OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helmut Wechselberger

Helmut Wechselberger (Innsbruck, 12 de febrer de 1953) va ser un ciclista austríac, que fou professional entre 1987 i 1989.
Helmut Wechselberger va passar al professionalisme molt tard, amb 34 anys, l'octubre de 1987 a l'equip Paini-Bottecchia-Sidi. Com a amateur havia aconseguit nombrosos èxits esportius, com ara la Volta a Renània-Palatinat, la Volta a la Baixa Saxònia, la Volta a Àustria en dues ocasions i fins i tot el Campió d'Àustria en ruta de 1984. En el poc temps que fou professional tingué temps per guanyar la Volta a Suïssa de 1988.

## Palmarès

* 1981
** 1r a l'Internationales Ernst-Sachs-Gedächtnis-Rennen
* 1982
** 1r a la Volta a Renània-Palatinat
** 1r a la Volta a Àustria
** 1r a la Viena-Rabenstein-Gresten-Viena
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Guillem Tell
* 1983
** 1r al Giro de les Regions i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1984
** Campió d'Àustria en ruta
* 1985
** 1r a la Volta a Àustria
* 1987
** 1r a la Volta a la Baixa Saxònia i vencedor d'una etapa
** 1r a la Florència-Pistoia
** 1r al Trofeu Alcide Degasperi
* 1988
** 1r a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1989. 42è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1988. 23è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1989. 37è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Helmut Wechselberger a sitiodeciclismo.net
# Hipercarnivorisme

L'hipercarnivorisme és el règim alimentari d'un animal que té una dieta composta de més d'un 70% de carn, que complementa amb aliments de procedència no animal, com ara fongs, fruita i altres materials vegetals. En són exemples els dofins, les àguiles, les serps, els marlins, la majoria dels taurons i invertebrats com ara els polps i les estrelles de mar.
A més a més, aquest terme també s'utilitza en paleobiologia per descriure els tàxons animals amb un augment del component de lliscament de la seva dentadura relacionada amb la funció de molta.
Els hipercarnívors no són necessàriament depredadors alfa. Per exemple, els salmons són exclusivament carnívors, però són preses al llarg de tota la seva vida.

## Referències

* ↑ Van Valkenburgh, Blaire «Trophic diversity in past and present guilds of large predatory mammals» (en anglès). Paleobiology, 14, 2, Spring 1988, pàg. 155-173. DOI: 10.1017/S0094837300011891.
* 1 2 ; Steppan, Scott J. «Evolution of hypercarnivory: the effect of specialization on morphological and taxonomic diversity» (en anglès). Paleobiology, 30, 1, 2004, pàg. 108-128. DOI: 10.1666/0094-8373(2004)030<0108:EOHTEO>2.0.CO;2.
# Hontoria del Pinar

Hontoria del Pinar és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la Comarca de la Sierra de la Demanda.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 985 | 943 | 818 | 787 |

## Vegeu també

* Parc Natural del Cañón del Río Lobos
# Hontoba

Hontoba és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 142 | 185 | 185 | 220 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Herodes Agripa

Herodes Agripa és el nom dels següents personatges:
# Hero i Leandre

Hero i Leandre és un mite grec que relata la història d'Hero (grec antic: Ἡρώ, una adoradora d'Afrodita que habitava una torre a Sestos a Hel·lospont en el lloc europeu dels actuals Dardanels i de Leandre (grec antic: Λέανδρος, Léandros), un home jove d'Abidos a la banda oposada de l'estret. Leandre s'enamorà d'Hero. Els pares d'ambdòs joves es van oposar al seu matrimoni i un dia, farts dels seus encontres malgrat la seva oposició, els prohibiren terminantment qualsevol contacte i els joves idearen un pla per a veure's en secret.
Cada nit, Hero encenia un llum des de la torre, i aquest llum servia de guia perquè Leandre en la riba oposada,travessés i arribés fins a ella. Una nit, tanmateix, hi va haver una gran ventada que va apagar el llum encès per part d'Hero, per la qual cosa l'amant va perdre el camí i va morir ofegat. Hero es va suïcidar llançant-se des de la torre. Tots dos van acabar morts i els seus pares es van penedir d'haver-se oposat al desig dels fills d'estar junts.

