OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mini Anden

Susanna "Mini" Anden (Estocolm, Suècia; 7 de juny de 1978) és una model, actriu i productora sueca, que ha tingut diversos rols recurrents en The Mechanic i Chuck.

## Trajectòria

Va començar com a model als 10 anys, unint-se a Elite Model Management als 15 anys. Ha aparegut en la portada de diverses importants revistes com Vogue, Marie Claire, Cosmopolitan i ELLE. Ha participat en campanyes de moda per a Calvin Klein, Donna Karan, BCBG, Louis Vuitton, Hugo Boss i Gucci.
Ha aparegut també al catàleg de Victoria's Secret diverses vegades. Actualment pot ser vista en el nou perfum de Giorgio Armani per a dones.
Quan va sortir el videojoc de Lara Croft, Tomb Raider: Legend, estava buscant una versió en viu d'ella, va fer el casting per al paper, però aquest va ser donat a Karima Adebibe.
Va ser jutge en el concurs de Miss Univers l'any 2001. Ha aparegut en diverses pel·lícules i fins i tot va produir Buffoon.
Es va casar amb el model Taber Schroeder l'any 2001, i tots dos viuen a Los Angeles.

## Agències

* Elite Model Management - New York
* T Model Management
* Mikas - Stockholm
* Action Management
* IMG Models - New York
* Iconic Management

## Filmografia

* Trend Watch (2003) - Amfitriona
* Victoria Secret Fashion Show (2003) - Model
* Bufoon (2003) - Productora executiva
* Point&Shoot (2004) - Mini
* Ocean's Twelve (2004) - Supermodelo
* Au suivant! (2005) - Esposa de Riley
* Prime (2005) - Susie
* N.C.I.S. (2005) - Hannah Bressling
* Monk (2006) - Natasia Zorelle
* Ugly Betty (2006) - Aerin
* Fashion House (2006) - Tania Ford
* Dirt (2007) - Co-estel de Holt
* Entourage (2007) - Samantha
* Shark (2007) - Katie Paget
* Chuck (2007, 2010, 2011) - Carina
* Rules Of Engagement (2008) - Melissa
* My Best Friend's Girl (2008) - Lizzy
* My Boys (2008) - Elsa
* Tropic Thunder (2008) - Krista
* G-Force (2009) - Christa
* CSI: Miami (2009) - Anna Kitson
* Knight Rider (2009) - Amfitriona de Club
* The Proposal (2009) - Simone
* Nip/Tuck (2010) - Willow Banks
* The Mechanic (2011) - Sarah
* Bones (2011) - Brittany Stephenson
* Solsidan (2012) - Kia

## Referències

* ↑ https://models.com/models/mini-anden
* ↑ «Episode 104, Page 2». Chuck TV Show, Series. NBC.com. [Consulta: 16 octubre 2007].
# Mini (desambiguació)

«Mini» té aquests significats:
* Mini: Un mineral de plom.
* Mini (BMW): Model de cotxe de BMW.
* Mini (automòbil): Model de cotxe de la British Motor Company
* Mini Montesa: Ciclomotor fabricat per Montesa entre 1968 i 1978
* Montesa Mini-Mini: Minimoto fabricada per Montesa entre 1970 i 1972
* Mini és com s'anomena col·loquialment la Minifaldilla
Viccionari
# Pere Sirvent Oliver

Pere Sirvent i Oliver (Reus, 1826 - Barcelona, 4 de març de 1887) va ser un empresari, comerciant i escriptor català.

