OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Carlos Muñoz

Juan Carlos Muñoz (Avellaneda, 6 de maig de 1919 - Buenos Aires, 22 de novembre de 2009) fou un futbolista argentí de la dècada de 1940.
Fou membre de La Màquina de River Plate, de 1939 a 1950, i de Sportivo Dock Sud el 1938.
També jugà 11 partits amb l'Argentina, amb la qual juga el Campionat Sud-americà de futbol de 1945.

## Palmarès
### River Plate

* Primera División Argentina: 1941, 1942, 1945, 1947

### Argentina

* Copa Amèrica de futbol: 1945

## Referències

* ↑ «Falleció Juan Carlos Muñoz». Arxivat de l'original el 2009-11-26. [Consulta: 25 novembre 2018].
* ↑ Querido ascenso Dock Sud - territorio de La Máquina Arxivat 2009-05-13 a Wayback Machine. at Clarín (castellà)
* ↑ (castellà) «Futbol Factory profile». Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2007. [Consulta: 16 març 2021].
* ↑ Copa América 1945 squads at rsssf
# Molí de la Canya

El Molí de la Canya és un molí fariner al municipi de Sant Martí de Riucorb (Urgell), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situat a la dreta del riu Corb, al peu de Maldà (l'Urgell). Sembla que deixà de funcionar per allà els anys 20, en la riuada de Santa Tecla de l'any 1874 l'aigua arribà a les golfes, refugiant-se la família Panadès a la teulada. El sostre de l'edifici (la part baixa) es de grans lloses sobre un arc apuntat, situat al mig de l'estança, si veu també les parets de la bassa i el seu cacau.

## Notes

* 1 2 «Molí de la Canya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Ruteni natiu

La ruteni natiu o simplement ruteni és un mineral de la classe dels elements natius.

## Classificació

El ruteni es troba classificat en el grup 1.AF.05 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements; A per a Metalls i aliatges intermetàl·lics i F per a Elements del grup del platí; el nombre 05 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.2.2.2 (1 per a Elements natius i aliatges i 2 per a Metalls del grup del platí i aliatges; 2 i 2 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

La ruteni és un mineral de fórmula química (Ru, Ir). Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5. Presenta un color blanc platejat amb una lluïssor metàl·lica i una diafanitat opaca.

## Formació i jaciments

La seva localitat tipus es troba al placer d'Horokanai, Uryugawa, Província de Kamikawa, Hokkaido, al Japó. A més a més de la seva localitat tipus, ha estat descrit a tots els continents.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ruthenium» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* Palache, Charles, Harry Berman & Clifford Frondel (1944), The System of Mineralogy of James Dwight Dana and Edward Salisbury Dana Yale University 1837-1892, Seventh edition, Volume I: 111-113.
* Canadian Mineralogist (1974): 12: 104-112.
* Canadian Mineralogist (1991): 29: 231-237.
# Mosquiter de Yunnan

El mosquiter de Yunnan (Phylloscopus yunnanensis) és una espècie d'ocell de la família dels fil·loscòpids (Phylloscopidae). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació baixa de les muntanyes de la Xina central i septentrional, arribant a l'hivern al Sud-est Asiàtic.

## Taxonomia

Descrita en 1992 per Alström et al. amb el nom de Phylloscopus sichuanensis.

## Referències

* ↑ «Mosquiter de Yunnan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
* ↑ «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 623. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Chinese Leaf-warbler. Phylloscopus yunnanensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
* ↑ Per Alström, Urban Olsson i Peter R. Colston. A new species of Phylloscopus warbler from central China. Ibis. 134. 329-334 (anglès)
# The Impossible Mrs. Bellew

The Impossible Mrs. Bellew és un drama mut dirigit per Sam Wood, estrenat el 1922.

