la resta de l'edificació. Aquest pis és destinat a galeries obertes a migdia mitjançant badius. A sota dels quals sobresurt un cos de planta quadrada que ubica una altra galeria de construcció anterior. Font espona a aquest cos hi ha el portal d'entrada, el qual és adovellat i ostenta un escut a la dovella central. És construïda amb pedra i arrebossada al damunt, deixant els elements de ressalt de pedra vista. L'estat de conservació és bo.

## Història

És un mas antic que es troba registrat en el fogatge de la parròquia i terme de Sant Feliu de Torelló. Habitava el mas Feliu Calverons. El mas fou reformat i ampliat als segles xvi i xvii. El portal duu la data de 1584 esculpida damunt l'escut. A l'interior hi ha un altre portal que duu una inscripció en llatí, la traducció de la qual és la següent: "NO TENIM UNA CASA PERMANENT SI NO FUTURA". Porta la data de 1631. El mas ja no és habitada pels seus propietaris els quals l'adquiriren l'any 1903.

## Referències

* 1 2 «Calverons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Mas Calverons Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Dollar Point

Dollar Point és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.539 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dollar Point tenia 1.539 habitants, 681 habitatges, i 388 famílies. La densitat de població era de 366,8 habitants/km².
Dels 681 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 43% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 32,2% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 56.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.000 $ mentre que les dones 25.905 $. La renda per capita de la població era de 32.882 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dollar Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dollar Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Gigre

Un gigre, també conegut per l'anglicisme winch, és un tipus d'argue de mida petita. Consisteix en un corró sobre el que s'enrotlla un cable o una corda que permet fer més força per desplaçar o tensar objectes, per exemple les escotes de les veles d'un vaixell.

## Ús en nàutica

En nàutica s'utilitza per "caçar" les veles, amb l'ordre de caçar l'escota o la vela, consistent en tensar bé les escotes, perquè les veles quedin ben desplegades i orientades al vent.

## Ús en tot terrenys

En tot terrenys sol ser un tambor que conté enrotllat un cable d'acer, suportat per una base, que va fixat sobre una superfície fixa, o bé sobre el para-xocs. És usat per a arrossegar càrregues, o, en el cas de vehicles, com ajuda per travessar dificultats del terreny, o moure grans pesos.
S'utilitzen per enganxar-lo a algun arbre o un altre vehicle, en cas que no es pugui superar un obstacle o hagi quedat encallat. Poden funcionar a partir de motors elèctrics o sistemes hidràulics.
El cable pot ser d'acer o d'un material sintètic, com kevlar. El kevlar és més lleuger i aguanta millor les estirades, però és menys resistent als frecs durant l'arrossegament. De vegades s'usen cingles d'un material sintètic per arrossegar vehicles, perquè el cable d'acer es degrada molt amb les contínues estirades que pateix durant l'arrossegament. Les cingles se solen utilitzar per enrotllar a un obstacle que no es pot enganxar, com un arbre.

## Vegeu també

* Cabrestant
* Eslinga
* Argue
* Gigre d'ancora

## Nota

* ↑ «Gigre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Paul Snyder; Arthur Snyder. Nautical Knots Illustrated. McGraw-Hill Professional, 31 gener 2002, p. 73–. ISBN 978-0-07-138797-2 [Consulta: 15 gener 2012].

## Enllaços externs

* Teoria de polispasts per usar amb cabestrants, entre altres usos.
* Ús de politja de reenviament per a augmentar la força del gigre o arrossegar un altre vehicle en angle. Arxivat 2009-11-17 a Wayback Machine.
# Federal dels tepuis

El federal dels tepuis o merla del tepuis (Macroagelaius imthurni) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita la selva humida del sud de Veneçuela, Guyana i la zona propera del nord del Brasil.

## Referències

* ↑ «Federal dels tepuis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ «Federal dels tepuis». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 08/03/2013 (català)
# Natiu (desambiguació)

«Natiu» té aquests significats:
* Natiu o nadiu és un indígena
* Locutor o parlant d'una llengua com a llengua materna
# Calve

Calve és una petita illa deshabitada de les Hèbrides Interiors, situada al nord-oest d'Escòcia. Es troba davant de la costa oriental de l'illa de Mull. Les seves aigües són un lloc de pràctica habitual del submarinisme.

## Referències

* ↑ Submarinisme a Calve
Viccionari
# Ferroedenita

La ferroedenita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup del nom arrel edenita. Rep el nom per la seva relació amb l'edenita.