## Biografia

Fou fill de Josep Sirvent i de Paula Oliver. El seu pare era un teixidor benestant, cosa que li va donar facilitats per estudiar. Pere Sirvent va convertir-se en un destacat comerciant de drogueria que rebia directament carregaments marítims dels productes de les províncies d'ultramar. Va ser delegat per les zones de Reus i Falset de la companyia d'assegurances "La Catalana". Interessat per la cultura, va ser un dels joves promotors de la societat Centre de Lectura de Reus, a la qual ajudà econòmicament uns anys. Va ser també secretari de la comissió reusenca del ferrocarril que inicialment havia d'unir Reus amb Madrid, coneguda com a Línia Reus-Casp. Va ser promotor i vocal-secretari de la junta de bombers quan es creà a Reus el cos municipal. Va ocupar càrrecs diversos a la societat El Círcol, que agrupava la burgesia enriquida reusenca. El Diario de Reus diu que va escriure i publicar el 1870 una obra teatral: La perla del Natzaret, que per altra banda no ha arribat fins avui.
Es va casar amb Isabel Casellas i Ferrer (Reus 1835 - Barcelona, 1892). Pere Sirvent va morir al domicili del carrer Corts de Barcelona el març de 1887.

## Referències

* ↑ Segons la inscripció de defunció de 1887, Pere Sirvent tenia 56 anys en morir, la qual cosa faria que hagués nascut entre 1830 i 1831.
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 615.
* ↑ «Novedades». Diario de Reus, 4-XII-1870, pàg. 3.
* ↑ «Entierros y funerales». La Vanguardia, 04-05-1892, pàg. 2.
* ↑ Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1887, número de registre 2295.
# Pitouí ventreclar

El pitouí ventreclar (Pseudorectes incertus) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos del sud de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Pitouí ventreclar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2022(català)
# Pitouí de Waigeo

El pitouí de Waigeo (Pitohui cerviniventris) és un ocell de la família dels oriòlids (Oriolidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls i boscos a Batanta, Waigeo i Salawati, a les Raja Ampat.

## Referències

* ↑ «Pitouí de Waigeo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Mimi El-Sherbini

Mimi El-Sherbini (Mansura, 26 de juliol de 1937) fou un futbolista egipci de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció d'Egipte amb la qual participà en els Jocs Olímpics de 1960 i 1964.
Pel que fa a clubs, destacà a Al-Ahly SC El Caire.
Un cop retirat fou entrenador, destacant com a seleccionador dels Emirats Àrabs Units el 1975. També entrenà Ghazl Domiat el 1981–82.

## Referències

* ↑ Dreamstvchannel. «الرياضة اليوم لقاء مع ميمي الشربيني», 30-05-2013.
* ↑ «African Nations Cup 1959 - Details and Scorers». RSSSF. [Consulta: 26 octubre 2011].
* ↑ «Mimi El-Sherbini a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-11-13. [Consulta: 8 agost 2019].
* ↑ Mimi El-Sherbini a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «UAE National Team Coaches». RSSSF. [Consulta: 26 octubre 2011].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 8 desembre 2015. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Plotosus papuensis

Plotosus papuensis és una espècie de peix de la família dels plotòsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 55 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Weber, M. 1910. Neue Fische aus Niederländisch Süd-Neu-Guinea. Notes from the Leyden Museum v. 32: 225-240, Pl. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Playa Hermosa

Playa Hermosa és un balneari del sud-est de l'Uruguai, ubicat al departament de Maldonado. Es troba sobre la costa del Riu de la Plata, sobre la ruta 10, 4,5 quilòmetres al nord-oest de Piriápolis. Limita amb el balneari de Playa Verde al nord-oest i amb Playa Grande al sud-est.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Playa Hermosa tenia una població aproximada de 382 habitants i un total de 1.101 habitatges.
| Any | Població |
| 1963 | 77 |
| 1975 | 121 |
| 1985 | 155 |
| 1996 | 302 |
| 2004 | 382 |
| 2011 | 611 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament de Maldonado» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-03-09. [Consulta: 18 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / P» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 18 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Playa Verde i Playa Hermosa (castellà)
# Missió jesuítica de Jesús de Tavarangué