## Argument

Lance Bellow, descura la seva dona Betty per la seva amant, Naomi Templeton. Però, quan veu la seva dona amb un amic de família, Lance li dispara. Pel bé del fill, Betty sacrifica la pròpia reputació i, en el tribunal, declara que Lance ha disparat en legitima defensa i per defensar la seva honra. El jurat absol l'home, però Betty queda arruïnada i el judici li pren el fill. La dona marxa a França, on coneix John Helstan, un escriptor. El pare d'aquest, però, no content dels sentiments que estan naixent entre els dos convenç Betty a trencar la relació. Així, en una festa, ella es deixa festejar pel comte Radisloff, decebent John que la pren per una dona de fàcils costums. Mentrestant, però, Lance torna de nou. La seva tia Agatha agafa el petit Lance junior i el porta a França, amb la mare. Finalment la veritat és restablerta i John arriba a temps per salvar Betty del comte.

## Producció

La pel·lícula va ser produïda per la Famous Players-Lasky Corporation.

## Distribució

Distribuïda per la Famous Players-Lasky Corporation i per la Paramount Pictures, la pel·lícula - presentada per Jesse L. Lasky - va estrenar-se en les sales cinematogràfiques dels EUA el 22 octubre 1922, presentat en estrena a Nova York.

## Repartiment

* Gloria Swanson: Betty Bellew
* Robert Cain: Lance Bellew
* Conrad Nagel: John Helstan
* Richard Wayne: Jerry Woodruff
* Frank Elliott: Comte Radistoff
* Gertrude Astor: Alice Granville
* June Elvidge: Naomi Templeton
* Herbert Standing: Reverend Dr. Helstan
* Michael D. Moore: Lance Bellew, Jr. (4 anys)
* Pat Moore: Lance Bellew, Jr. (6 anys)
* Helen Dunbar: Tia Agatha
* Arthur Stuart Hull: Avocat Potter
* Clarence Burton: Detectiu

## Referències

* ↑ «The Impossible Mrs. Bellew». The New York Times.
* ↑ Silent Era
# Fulgencio Yegros

Fulgencio Yegros Quyquyhó, Departament de Paraguarí (1780 - 1821) va ser el primer Cònsol del Paraguai i uns dels artífex de la Independència del país.
Va començar de jove la seva actuació a l'exèrcit i va participar en batalles com la de Coimbra el 1806 i la Buseo el 1807. Va ser president de la Junta Superior Gubernativa' el 1811 i cònsol de la República el 1813 juntament amb José Gaspar Rodríguez de Francia. Es va retirar de la vida pública el 1814.
Va morir afusellat per ordre del dictador José de Francia el 17 de juliol de 1821.
# John Parsons

John Parsons (c. 1575 - 1623) va ser un organista i compositor anglès de música eclesial.
Es creu que era fill del compositor Robert Parsons. Des de 1621 va ser organista a l'Abadia de Westminster a Londres. El 1616, per recomanació del degà de Westminster, va ser elegit un dels empleats de la parròquia i organista de l'església de Santa Margaret a Westminster. El 7 de desembre de 1621 va ser nomenat organista i mestre dels coristes a l'Abadia de Westminster. Va rebre 16 lliures esterlines anuals i 36 lliures esterlines de 41 lliures esterlines pel càrrec de corista. Parsons va morir el juliol de 1623 i va ser enterrat el 3 d'agost als claustres de l'abadia. Va sobreviure a la seva dona Jane, amb la qual es va casar el 1600, amb la que havia tingut tres fills, William, Dorothy i Thomasine.
Les següents línies de William Camden fan referència a John Parsons:
| « | La mort, passant i sentint tocar Parsons, es va quedar molt sorprèsa per la seva profunditat, i va dir: 'Aquest artista ha de ser amb mi' (perquè la mort ens fa perdre el millor encara), però deixeu-ho, mentre guarda el temps, cantar, Per Parsons descansa, fa el seu servei. | » |

## Composicions

Va compondre una escena de quatre parts pel servei d'enterrament. Va ser publicada per Edward Lowe, A Review of Some Short Directions (1664), i es va presentar al funeral de Carles II. També va escriure himnes incloent "L'home que neix" i "Totes les persones aplaudeixen amb les mans".