## Referències culturals

El mite d'Hero i Leandre s'ha utilitzat a bastament en la literatura i les arts, per exemple a:
* Moneda romana antiga d'Abidos (Troas): Septimius Severus (moneda 1, moneda 2) Caracalla (moneda)
* Joan Roís de Corella tracta este tema en la Història de Leànder i Hero.
* El Doble Heroides (atribuït a Ovidi) tracta aquest tema.
* Francisco de Quevedo menciona Leandre a "En crespa tempestad del oro undoso"
* En l'Imperi Romà d'Orient el poeta Musaeus
* Shakespeare l'al·ludeix a As You Like It:
* Ben Jonson a Bartholomew Fair
* Garcilaso de la Vega i d'altres escriptors.
Pel que fa a la música hi ha tres òperes sobre el tema:
* Giovanni Bottesini, Ero e Leandro (1879)
* Luigi Mancinelli, Ero e Leandro (1897)
* Arrigo Boito, una òpera perduda. Ell va fer el llibret de les òperes de Bottesini i Mancinelli.
Händel té una cantata, Ero e Leandro, i Alfredo Catalani, una poema simfònic, Ero e Leandro, poema sinfonico (1895).

## Enllaços externs

* Hero and Leander, full text
* Annotated text of Marlowe's poem with illustrations Arxivat 2021-05-01 a Wayback Machine.
* «Hero. A priestess of Aphrodite at Sestos.». A: New International Encyclopedia, 1905.
# Huron

* No s'ha de confondre amb fura.
«Huron» té aquests significats:
* Llac Huron (en anglès Lake Huron), Gran Llac d'Amèrica del Nord, limita a l'est amb Ontario (Canadà) i a l'oest amb Michigan (Estats Units).
* Huron (Califòrnia)
* Huron (Dakota del Sud)
* Huron (Kansas)
* Huron (Ohio)
* Huron, membre de la tribu dels hurons, confederació índia que parlaven un dialecte iroquès
# Huron (Ohio)

Huron és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 7.958 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Huron tenia 7.958 habitants, 3.315 habitatges, i 2.260 famílies. La densitat de població era de 628,3 habitants/km².
Dels 3.315 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.289 $ i la renda mediana per família de 68.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.105 $ mentre que les dones 27.637 $. La renda per capita de la població era de 24.942 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Huron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Huron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Hurones

Hurones és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 63 | 60 | 70 | 70 |
# Horná Lehota (Brezno)

* No s'ha de confondre amb Horná Lehota (Dolný Kubín).
Horná Lehota és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1406.
# Histaspes

Histaspes (antic persa 𐎻𐏁𐎫𐎠𐎿𐎱, Vištāspa, ‘(El) que coneix els cavalls’; grec antic: Ὑστάσπης, Hustáspēs, llatí: Hystaspes) fou fill del rei Arsames dels perses i pare del futur rei Darios I el Gran i d'Artanes. Formava part de la casa reial persa dels Aquemènides, però ell mateix mai va portar el títol reial.
Va ser nomenat sàtrapa de Pàrtia potser el 530 aC sota Cambises II i probablement també sota Cir. Va acompanyar Cir en la seva expedició contra els massàgetes, però va ser enviat de nou a Persis perquè vigilés al seu fill gran Darios, de qui Cir, a causa d'un somni, sospitava que el podia trair.
A més de Darios (que després seria Darios I el Gran, Histaspes va tenir dos fills més, Artaban i Artafernes, segons Heròdot. Ammià Marcel·lí diu que era un dirigent dels mags de Pèrsia i explica una història sobre el seu viatge a l'Índia on va ser deixeble dels bramans.
El seu nom i el de Smerdis apareixen a la inscripció de Behistun.
Darios va posar a un fill seu el nom d'Histaspes (Histaspes (fill de Darios I)) segurament en honor seu.