La missió jesuítica guaraní de Jesús de Tavarangué és una de les reduccions que encara es conserven, d'entre nombrosos pobles fundats per missioners jesuïtes en el marc de llur obra colonitzadora a Amèrica del Sud al segle xvii. Està situada al departament d'Itapúa, Paraguai.
Va ser fundada el 1685 a la vora del riu Monday pel jesuïta Gerónimo Dofí, encara que l'assentament va haver de traslladar-se diverses vegades per l'hostilitat dels brasilers que els atacaven i portaven com a esclaus, fins a arribar al que avui queda a 38 km de la ciutat d'Encarnación. Va arribar a tenir prop de tres mil habitants per 1750. A aquesta missió es va començar a construir una de les esglésies més grans de l'època, que va haver de deixar sense concloure per l'expulsió dels jesuïtes en 1768 per part de Carles III d'Espanya.
Les ruïnes d'aquestes missions religioses reflecteixen una forma de vida i d'ensenyament marcades per un estil singular. Es va redescobrir gairebé dos segles després, i va ser declarat-se Patrimoni de la Humanitat per part de la UNESCO el 1993. Segons l'informe de la Unesco: «Les ruïnes arqueològiques d'aquests complexos urbans representen una fusió de cultures en la qual el procés de cristianització va permetre a la població indígena conservar elements de la cultura tradicional.»

## Referències

* 1 2 «Jesuit Missions of La Santísima Trinidad de Paraná and Jesús de Tavarangue» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 20 febrer 2020].
# Pinsà rosat del pare David

El pinsà rosat del pare David (Carpodacus davidianus) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que es considerava part de Carpodacus pulcherrimus. Habita zones obertes i boscos de pins de Mongòlia, nord i sud-oest de la Xina i sud del Tibet i zona limítrofa de l'Índia.

## Taxonomia

S'han descrit tres subespècies que eren incloses a Carpodacus pulcherrimus fins fa poc, que són traslladades fins davidianus, arran els treballs de Rasmussen et Anderton 2005:
* C. d. argyrophrys Berlioz, 1929. Sud de Mongòlia i nord i oest de la Xina.
* C. d. davidianus Milne-Edwards, 1865. Est de la Xina.
* C. d. waltoni (Sharpe, 1905). Sud-est del Tibet i nord-est de l'Índia

## Referències

* ↑ Pamela C. Rasmussen i John C. Anderton. 2005. Birds of South Asia. The Ripley Guide. Volum 2. Lynx Edicions, Barcelona.; ISBN 84-87334-67-9
# Moody (Alabama)

Moody és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 8.053 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moody tenia 8.053 habitants, 3.126 habitatges, i 2.341 famílies. La densitat de població era de 130,1 habitants/km².
Dels 3.126 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,8% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 25,1% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 95,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.500 $ i la renda mediana per família de 43.767 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.150 $ mentre que les dones 26.089 $. La renda per capita de la població era de 18.208 $. Aproximadament el 12% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Moody

«Moody» té aquests significats:
* Toponímia:
** Moody (Alabama)
** Moody (Texas)
* Biografies:
** Glyn Moody, escriptor de tecnologia
** Heather Moody (Rexburg, 1973), jugadora de waterpolo estatunidenca
** James Paul Moody (Scarborough, Anglaterra, 1887 - Oceà Atlàntic, 1912), mariner britànic
** Raymond Moody (1944, Porterdale, Geòrgia), metge psiquiatre i llicenciat en filosofia
* Organitzacions: Moody's Corporation, o Moody's, agència d'avaluació de crèdit fundada per John Moody
* Tecnologia: Diagrama de Moody, representació gràfica del factor de fricció en funció del nombre de Reynolds i la rugositat relativa d'una canonada
Viccionari
# Miquel Planàs Mora

Miquel Planàs Mora (Reus, 26 de setembre de 1861 - Barcelona, novembre de 1915) va ser un músic i compositor català.