## Referències

* ↑ Humphreys, Maggie. Dictionary of composers for the Church in Great Britain and Ireland (en anglès). Londres: Mansell, 1997, p. 259. ISBN 978-1-4411-3796-8.
* 1 2 Middleton, Louisa M. «Parsons, John (d.1623)». A: Dictionary of National Biography (en anglès). Londres: Smith, Elder & Co, 1885-1900.
# Amo

«Amo o AMO» té aquests significats:
* Biografies:
** Ana Amo Ramada (València, 1990), futbolista valenciana que juga com a migcampista a l'Aldaia
** Pablo Amo Aguado (Madrid, 1978), futbolista espanyol que ocupa la posició de defensa
** Héctor Polo del Amo (Madrid, 1979), futbolista i músic madrileny
** Víctor Sánchez del Amo (Madrid, 1976), futbolista espanyol que juga de migcampista
* Miscel·lània:
** Amo (Indiana), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
** Amo (Cària), antiga ciutat de Cària, Àsia Menor
** Amo (Doctor Who), personatge de la sèrie de televisió de ciència-ficció britànica Doctor Who
** AMO (Avtomobílnoie Moskóvskoie Óbxtxestvo), empresa automobilística russa
** Amo o propietari
# Andrés Alcázar

«Andrés Alcázar» té aquests significats:
* Andrés Alcázar (vers 1490-vers 1585), metge castellà
* Pedro Andrés del Alcázar y Rodríguez de Zapata y Sanhueza (1752-1820), militar xilè de la Guerra de Independència de Xile.
# América Futebol Clube (AC)

* Aquest article tracta sobre el club de futbol de la ciutat de Rio Branco . Vegeu-ne altres significats a «América Futebol Clube».
L'América Futebol Clube fou un club de futbol brasiler de la ciutat de Rio Branco a l'estat d'Acre.

## Història

El club va ser fundat el 9 d'agost de 1919. Fou dos cops campió estatal els anys 1948 i 1949. Posteriorment desaparegué.

## Palmarès

* Campionat acreano:
** 1948, 1949

## Estadi

Disputava els seus partits a l'Estadi José de Melo, el qual té una capacitat per a 8.000 espectadors.

## Referències

* ↑ Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 96.
* ↑ (portuguès) «Acre State League - List of Champions». RSSSF, 08-07-2008. [Consulta: 1r agost 2008].
* ↑ Placar Guia 2011, 1350-C, 01-01-2011, pàg. 98.
# Lluny del brogit mundà

Lluny del brogit mundà (títol original en anglès: Far from the Madding Crowd) és una pel·lícula britànica de John Schlesinger, estrenada el 1967. Ha estat doblada al català.

## Argument

Adaptació de la novel·la homònima de Thomas Hardy. Bathsheba Everdene (Julie Christie), una atractiva i seductora dona, és propietària de la granja més gran de la comarca.
Gabriel Oak és un jove pastor, i quan per una desgràcia perd tot el seu ramat, troba feina a la granja de Bathsheba, la noia de qui sempre ha estat enamorat, però que ni tan sols és conscient de la seva presència. William Boldwood, un dels propietaris de la zona, li demana a Bathsheba que es casi amb ell, però ella el rebutja. Una nit, Bathsheba, coneix el sergent Frank Troy, famós galant, i addicte al joc, s'enamora i decideix casar-se amb ell. És un matrimoni amb un home que li agraden les cartes i no s'ha oblidat de Fanny, la seva nòvia anterior. A més, quan Fanny mor donant a llum un nen, Frank es torna boig i s'escapa de casa. La seva roba la troben al mar, però no hi ha rastre de l'home. Tots creuen que s'ha ofegat i William de nou demana casar-se amb Bathsheba. La noia hi està d'acord, dient que s'hi casarà quan faci sis anys de la desaparició de Frank.

## Repartiment

* Julie Christie: Bathsheba Everdene
* Terence Stamp: sergent Francis "Frank" Troy
* Peter Finch: William Boldwood
* Alan Bates: Gabriel Oak
* Fiona Walker: Liddy
* Prunella Ransome: Fanny Robin
* Alison Leggatt: Mrs. Hurst
* Paul Dawkins: Henery Fray
* Julian Somers: Jan Coggan
* John Barrett: Joseph Poorgrass
* Freddie Jones: Cainy Ball

## Premis i nominacions
### Premis

    Premi del National Board of Review 1967 al millor actor: Peter Finch
    Premi del National Board of Review 1967 a la millor pel·lícula en anglès.

