OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont de la Creu

El Pont de la Creu és una obra del municipi de Vall-llobrega (Baix Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un pont de petites dimensions (uns 10 metres de llarg i uns 2,5 d'ample) construït en pedra i pavimentat amb petits còdols. Té baranes a les dues bandes, també fetes de pedra. L'accés oest està format per quatre esglaons de petita alçada que arriben fins a la plataforma superior on es troba la creu, en un eixamplament del pont a la banda sud. L'accés est en canvi, tan sols té tres esglaons que també s'entreguen a la plataforma superior que en aquest punt no s'eixampla.
El parament dels murs nord i sud és irregular amb pedres de procedència local de dimensions petites i mitjanes. Al mur nord hi ha un petit contrafort que reforça la zona de la barana a l'alçada del darrer esglaó. La irregularitat del parament contrasta amb les lloses que embelleixen la part superior de les baranes i que culminen cadascun dels esglaons, col·locades en posició horitzontal.
El pont està format per un sol arc de mig punt. La imposta està formada per carreus rectangulars de la mateixa mida. Aquestes dovelles estan col·locades radialment. La llum de l'arc és de petites dimensions, i no arriba als dos metres.

## Història

No se sap quan va ser construït el pont. Se sap però que ja existia al segle xiii. Forma part del camí ral que va des de Palamós a la Bisbal. Els bisbes s'aturaven en arribar al pont abans d'entrar al poble en processó. Avui dia encara conserva el seu paper dins de la tradicional processió del dia de Rams i el dia de Corpus.
El pont tal com el coneixem avui dia és fruit de l'obra de restauració que van dura a terme Marc Pont i Francesc Trujillo l'any 1998, tal com consta a la placa commemorativa que hi ha en un costat. L'any 1950 ja havia estat restaurat i s'hi va col·locar la creu que li dona nom. La darrera gran transformació però, data del segle xix. Aleshores es va pavimentar amb còdols i s'instal·là la creu de terme sota la qual figura la data 1894.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pont de la Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2016].
# Portella de Bac d'Hortell

La Portella de Bac d'Hortell és una collada d'alta muntanya situada a 2.557,6 m alt del límit dels termes comunals de Dorres, Enveig i Portè, tots tres de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem nord-oest del terme de Dorres, al nord-est del d'Enveig i al sud-est del de Portè, al sud-est del Puig Occidental de Coll Roig. Pertany a la Serra de la Portella del Bac d'Hortell.

## Referències

* ↑ La Portella de Bac d'Hortell en els ortofotomapes de l'IGN
# Premis Pulitzer de 1919

Els següents són els Premis Pulitzer de 1919.

## Premis de periodisme

* Servei públic:
** Milwaukee Journal, per la seva forta i valenta campanya a favor de l'americanisme en una circumscripció en la qual els elements estrangers feien que aquesta política fos perillosa des del punt de vista empresarial.

## Premis de lletres i teatre

* Novel·la:
** The Magnificent Ambersons de Booth Tarkington (Doubleday)
* Biografia o autobiografia:
** The education of Henry Adams per Henry Adams (Houghton)

## Cites i premis especials

Aquests premis van ser possibles gràcies a una subvenció especial de The Poetry Society.
* Poesia:
** Cornhuskers de Carl Sandburg (Holt)
** Old Road to Paradise de Margaret Widdemer (Holt)

## Referències

* ↑ «Honors for Milwaukee paper that fought hyphen». The La Crosse Tribune [La Crosse, Wisconsin], 02-07-1919, pàg. 12.