## Característiques

La ferroedenita és un silicat de fórmula química {Na}{Ca₂}{Fe$^{2+}$₅}(AlSi₇O$_{22}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferro-taramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrokatophorita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, katophorita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, ferropedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex sienític Baie-des-Mouton, a La Tabatière, dins el municipi regional de comtat de Le Golfe-du-Saint-Laurent, a Côte-Nord (Quebec, Canadà). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a Camporrells, un municipi situat a la comarca de la Llitera (província d'Osca).

## Referències

* ↑ «Ferro-edenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 desembre 2019].
# Neopomacentrus xanthurus

Neopomacentrus xanthurus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del Mar Roig fins al Golf d'Aden.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Tatiana Góixik

Tatiana Góixik (Konovalovo, 6 de juliol de 1952), de soltera Nasonova, és una atleta russa, especialista en els 400 metres, que va competir sota bandera soviètica a final de la dècada de 1970 i començaments de la de 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou on va guanyar la medalla d'or en la prova del 4x400 metres, tot formant equip amb Tatyana Prorochenko, Nina Zyuskova i Irina Nazarova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme en pista coberta de 1980. Una vegada retirada passà a exercir d'entrenadora.

## Millors marques

* 400 metres. 50,49" (1979)

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Tatyana Goyshchik». [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «ГОЙШИК Татьяна Геннадьевна | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 21 setembre 2021].
# Era Mòla de Betren

Era Mòla de Betren és un edifici de Betren al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La Mòla de Betren es troba emplaçada en el marge esquerre de la Garona, i com altres casos aprofita el desnivell del terreny tot coincidint l'accés per la banda de migdia amb la primera planta. En aquest casa, però, l'edifici fou ampliat amb un annex perpendicular a fi de produir energia elèctrica (20 Hp de potència) de manera que avui la planta presenta forma de T. El magatzem de la planta superior és aixoplugat per sengles cobertes a dues aigües amb teulades de pissarra ; un penau corona la façana principal. Conserva la maquinària, bé que molt deteriorada, i a l'exterior manté el canal "d'era peishèra" que movia el molí, força ample, i perpendicular a l'edifici (E-W); amb un notable marc de sortida.

## Història

La presència de tres caps de casa amb el cognom Fabri en la relació de 1313 indica que d'antuvi l'activitat industrial fou important a Betren. Més recentment,la Mòla de Betren era una de les més importants de la Val, propietat de Çò de Sancho. Una vegada que fou venut el cabal d'aigua a la productora de F.M (1947,1956), el molí de Betren restà abandonat molts anys fins que l'adquirí el Comú de Betren (1961) amb l'objectiu de posar-lo novament en funcionament.

## Referències

* 1 2 «Era Mòla de Betren». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Ecandrewsita

L'ecandrewsita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'ilmenita. Rep el seu nom en honor d'Ernest Clayton Andrews (1870-1948), antic geòleg del govern de Nova Gal·les del Sud, qui va mapejar la regió Broken Hill.

## Característiques

L'ecandrewsita és un òxid de fórmula química ZnTiO₃. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ecandrewsita pertany a «04.CB: Òxids amb proporció metall:oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: brizziïta, corindó, eskolaïta, geikielita, hematites, ilmenita, karelianita, melanostibita, pirofanita, akimotoïta, auroantimonita, romanita, tistarita, avicennita, bixbyita, armalcolita, pseudobrookita, mongshanita, zincohögbomita-2N2S, zincohögbomita-2N6S, magnesiohögbomita-6N6S, magnesiohögbomita-2N3S, magnesiohögbomita-2N2S, ferrohögbomita-6N12S, pseudorútil, kleberita, berdesinskiita, oxivanita, olkhonskita, schreyerita, kamiokita, nolanita, rinmanita, iseïta, majindeïta, claudetita, estibioclaudetita, arsenolita, senarmontita, valentinita, bismita, esferobismoïta, sil·lenita, kyzylkumita i tietaiyangita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1978 a la mina Melbourne Rockwell, Little Broken Hill, districte de Broken Hill District, comtat de Yancowinna, Nova Gal·les del Sud, Austràlia. A banda de a la seva localitat tipus, també ha estat trobada a Àustria, Espanya, Índia, Portugal, Rússia i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Ecandrewsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r abril 2017].

## Enllaços externs

* Imatge d'uns cristalls d'ecandrewsita