### Nominacions

    1968: Oscar a la millor música original per Richard Rodney Bennett
    BAFTA a la millor fotografia per un film britànic per Nicolas Roeg
    BAFTA al millor vestuari per Alan Barrett
    Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
    Globus d'Or al millor actor dramàtic per Alan Bates
    Globus d'Or a la millor actriu secundària per Prunella Ransome.

## Crítica

"Sens dubte, una de les pel·lícules més aconseguides de Schlesinger. Perfecta ambientació i interpretacions aconseguides per a un drama excel·lent de l'època. (...)

## Referències

* ↑ «Lluny del brogit mundà». esadir.cat.
* ↑ «Far from the Madding Crowd». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Lluny del brogit mundà». El País .

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 407 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1967-68, p. 39 + p. 54 (anglès)
* Cahiers du cinéma, n° 199, març 1968 (francès)
# Angastonita

L'angastonita és un mineral de la classe dels fosfats. George Fife Angas (1789-1879), home de negocis i membre del Parlament d'Austràlia Meridional, va ser qui li va donar nom per la ciutat d'Angaston, Austràlia.

## Característiques

L'angastonita és un fosfat de calci, magnesi i alumini, de fórmula química CaMgAl₂(PO₄)₂(OH)₄·7H₂O. Fins a l'any 2022 es pensava que cristal·litzava en el sistema triclínic, però nous estudis l'han acabat classificant com un mineral amorf. Es troba en forma de crostes i capes blanques com la neu de fins a 1 mm de gruix. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Possiblement es trobi relacionada amb la montgomeryita i amb els minerals del grup de la montgomeryita. Va ser aprobada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'angastonita pertany a «08.DL - Fosfats, etc. amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 2:1» juntament amb els següents minerals: foggita, cyrilovita, mil·lisita, wardita, agardita-(Nd), agardita-(Y), agardita-(Ce), agardita-(La), goudeyita, mixita, petersita-(Y), zalesiïta, plumboagardita, calciopetersita, cheremnykhita, dugganita, kuksita, wallkilldellita-(Mn) i wallkilldellita-(Fe).

## Formació i jaciments

Sol trobar-se associada a altres minerals com: minyulita, perhamita, crandal·lita i apatita-(CaF). Va ser descoberta l'any 1988 a la pedrera de marbre Penrice, a la localitat d'Angaston (Austràlia Meridional, Austràlia), l'únic indret on se n'ha trobat.

## Referències

* ↑ «Angastonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ S. J. Mills, L. A. Groat, S. A. Wilson, W. D. Birch, P. S. Whitfield and M. Raudsepp «Angastonite, CaMgAl₂(PO₄)₂(OH)₄·7H₂O: a new phosphate mineral from Angaston, South Australia» (en anglès). Mineralogical Magazine, 72(5), 2008, pàg. 1011–1020 [Consulta: 13 desembre 2015].
* ↑ Miyawaki, Ritsuro; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 65». European Journal of Mineralogy, 34, 1, 24-02-2022, pàg. 143–148. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-34-143-2022 [Consulta: 4 març 2022].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges
# Alida

«Alida» té aquests significats:
* Alides, descendents d'Alí ibn Abi-Tàlib.
* Alida (nom), nom femení d'origen grec.
# Anthoceros agrestis