## Enllaços externs

* "Guanyadors del Premi Pulitzer de 1919". Ciutat de Nova York. Jurat dels Premis Pulitzer. 1919.
# Port de la Corunya

El port de la Corunya és un port gallec situat darrere el dic d'abric de la ciutat de la Corunya, banyada per l'oceà Atlàntic. És un dels motors econòmics de la ciutat, amb sis quilòmetres de molls i prop d'un milió de metres quadrats de superfície marítima i terrestre. Es troba integrat a la província marítima de la Corunya.
El port disposa d'un sector per a desembarcar granels sòlids i contenidors. L'any 2007 es van moure 13.842.964 tones de mercaderies al port, i és el més important de mercaderies de Galícia i un dels més importants del nord de la península Ibèrica.
L'any 2004 van començar les obres de construcció del port exterior de la Corunya, situat a la punta Langosteira, al municipi veí d'Arteixo, per eliminar la majoria del trànsit portuari del nucli urbà. El nou port tindrà un dic de 3.250 metres de llargària, 264 hectàrees d'aigües interiors, 91 hectàrees de terreny edificable i un contradic de 600 metres. A més, estarà connectat amb l'autovia A-6 i amb el ferrocarril.

## Galeria d'imatges

* El vaixell de lluita contra la contaminació Urania Mella de Salvament Marítim.
* Moll de Calvo Sotelo Sud.

## Referències

* ↑ «Estadístiques del Port de la Corunya de l'any 2007». Arxivat de l'original el 2012-01-17. [Consulta: 27 novembre 2014].

## Enllaços externs

* El Port a l'Autoritat Portuària de la Corunya Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine. (castellà)
# Port de la Drassana

El Port de la Drassana és una atracció de PortAventura Park.
L'atracció tanca uns minuts abans de començar l'espectacle del llac. L'edifici de l'atracció reprodueix una drassana, i podem veure tots els elements que s'utilitzen per a la construcció de les barques. Hi ha tres tipus de barques una a Polynesia, una a la Mediterrània i una altra a China.
La destinació és Waitan Port a la China, passant per Polynesia.

## Vegeu també

* PortAventura
# Port de la Picada

El Port de la Picada és una depressió del Pirineu axial, entre els trucs de Bargàs i de la Picada (2.530 msnm), a les muntanyes que separen els termes de Viella i Mitjaran (Val d'Aran) i de Benasc (Alta Ribagorça). Té 2.460 m d'alt.

## Referències

* ↑ «Port de la Picada». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Premis Ondas 1955

Els Premis Ondas 1955 van ser la segona edició dels Premis Ondas, atorgades el 14 de novembre de 1955. En aquesta edició es diferencien les categories de premis en Premis Nacionals i Premis Locals.

## Palmarès
### Nacionals ràdio

* Millor actriu: Matilde Conesa - Radio Madrid
* Millor locutora: Luisa Fernanda Martí - Radio Madrid
* Millor programa esportiu: Carrusel - Ràdio Madrid
* Millor locutor: José Luis Pécker - Radio Madrid
* Millor actor: Teófilo Martínez - Radio Madrid
* Pel programa "Escac a l'orquestra": - Radio Madrid
* Com a atracció nacional: El xou de Tip y Top
* Pel programa benèfic: Ràdio Nacional d'Espanya a Barcelona
* Millor director de programes: Luis Durán
* Millor periodista esportiu: Enrique Gil de la Vega Gilera
* Millor programa de qualitat: Mio Cid Radio Madrid
* Millor atracció internacional: Alberto Castillo
* Millor guionista: José Mallorquí
* Millor programa Infantil: Pau Pi de Ràdio Barcelona
* Millor programa religiós: Alianza del Credo Radio Barcelona
* Millor programa folklòric: Cançons i danses de Catalunya Ràdio Barcelona