## Biografia

Germà de l'escriptor Faustí Planàs i pare del músic Antoni Planàs, mostrà afició per la música des de nen, i amb cinc anys va començar a estudiar música amb Gabriel Palmé. Després va tenir de mestres a Antoni Fortuny, oncle del pintor Marià Fortuny, i a Francesc Vidal de composició, contrapunt i harmonia.
Amb 13 anys va estrenar la simfonia a tota orquestra La primera Il·lusió al Teatre Principal, amb èxit. Va fundar i dirigir l'escolania del Santuari de Misericòrdia de Reus, va ser organista a la parròquia de sant Francesc i professor de música a l'Institut d'aquella ciutat. Va escriure diverses peces de música religiosa, de les que en destaca una missa per orquestra, orgue i arpa.
El 1885 va ser nomenat mestre de capella de la parròquia de la Sang de Reus. El 1890 creà la Banda Municipal de Reus. Entre 1876 i 1905 va compondre ballables, simfonies, sarsueles i himnes, a més de música religiosa. Va compondre també la música pel sainet Lo jueu de l'Arraval de Reus, del seu amic Domènec Font. Cap a la dècada dels vuitanta del segle xix, Miquel Planàs va "escriure en solfa" el Ballet i la Marxa dels gegants de Reus, que se segueixen interpretant actualment.
Va col·laborar a la revista Reus Artístich i a Lo Somatent amb temes musicals. Cambrils el va nomenar fill adoptiu i li ha dedicat un carrer.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 523.
* ↑ Solana, Ricard. Llibre dels Gegants i altres entremesos de Reus. Reus: Carrutxa, 1987, p. 74.
# Miquel Perelló Villalonga «Canta»

Miquel Perelló Villalonga «Canta» (Búger, 1915-1990). Glosador.

## Biografia

Va néixer a Búger el 7 de desembre de 1915. Era fill de Miquel Perelló Torrens "de Can Canta", i de Maria Villalonga Payeras "de sa Sorteta". En Miquel fou el major de cinc germans d'una família pobra, de pagesos, com gairebé totes les d'aquell temps. A 32 anys, va contreure matrimoni amb Úrsula Amengual "Popuda", i tengueren quatre fills: Miquel, Biel, Pere i Pep. Al llarg de la seva vida, va dur a terme un seguit de feines no sols de tipus agrari, sinó també com a mercader de bísties o treballador de la central elèctrica de Son Vivot o de la cimentera de Lloseta, que sabé combinar amb cura amb una apassionant dedicació a la poesia popular, a les gloses.

## El glosador

De petit ja va començar a fer gloses per influència del seu pare. Anava a vetlades de glosadors i els que més li agradaven eren en Llorenç Capellà "Batle" d'Algaida i en Sebastià Vidal "Sostre" de Cas Concos. del qual va ser molt amic. Va compondre una sèrie de plaguetes de gloses, algunes d'elles publicades el 1993 per Josep Martorell: "Sempre he duit bona sort. Monòleg còmic i en vers originat fet pen Miquel "Canta" de Búger" (1933), "Lo que són ses joves del dia" (1934), "Poesia de Mallorca" (1934), "Lo que em passà per Ciutat" (1938), "Es gats i ses gates" (1955) i el sainet "S'Ajuntament des gats". Tanmateix, la seva tasca de glosador és recordada també per centenars de gloses que va improvisar per un o altre motiu.
Un any va ploure poc i quan els sembrats començaren a patir set el capellà de Búger va resoldre fer rogatives. Tot el poble en va fer, però no va ploure i els sembrats es varen morir de set. Quan va venir el temps de segar va tirar de mal temps i cada dia plovia. En Canta es va trobar amb el capellà i aquest li demanà si tornaria ploure, cosa a la qual en Canta contestà així:
| « | Es temps va desbaratat plou i fa pardaleries això són ses rogatives que vàrem fer es temps passat, que un poc tard han arribat i ara que és mort es sembrat mos dona aigo tots es dies. | » |
| — Miquel "Canta" |||

## Referències

* ↑ PERELLÓ VILLALONGA, Miquel. Memòries de Miquel Canta. Palma: Documenta Balear, 2012. ISBN 978-84-15081-85-2.
* ↑ MARTORELL, Josep. Els glosadors de Búger. Sa Pobla: Imprès per Gràfiques Gelabert, 1994.
# Polkville (Mississipi)