Anthoceros agrestis és una espècie d'antocerotes de la família de les Anthocerotaceae.
El gametòfit està format per un tal·lus fi, opac de color verd fosc, lobulat i ondulat i de vida curta d'1-3 centímetres d'amplada. Semblen molt voluminosos i solen tenir diverses crestes a la superfície superior. Damunt el talus hi creixen colònies de cianobacteris del gènere Nostoc els quals fixen nitrogen N₂ atmosfèric. Aquestes colònies formen unes excrescències esquamoses amb punts negres i estableixen una simbiosi amb la planta. Anthoceros agrestis desenvolupa unes càpsules de fins 2 centímetres de llarg semblants a fulles graminoides, de color verd en estat immadur. A la maduresa ennegreixen i s'obren pel seu extrem superior per on alliberen elàters i espores equinades de color bru fosc. Aquesta espècie és extremadament semblant a Anthoceros punctatus (generalment més gran), i només es poden distingir mesurant les dimensions dels òrgans masculins.
Habita camps de conreu humits i nitrificats i descalcificats o llocs amb terra descoberta. Colonitza aquests espais durant la tardor juntament amb altres espècies d'hepàtiques. És cosmopolita ja que es troba arreu d'Europa, però de presència dubtosa a la península Ibèrica. Està en perill pel llaurat primerenc dels camps de conreu.

## Referències

* ↑ «Anthoceros agrestis Paton». The Plant List. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ VVAA. Mosses and liverworts of Britain and Ireland: a field guide. Plymouth: British Bryological Society, 2010, p. 848.
* ↑ Wolkmar Wirth; Ruprecht Düll; Xavier Llimona; Rosa María Ros; Olaf Werner. Guía de campo de los líquenes, musgos y hepáticas. Barcelona: Omega, 2004. ISBN 84-282-1266-X.
# Lo Bruis

Bruis (en francès Bruis) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. Des del 1er de juliol de 2017, es municipi delegat e capital del municipi nou de Vaudola (?) amb Montmaurin e Santa Maria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1821 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2015 |
| 453 | 99 | 93 | 85 | 69 | 59 | 73 | 67 | 77 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-juny de 2017 | Gérard Tenoux | Divers droite |

## Referències

* ↑ Toponymie Occitane e Senhalizacion bilingüa. Actas del Congrés d'Aush, 2007, publicat pel CROM, mapa aparegut a la pàgina 77
# Los Marines

Los Marines és un poble de la província de Huelva (Andalusia), que pertany a la comarca de Sierra de Huelva.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 329 | 320 | 326 | 328 | 324 | 326 | 329 | 327 | 329 |

## Enllaços externs

* Los Marines - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Antidepressiu tricíclic

Els antidepressius tricíclics (ATC) són compostos químics utilitzats principalment com a antidepressius. Els ATC van ser descoberts per primera vegada en la dècada de 1950 i es comercialitzen més endavant en la dècada. Ells porten el nom de la seva estructura química, que conté tres anells d'àtoms. Els antidepressius tetracíclics, que contenen quatre anells d'àtoms, són un grup de compostos antidepressius estretament relacionat.
Tot i que els antidepressius tricíclics es prescriuen vegades per als trastorns depressius, s'han substituït en gran manera en l'ús clínic en la majoria de llocs del món pels nous antidepressius com els inhibidors selectius de la recaptació de serotonina (ISRS), els inhibidors de la recaptació de serotonina i noradrenalina (IRSN) i els inhibidors selectius de la recaptació de noradrenalina (ISRN). S'han trobat uns efectes adversos d'un nivell similar entre els ISRS i els ATC.

## Tipus

Comercialitzats a l'estat espanyol:
* Amitriptilina (Deprelio, Tryptizol)
* Clomipramina (Anafranil)
* Doxepina (Sinequan)
* Imipramina (Tofranil)
* Nortriptilina (Norfenazin, Paxtibi)
* Trimipramina (Surmontil)

## Referències

* ↑ Carson VB (2000). Mental health nursing: the nurse-patient journey W.B. Saunders. ISBN 978-0-7216-8053-8. pp. 423
* ↑ Trindade, E.; Menon, D.; Topfer, L. A.; Coloma, C. «Adverse effects associated with selective serotonin reuptake inhibitors and tricyclic antidepressants: a meta-analysis». Canadian Medical Association Journal, 159, 10, 01-11-1998, pàg. 1245–1252. PMC: 1229819. PMID: 9861221.
* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2024.
# Andreu d'Albalat