### Locals

* Millor locutora: María Fernanda Martínez de Ràdio València
* Millor locutora: Beatriz Cervantes de Radio Intercontinental Madrid
* Millor actriu i locutora: Lolita Cervantes de Radio España de Madrid
* Pel seu programa El rosario en familia, el Reverend Patrick Peyton
* Per les seves obres radiofòniques: Cayetano Luca de Tena
* Pel seu programa "Los progressos científicos", Manuel Vidal Españó de Ràdio Barcelona
* Per les seves xerrades esportives a Radio Bilbao Eduardo Ruiz de Velasco
* Millor locutor esportiu: Matías Prats Cañete
* Millor redactor cap: Jesús Cuevas de Ràdio Albacete
* Millor locutor: Fernán de Radio Madrid
* Per programes locals: Vicente Calpe Tony
* Millor locutor i periodista: Federico Gallo Lacárcel de RNE Barcelona
* Millor locutor i escriptor: Joaquín Soler Serrano de Radio España a Barcelona
* Millor locutor i animador: Rafael Santisteban
* Millor locutor i escriptor: Fernando Goyena de Radio Tánger

## Referències

* ↑ Concesión de los premios nacionales de la radio, La Vanguardia, 6 de novembre de 1955

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial dels Premis Ondas Arxivat 2019-05-06 a Wayback Machine.
# Prisma de Glan-Thompson

Un prisma de Glan-Thompson és un tipus de prisma òptic polaritzador semblant al prisma de Nicol i consistent en dos prismes triangulars rectes de calcita units per la hipotenusa amb un adhesiu òptic. Els eixos òptics dels cristalls són paral·lels entre si i perpendiculars al pla de reflexió. La llum entrant es divideix en dos feixos que experimenten diferents índexs de refracció per efecte de la birefringència, es reflecteix el feix ordinari polaritzat p per un procés de reflexió interna total mentre que transmet el feix extraordinari polaritzat s. Comparat amb el semblant prisma de Glan-Foucault, el de Glan-Thompson té un angle d'acceptació major però un límit d'irradiància màxima molt menor a causa de la unió amb cola.
Tradicionalment, el bàlsam del Canadà s'utilitzava com a ciment per muntar aquests prismes, però aquest s'ha substituït en gran part per polímers sintètics.

## Referències

* ↑ Bennett, Jean M. «Polarizers». A: Michael Bass. Handbook of Optics Volume II. McGraw-Hill, 1995, p. 3.10–3.11. ISBN 0-07-047974-7.

## Vegeu també

Altres prismes polaritzadors són:
* Prisma de Nicol
* Prisma de Wollaston
# Prisma d'Abbe

Un prisma d'Abbe és un tipus de prisma òptic inventat pel físic alemany Ernst Abbe. És un prisma dispersiu de desviació constant usat per separar una determinada longitud d'ona d'un feix lluminós.
El prisma és un bloc de vidre de base triangular amb angles a 30 º -60 º -90 º. En incidir la llum al costat entre els angles a 60 º i 90 º, es refracta i per un procés de reflexió interna total surt pel costat entre els angles a 60 º i 30 º, refractius de nou a la seva sortida del prisma. El prisma està creat de tal manera que una longitud d'ona en particular surti del prisma amb un angle d'incidència d'exactament 60 º respecte a la trajectòria original, sent aquesta la mínima desviació possible, tenint totes les altres longituds d'ona un angle de desviació major. Es pot seleccionar aquesta longitud d'ona variant l'angle d'incidència del feix de llum entrant.
Un instrument similar és el prisma de Pellin-Broca. El prisma d'Abbe no s'ha de confondre però amb els prismes Abbe-Koenig, Porro o els Schmidt-Pechan que no són dispersius sinó reflexius.
# Ponts i túnels de l'antic Carrilet

Els Ponts i túnels de l'antic Carrilet és una obra d'Olot (Garrotxa) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Hi passa la Ruta del Carrilet I que va d'Olot a Girona.

## Descripció

Es tracta d'una infraestructura supra municipal. L'antic carrilet d'Olot, abans d'arribar a l'esplanada de l'estació tenia uns accessos de camins i terrenys que es varen resoldre amb túnels i ponts, eliminant puntualment la barrera física que representa la seva implantació.
La construcció es formalitzà amb murs de pedra volcànica i voltes de totxo massís.
Ha estat restaurat i rehabilitat recentment com a carril-bici i ha esdevingut la primera via verda del país, que enllaça la muntanya i la zona volcànica fins a la costa.