Polkville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 132 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Polkville tenia 132 habitants, 51 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 22 habitants per km².
Dels 51 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,6% hi vivien parelles casades, en un 3,9% dones solteres, i en un 23,5% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.375 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.625 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 18.056 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Polkville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Polkville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rott

«Rott» té aquests significats:
* Rott (Baix Rin): municipi francès del departament del Baix Rin
* Rott (Landsberg am Lech): municipi alemany de l'estat de Baviera
* Rott am Inn: municipi alemany de l'estat de Baviera
* Rott (Renània-Palatinat): municipi alemany de l'estat de Renània-Palatinat
Altres:
# Resolució 653 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 653 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 20 d'abril de 1990, després de recordar les resolucions 644 (1989) i 650 (1990), el Consell va aprovar un informe del Secretari General i va autoritzar noves incorporacions al mandat del Grup d'Observadors de les Nacions Unides a Centreamèrica.
L'addició al mandat, després de les discussions entre el Govern de Nicaragua i la Contra, incloïa la proposta de crear cinc "zones de seguretat" dins de Nicaragua, dins del qual els contras es desmobilitzarien.
També va demanar al Secretari General que informés al Consell abans que finalitzi el mandat actual el 7 de maig de 1990.

## Referències

* ↑ Frowein, Jochen, Abr; Wolfrum, Rüdiger. Yearbook of United Nations Law 1998. Martinus Nijhoff Publishers, 1998, p. 245. ISBN 978-90-411-9665-1.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 601 a la 700 (1987 - 1991)
* Història de Nicaragua

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Gai (retòric)

Gai (en llatí Gaius, en grec antic Γάϊος) fou un retòric grec de data incerta.
Estobeu ha conservat alguns dels títols de les seves obres i dona extractes de sis de les seves declamacions (Estobeu. Florilegium vol. i. pp. 89, 266, vol. iii. pp. 3, 29, 56, &c., 104, 135, 305, &c).

## Referències

* ↑ 3.Caius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 559
# Hippotion osiris

Hippotion osiris és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels esfíngids (Sphingidae) pròpia de l'Àfrica subsahariana.

## Descripció
### Imago

Envergadura alar entre 85 i 98 mm. Molt similar a Hippotion celerio, tot i que H. osiris és més gran, presenta quatre franges negres a l'abdomen i no té cel·les a les ales posteriors. Cos en forma de fletxa i ales anteriors amb franges color crema, marrons i verdes oliva que van de la base fins a la punta de les ales; ales posteriors rosades. Tòrax i abdomen marró/verd oliva amb línies verticals blanques o grogues.

### Eruga

Pot arribar a mesurar 90 mm. S'hi troben dues formes amb coloracions verda o marró i dos grans ocels al primer segment abdominal seguits de dos blancs que inicien dues franges blanques que acaben a la cua, llarga i blanca. Presenta una prima línia dorsal fosca; cap verd o marró.

## Hàbitat

Camps de vinya, jardins, parcs públics, zones obertes... L'eruga s'alimenta principalment de Vitis i Parthenocissus, més rarament de Rumex, Polygonum, Impatiens, Cissus, Ipomoea, Spathodea, Fuchsia i rubiàcies.

## Període de vol

De primavera a tardor. A la seva distribució original s'han capturat exemplars entre setembre i novembre, ara bé, els exemplars d'Israel apareixien al juny.

## Distribució

A la península Ibèrica rarament es pot troba algun exemplar extraviat provinent d'Àfrica, sobretot a Andalusia (zones com Gibraltar o Cadis). És sedentària a Àfrica central i afrotropical, tot i que és més rara a la costa est. Mostra comportament migratori, protagonitzant migracions cap al nord del continent, oferint possibilitats a l'arribada d'algun exemplar a Europa i a Àsia (on s'ha observant durant els últims anys a Israel).

## Bibliografia

* P.C. Rougeot & P. Viette. Guía de Campo de las Mariposas Nocturnas de Europa y Norte de África. ISBN 84-282-0567-1.

## Espècies relacionades

* Hippotion celerio - borinot de la vinya.

## Enllaços externs

* Sphingidae of the Western Palaearctic (anglès)