## Referències

* ↑ Hystaspes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 545
# Històries (Tàcit)

Les Històries (en llatí: Historiae) són una obra de Tàcit en la qual descriu la història de l'any dels quatre emperadors, començant amb el segon consolat de Galba i que acaba, segons la introducció, amb l'assassinat del Domicià i quan Nerva va ser proclamat emperador. L'obra només s'ha conservat de manera parcial; tan sols en sobreviuen els primers quatre llibres i una part del cinquè, fins al moment que Juli Civilis es rendeix a Quint Petil·li Cerial. Tàcit ofereix una vista general bastant completa sobre els fets durant l'any dels quatre emperadors i la revolta dels Bataus i per aquesta raó és una de les fonts més importants per aquest període.
Les Històries segueixen els Annals de manera més o menys cronològica. Tàcit ha contradit a la seva introducció que les Històries i els Annals són una unitat. Pels fets que diu Tàcit a la introducció (parla de la deïficació de Nerva, de la qual cosa es pot extrapolar que ja havia mort, i del seu successor), l'obra es pot situar al principi del govern de Trajà. Igual que en la Vida de Juli Agrícola, en la qual no amaga el seu afecte pel subjecte de l'obra, Tàcit també mostra la seva apreciació per Trajà i Nerva a la introducció i diu:
| « | […] rara temporum felicitate ubi sentire quae velis et quae sentias dicere licet. | […] extraordinaris temps, i feliços, en què pots sentir com et plagui i expressar el que sents. | » |

## Referències

* ↑ Tàcit, 1949, p. 6.

## Bibliografia

* Tàcit. Històries. Volum I. Fundació Bernat Metge, 1949. ISBN 9788472259317.

## Enllaços externs

* Text en llatí
# Hitler's Harlot

Hitler's Harlot és una pel·lícula pornogràfica de sexplotació i nazisploitation estatunidenca del 1973 dirigida per Hy Del.

## Argument

Dos agents de la Divisió de Policia de les SS han de fer tot el possible per descobrir la identitat d'un home que s'amaga sota el pseudònim de "John Paul". Aquest home, que també és el líder de la resistència, és considerat responsable d'una explosió en una fàbrica. Per això una sàdica dominatrix de les SS interroga i tortura a tres noies per tal de treure'ls informació sobre John Paul.

## Repartiment

* Nancy Martin - Dominatrix de les SS (com Ingrid Rob)
* Larry Barnhouse - Karl (com Hans Lasch)
* Billi Best - presonera rossa
* April Grant - presonera amb trenes (com Maria Schell)
* Gordon Freed - presoner (com Fred Marks)
* Stef Eisen} - Últim presoner amb el comandant
* Ginger Lee Hawkins - Hostatge nazi

## Referències

* ↑ Review Haiku, Volume 2
* ↑ Hitler's harlot a radiotimes.com
* ↑ hitler's Harlot a letterboxd.com

## Enllaços externs

* Hitler's Harlot a Internet Adult Film Database
* Hitler's Harlot a MUBI
# Hopewell (Pennsilvània)

Hopewell és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 222 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hopewell tenia 222 habitants, 90 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 714,3 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 90 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.500 $ i la renda mediana per família de 35.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.833 $ mentre que les dones 14.000 $. La renda per capita de la població era d'11.438 $. Entorn del 17% de les famílies i el 20,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hopewell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hopewell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hopewell (Nova Jersey)

Hopewell és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 2.035 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hopewell tenia 2.035 habitants, 813 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 1.138,7 habitants/km².
Dels 813 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 77.270 $ i la renda mediana per família de 91.205 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.656 $ mentre que les dones 47.315 $. La renda per capita de la població era de 38.413 $. Cap de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hopewell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hopewell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ignacio Camacho Barnola

Ignacio "Nacho" Camacho Barnola (nascut el 4 de maig del 1990 a Saragossa) és un exfutbolista professional aragonès que jugava com a centrecampista.

## Trajectòria esportiva

El 27 d'agost de 2009 fou suplent en el partit de la Supercopa d'Europa 2010 en què l'Atlètic de Madrid es va enfrontar a l'Inter de Milà, i va guanyar el títol, per 2 a zero. Nacho entrà al minut 90+1 substituint el seu company Simão. Va formar part de l'equip sub-21 espanyol que va guanyar el Campionat d'Europa sub-21 el 2013 celebrat a Israel.