## Referències

* 1 2 3 «Ponts i túnels de l'antic Carrilet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Pontus Tidemand

Pontus Tidemand (Charlottenburg, Suècia;10 de desembre de 1990) és un pilot de ral·li suec que ha disputat en diferents ocasions el Campionat Mundial de Ral·lis.
Guanyador del Campionat Mundial de Ral·lis júnior l'any 2012, del Campionat de Ral·lis Àsia-Pacífic l'any 2015 i de la categoria WRC 2 del Campionat Mundial de Ral·lis l'any 2017.

## Trajectòria

Tidemand comença a disputar proves de ral·li a Suècia i a Noruega dins dels respectius campionats nacionals. Debuta al Campionat Mundial de Ral·lis l'any 2012, disputant l'Acadèmia WRC, on finalitza tercer. A la temporada següent, ja sota la denominació de la categoria de Campionat Mundial de Ral·lis júnior, Tidemand s'alça amb el títol mundial.
De cara al 2014 combina la disputa de ral·li cross amb la disputa de ral·lis, on com a resultat més destacat guanya el Ral·li d'Alemanya dins de la categoria WRC 2 amb un Ford Fiesta R5. L'any 2015 guanya amb un Škoda Fabia S2000 el Campionat de Ral·lis Àsia-Pacífic amb l'equip MRF Racing, disputant en paral·lel diferent proves del WRC 2.
La temporada 2016 Tidemand es converteix en pilot oficial Škoda per disputar la categoria WRC 2 del Campionat Mundial de Ral·lis, aconseguint alçar-se amb el títol mundial la temporada 2017 amb un Škoda Fabia R5, imposant-se en cinc de les proves disputades. De cara a 2018, Tidemand finalitza subcampió, en aquesta ocasió superat pel seu company d'equip Jan Kopecký.
La temporada 2019 Tidemand fitxa per l'equip M-Sport Ford per disputar un calendari parcial a bord d'un Ford Fiesta WRC amb un setè lloc al Ral·li de Gal·les com a millor resultat.
De cara a la temporada 2020 retorna a la categoria WRC 2 amb l'equip Toksport WRT amb un Škoda Fabia Rally2 evo, finalitzant subcampió per darrere del noruec Mads Østberg.
Els anys 2021 i 2022 tan sols ha disputat algunes proves puntuals a Suècia, passant a disputar la temporada 2023 el Campionat d'Europa amb un Ford Fiesta Rally2 de l'equip MRF Racing.

## Referències

* ↑ «Tidemand se asegura el título Junior» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Pontus Tidemand es el nuevo campeón de Asia-Pacífico» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Pontus Tidemand se corona campeón mundial de WRC2» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «Jan Kopecký y Pavel Dresler se coronan campeones del WRC2 antes incluso de correr en España» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ Shacki. «Pontus Tidemand - rally profile eWRC-results.com» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2022].
# Provador de vàlvules

Un provador de vàlvules és un dispositiu per a la prova de vàlvules termoiòniques. Els provadors més sofisticats permeten el mesurament del pendent d'amplificació, la resistència interna, etc.. Els provadors de vàlvules van evolucionar juntament amb els element que havien de provar. per a satisfer les demandes de l'època, i la seva evolució va acabar amb el final de l'era de les làmpares.
Les funcions bàsiques del provador:
* Controlar l'eficàcia del filament (que no estigui obert o en curtcircuit)
* Examinar que no hi ha curtcircuit entre els elèctrodes
* Examinar que no hi ha una interrupció en el circuit dels elèctrodes,
* Proves de reixa de control (és a dir, el seu impacte en el valor del corrent d'ànode),
* Mesurament del corrent anòdic a una tensió anòdica constant (prova d'emissió d'electrons).