Andreu d'Albalat, el seu nom en llatí medieval eclesiàstic va ser Andreas Albalatus fou bisbe de València des de 1248 a 1276. Andreu era germà de l'arquebisbe de Tarragona Pere d'Albalat així com del noble i cavaller Benet d'Albalat,
Fou triat el bisbe de València el 4 de desembre de 1248, sent confirmat pel papa Innocenci IV el 25 de febrer de 1249. El seu pontificat, que va durar més de 27 anys, ha estat un dels més llargs de la diòcesi valentina.
Aquest dominicà, oriünd d'una il·lustre família catalana, s'havia format en el convent de Predicadors de València i va haver de reconstruir la diòcesi, encara en període d'assentament darrere de la conquesta jaumina.
Va tindre gran prestigi i creixent protagonisme a València. El rei Jaume I l'anomenà ambaixador, canceller del rei i agent de la seua Corona a Roma. Va intervindre en la comissió encarregada de fixar els límits entre València i Castella. Amb el desig que hi haguera una Seu digna de la ciutat i diòcesi de València, va decidir erigir-ne una de nova construcció, i va col·locar-ne la primera pedra el 22 de juny de 1262.
Va protegir els ordes religiosos, que havien acudit a fundar a València. Va fundar la cartoixa de Portaceli i va patrocinar generosament les obres d'ampliació del convent de Sant Doménec. En 1251, el rei Jaume I va disposar que les normes, usos i costums que s'havien promulgat per al bon govern de València, foren revisades i ordenades. Aquest va ser l'origen del llibre dels Furs.
Andreu d'Albalat morí a Viterbo (Itàlia), on residia el papa Joan XXI, a qui va anar a comunicar-li l'èxit d'una missió diplomàtica que aquest li havia confiat, el 25 de novembre de 1276.
L'any 2008 es va extreure el seu sepulcre, d'estil gòtic, i actualment està dipositat a la capella de Sant Jaume Apòstol de la catedral de València.

## Troba XXIII de Mossèn Febrer

| « | Era en Tarragona Benet d'Albalat Home poderós: Vinguè ab son germà, Que era lo Archébisbe de aquella Ciutat, Gobernant la gent (que aqueste Prelat Pagaba á ses costes) com son Capità Una Ala daurada portaba en lo escut Sobre camp de blau. De llur ascendencia E sa bona sanch, vos teniu sabut, Dels Comptes de Urgell gran part li ha cabut: Son germà menor Bisbe es de Valencia, E alli se ha restat ab gran convenencia. | » |

## Referències

* ↑ Bzowski, Abraham. Annalium ecclesiasticorum (en llatí). XIII. Anvers (BE): Henricum Aertssium, 1617, p. 911 [Consulta: 17 abril 2019].
* 1 2 Febrer, Jaume. Trobes de Mosen Jaume Febrér, caballer, en que tracta dels llinatges de la conquista de la ciutat de Valencia e son regne. València: Imp. del Diari, 1796, p. 24 (troba 23) [Consulta: 16 abril 2019].
* ↑ Miret i Sans, Joaquim. Itinerari de Jaume I "el Conqueridor". Ed. Facsímil. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2007, p.243. ISBN 84-7283-751-3.
* 1 2 «Archidiocesis de Valencia». Arxivat de l'original el 2017-12-24. [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ «Capella de Sant Jaume Apòstol». Arxivat de l'original el 2017-12-24. [Consulta: 23 desembre 2017].

## Enllaços externs

* «Andreu d'Albalat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Andreu de Cesarea

Andreu de Cesarea (Ἀνδρέας) fou bisbe de Cesarea de Capadòcia vers l'any 500. Va escriure un comentari sobre l'Apocalipsi, que incloïa en el cànon tot i els dubtes d'alguns teòlegs, i un treball titulat Therapeutica Spiritualis.

## Referències

* ↑ Raguer, 1997, p. 25.

## Bibliografia

* Raguer, H. Llegir avui l'Apocalipsi. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1997. ISBN 9788478268924.
# Alosa fasciculada

La alosa fasciculada (Mirafra fasciolata) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae).

## Hàbitat i distribució

Habita praderies, arbusts i zones rocoses de l'Àfrica Meridional, al sud-oest de Zàmbia, nord i est de Namibia, Botswana i Sud-àfrica central i oriental.

## Referències

* ↑ «Alosa fasciculada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)