## Palmarès
### Atlètic de Madrid

* Lliga Europa de la UEFA (2009-10)
* Supercopa d'Europa (2010)

## Referències

* ↑ «Ignacio Camacho Barnola» (en castellà). Málaga CF. Arxivat de l'original el 21 d'agost 2014. [Consulta: 20 agost 2014].
* 1 2 Harrold, Michael. «Slick Atlético seal Super Cup success» (en anglès). UEFA, 27-08-2010. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ «Thiago treble helps Spain retain Under-21 crown». UEFA, 18-06-2013. [Consulta: 6 maig 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa al web del Màlaga Arxivat 2011-10-26 a Wayback Machine.
* Ignacio Camacho Barnola a BDFutbol
* Ignacio Camacho Barnola a National-Football-Teams.com (anglès)
# Ignacio Carrión Hernández

Ignacio Carrión Hernández (Sant Sebastià, 6 de setembre de 1938 - València, 8 d'octubre de 2016) fou un escriptor i periodista espanyol.

## Biografia

Carrión va néixer a Sant Sebastià (Guipúscoa), el 1938, per circumstàncies de la Guerra Civil. La seva família era originària de València. Va estudiar Periodisme a la Universitat de València, ciutat en la qual va regentar, durant la dictadura franquista, la llibreria «Lope de Vega». Va ser redactor de l'Agència EFE a Londres, cap d'Informació al setmanari Blanco y Negro, corresponsal del diari ABC a Londres i corresponsal de Cambio 16 a Washington DC. Finalment, va ser enviat especial del diari El País per tot el món, fins a la seva jubilació, l'any 2003. Col·laborà en la secció de llibres de l'edició en castellà de Le Monde Diplomatique, a Revista de Occidente i a Pasajes del Pensamiento Contemporáneo (Universitat de València). Divorciat i pare de tres fills, des de 1994 va estar casat amb Chus Duato.

## Obra

D'entre la seva obra, tant de ficció com de no-ficció, destaquen els següents títols:

### Novel·les

* El milagro (1990)
* Cruzar el Danubio (1995)
* Desahucio (1996)
* Tomates para mi viejo (2012)

### Reculls de contes

* Klaus ha vuelto (1992)
* Diario de un vendedor de Olivos en Manhattan (2006)
* Pobres mujeres (2010)
* Desde Cabo de Gata (2011)

### No-ficció

* Querido señor Dios... (1976)
* Querido señor Rey... (1976)
* Madrid, ombligo de España (1984)
* De Moscú a Nueva York (1989)
* Alabado sea yo (1998)
* La hierba crece despacio (1961-2001)
* India, vagón 14-24 (2008)
* Buscando a Marilyn (2008)
* Diarios (2011-2015)

## Premis

* 1995: Premi Nadal de novel·la per Cruzar el Danubio.

## Referències

* ↑ «Fallece en Valencia el periodista y escritor Ignacio Carrión a los 78 años» (en castellà). Las Provincias, 10-10-2016. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ Levante-EMV. «Fallece el periodista Ignacio Carrión a los 78 años» (en castellà). [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Ignacio Carrión» (en castellà). Verlanga, 27-10-2015. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Carrión, Ignacio (1938-2016)» (en castellà). Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Ignacio Carrión - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ País, Ediciones El «Ignacio Carrión gana el Premio Nadal con una novela crítica sobre el periodismo actual» (en castellà). El País [Madrid], 07-01-1995. ISSN: 1134-6582.
# Homounió

Una homounió és una interfície semiconductora que es produeix entre capes de material semiconductor similar, aquests materials tenen intervals de banda iguals però normalment tenen un dopatge diferent. En la majoria dels casos pràctics, una homounció es produeix a la interfície entre un semiconductor de tipus n (dopat amb donant) i tipus p (dopat amb acceptor), com el silici, això s'anomena unió p–n.
Aquesta no és una condició necessària, ja que l'únic requisit és que es trobi el mateix semiconductor (la mateixa banda buida) a ambdós costats de la unió, en contrast amb una heterounió. Una unió de tipus n a tipus n, per exemple, es consideraria una homounió encara que els nivells de dopatge siguin diferents.
El diferent nivell de dopatge provocarà una flexió de la banda i es formarà una regió d'esgotament a la interfície, tal com es mostra a la figura de la dreta.