## Vegeu també

* Tub de buit
* Canó d'electrons
* Tríode
* Tètrode
* Pèntode
* Reixa pantalla
* Reixa supressora

## Referències

* ↑ Jeff Tranter. Classic Heathkit Electronic Test Equipment. Lulu.com, 28 octubre 2013, p. 99–. ISBN 978-0-9921382-0-2.

## Bibliografia

* Janusz Komenda, Przyrząd do badania lamp, Wydawnictwa Komunikacyjne, Wydanie I, Warszawa 1957
* Kazimierz Lewiński, Naprawa i strojenie odbiorników radiowych, Wydawnictwa Komunikacji i Łączności, Wydanie II poprawione, Warszawa 1965

## Enllaços externs

* Descripció d'un simple provador de tubs Arxivat 2013-04-03 a Wayback Machine.
* Tester P-508 (foto) Arxivat 2012-09-02 a Wayback Machine.
# Prefectura de Gifu

Gifu (岐阜県) és una prefectura a la regió de Chūbu, al centre del Japó. La capital és la ciutat de Gifu. Hi ha setze ciutats: Ena, Gifu (capital), Hashima, Kakamigahara, Kani, Mino, Minokamo, Mizuho, Mizunami, Nakatsugawa, Ogaki, Seki, Tajimi, Takayama, Toki i Yamagata. Està organitzat en els districtes d'Anpachi, Fuwa, Hashima, Ibi, Kamo, Kani, Motosu, Ōno i Yōrō.

## Persones il·lustres

* Kenichi Shimokawa
# Pristimantis yanezi

Pristimantis yanezi és una espècie de craugastòrid, que es troba al Parc Nacional Llanganates, Equador.

## Referències

* ↑ «Pristimantis yanezi Yánez Rain Frog. Spanish: Cutín de Yánez» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2017].
# Puginièr

Puginièr (en francès Puginier) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Pseudalethe

Pseudalethe fou un gènere d'aus, actualment en desús, de la família dels túrdids (Turdidae). El gènere fou proposat per Pamela Beresford el 2003 Aquests ocells habiten a l'Àfrica subsahariana.

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del IOC (versió 2.7, 2011) hom distingia 4 espècies vives al gènere Pseudalethe. Tanmateix, actualment es considera que pertanyen al gènere Chamaetylas:
* Pseudalethe poliophrys - Chamaetylas poliophrys - Aleta gorja-roja.
* Pseudalethe poliocephala - Chamaetylas poliocephala - Aleta pitbruna.
* Pseudalethe fuelleborni - Chamaetylas fuelleborni - Aleta pitblanca.
* Pseudalethe choloensis - Chamaetylas choloensis - Aleta del Thyolo.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Pseudacris ornata

Pseudacris ornata és una espècie de granota que es troba a Nord-amèrica, a la plana costanera de Carolina del Nord fins a Louisiana, als Estats Units, en sabanes arbrades amb pins.
Fa una longitud de només 3,5 cm, com a màxim, però fa un crit estrident i metàl·lic, potent, unes 80 vegades des per minut. Són d'hàbits nocturns i són difícils de veure fora de l'època d'aparellament.
La coloració depèn del lloc: n'hi ha de verdes, vermelles i marrons. Típicament tenen una banda trencada però definida o una sèrie de taques, que va del nas cap als costats. El ventre és blanc i normalment té taques grogues al davant de les potes del darrere.