## Referències

* ↑ «Homojunction - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ «Chapter 9.4.2: Homojunction Lasers | Engineering360» (en anglès). https://www.globalspec.com.+[Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ admin. «What is Homojunction and Heterojunction Semiconductor?» (en anglès). https://electricalguide360.com,+28-10-2021.+[Consulta: 9 octubre 2022].
# Homs (Líbia)

Al Khums (àrab: الخمس, al-Ḫums) és un dels municipis de Líbia i una antiga ciutat romana. Situat al nord occidental del país, a 120 km a l'est de Trípoli.
En tenia una població estimada de 202.000 habitants durant el 2009, la població en el cens de 1984 era de 38.174 habitants. Entre 1983 i1995 fou en centre administratiu del Districte Al Khums.
A proximitat s'hi troben les ruïnes de la ciutat romana Leptis Magna que durant l'Imperi Romà fou sobretot important sota el patronatge de l'emperador Septimi Sever, fill de la zona que la va desenvolupar. Hi ha diversos monuments que porten el seu nom.

## Referències

* ↑ Staff (1972) "Al Khums" Merriam-Webster's Geographical Dictionary (3$^a$ ed.) Merriam, Springfield, Mass., p. 33, OCLC 11616186
* ↑ Al Khums Facts
* ↑ Smith, Philip. «Leptis magna». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood (en anglès). Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Ikkur

Ikkur fou una fortalesa egípcia a Núbia que fou una de les primeres que es va construir vers el 1900 aC, i és fins i tot una mica anterior a Buhen al nord de la qual està situada. És anterior al cinquè any de regnat de Senusret I, quan ja Buhen existia, però d'estructura constructiva molt similar.
Fou evacuada vers el 1700 o 1650 aC.
# Ikkō-ikki

Els Ikkō-ikki (一向 一 揆, Ikko-Ikki) eren bandes de camperols grangers, monjos, sacerdots xintoistes i nobles locals que es van revoltar en contra del govern samurai entre els segles xv i xvi al Japó. Tots ells seguien les creences del Jodo Shinshu, una secta del budisme que ensenyava als seus seguidors que tots eren «salvats» per la gràcia d'Amida Buddha. L'únic líder visible va ser Rennyo, el líder de la secta del Jodo Shinshu a Hongan-ji.

## Història

Els Ikko-Ikki en un començament no tenien una organització definida i no serà fins al nomenament de Rennyo com a sacerdot del Hongan-ji el 1457 quan es pugui considerar el naixement del moviment formalment. El 1471 Rennyo va ser obligat a fugir de Kyoto i va establir un temple a Yoshiaki, a la província d'Echizen, on va començar l'acció organitzada del grup. A la província de Kaga van aconseguir enderrocar el govern i van declarar la província sota el seu control, el que constituiria la primera vegada en la història del país que un grup de plebeus governaven una província.
Els aixecaments continuar encara després de la mort de Rennyo el 1499 i el moviment es va disseminar. Es van establir a la fortalesa Ishiyama Hongan-ji, als afores d'Osaka, en Nagashima, en les fronteres de les províncies d'Owari i Ise, així com en una sèrie de temples de la província de Mikawa.
A finals del segle xvi el seu moviment va començar a atreure l'atenció de la classe militar i el 1564 Tokugawa Ieyasu van guanyar els Ikko-Ikki de la província de Mikagawa durant la batalla d'Azukizaka (1564).
Els seus castells Ishiyama Hongan-ji i el de Nagashima van ser assetjats i destruïts per Oda Nobunaga.

## Referències

* Dobbins, James C. (2002). 'Jodo Shinshu: Shin Buddhism in Medieval Japan' Hawaii University Press
* Sansom, George (1961). 'A History of Japan 1334-1615.' Stanford, California: Stanford University Press.
* Turnbull, Stephen (2003). 'Japanese Warrior Monks AD 949-1603'. Oxford: Osprey Publishing.