## Referències

* 1 2 Cochran, Doris M. Los anfibios. Barcelona: Seix Barral, 1961, pag. 121.
* Fordham et al (2006). Pseudacris ornata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Ptilocichla

Ptilocichla és un gènere d'ocells que ha patit recents reubicacions taxonòmiques. Fins fa poc classificat a la família dels timàlids (Timaliidae), actualment el COI el situa als pel·lornèids (Pellorneidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011) el present gènere està format per 3 espècies:
* Ptilocichla mindanensis - turdina de les Filipines.
* Ptilocichla leucogrammica - turdina de Borneo.
* Ptilocichla falcata - turdina de Palawan.
# Principat de Bana

El principat de Bana fou un estat autònom kurd al costat del principat de Baban. Els seus sobirans s'anomenaven Ikhtiyar al-Din perquè van abraçar la religió musulmana de forma voluntària (ikhtiyar).

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 463
# Puig Moixer

El Puig Moixer és una muntanya de 973,5 m alt del límit dels termes comunal de Sant Llorenç de Cerdans, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord, i municipal de Maçanet de Cabrenys, de la de l'Alt Empordà, a les Comarques gironines.
Es troba a l'extrem sud-est del terme de Sant Llorenç de Cerdans i en el nord-oest de Maçanet de Cabrenys. És al sud del Coll Pregon, a llevant del mas llorencí de la Nantilla.
En aquest puig hi ha la fita transfronterera número 551, on hi ha una fita fronterera grossa, d'obra. En aquest punt el termenal torç cap al nord, cap al Coll Pregon i el Coll del Faig.

## Referències

* ↑ El Puig Moixer en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Mojones de los Pirineos.com». info@mojonesdelospirineos.com. [Consulta: 5 agost 2016].
# Província de Satsuma

Satsuma (薩摩国; -no Kuni) va ser una província del Japó que actualment constitueix la part occidental de la prefectura de Kagoshima, a l'illa de Kyūshū. La seva abreviatura és Sasshū (薩州).
Durant el període Sengoku, Satsuma va ser un feu del daimyo del clan Shimazu, que va governar la major part de Kyūshū des del seu castell a la ciutat de Kagoshima.
Satsuma va ser una de les províncies principals que es va oposar al Shogunat Tokugawa a mitjans del segle xix. A causa d'això, l'oligarquia que va arribar al poder després de la Restauració Meiji de 1868 va tenir una forta representació de la província de Satsuma, amb líders com Toshimichi Ōkubo i Saigō Takamori, que van ocupar llocs claus del govern. El 1871 amb l'abolició del sistema han i la instauració de les prefectures després de la Restauració Meiji, les províncies de Satsuma i Osumi es va unir per formar l'actual prefectura de Kagoshima, i la província va ser escenari de la darrera revolta dels samurais contra l'emperador Meiji, la rebel·lió de Satsuma.
Satsuma és coneguda per la seva producció de moniatos 薩摩芋 (satsumaimo).
# Pseudojuloides xanthomos

Pseudojuloides xanthomos és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Maurici.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudojuloides cerasinus

Pseudojuloides cerasinus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Hawaii i les Illes de la Societat.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quirodontins

Cheirodontinae és una subfamília de peixos de la família Characidae Tribus: Cheirodontini...
Gèneres: Acinocheirodon - Aphyocheirodon - Cheirodon - Cheirodontops - Compsura - Heterocheirodon - Kolpotocheirodon - Macropsobrycon - Nanocheirodon - Odontostilbe - Paracheirodon - Prodontocharax - Pseudocheirodon - Saccoderma - Serrapinnus - Spintherobolus

## Referències

* Géry, J. & U. Römer, 1997: Tucanoichthys tucano gen. n. sp. n., a new miniature characid fish (Teleostei, Characiformes, Characidae) from the Rio Uaupés basin in Brazil. Aqua, International Journal of Ichthyology 2 (4): 65-72.
* Menezes, N.A.; Ferreira, K.M.; Netto-Ferreira, A.L. 2009: A new genus and species of inseminating characid fish from the rio Xingu basin (Characiformes: Characidae). Zootaxa, 2167: 47-58. Abstract & excerpt

### Enllaços externs

* Froese, R. and D. Pauly. Editors. 2006. FishBase, version (02/2006).