OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Techo y comida

Techo y comida és una pel·lícula espanyola de 2015 dirigida per Juan Miguel del Castillo que reflecteix les tensions a les que s'enfronten els individus ja que l'impacte de la crisi financera continua sentint-se a l'economia espanyola. Fou finançada principalment amb crowdfunding.

## Sinopsi

A Rocío (Natalia de Molina), mare soltera i sense treball, amb prou feines li dona per a menjar, ja que no rep subsidi. Entre la vergonya, la sensació de fracàs i la por de perdre la tutela d'Adrián, el seu fill de 8 anys, intenta aparentar una vida normal i sobreviure amb la desinteressada ajuda d'una veïna. Però la situació empitjora quan el propietari de l'habitatge, atabalat també pels deutes, els demanda per no pagar el lloguer. Ara el temps corre en contra seva i sembla impossible trobar una solució.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Natalia de Molina | Rocío |
| Jaime López | Adrián |
| Natalia Roig | Belén |
| Mariana Cordero | María |
| Montse Torrent | Ani |
| Manuel Tallafé | Nacho |
| Gaspar Campuzano | Alfonso |
| Mercedes Hoyos | Antonia |

## Premis

* Natalia de Molina va guanyar el Goya a la millor actriu per la seva interpretació en aquesta pel·lícula.
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2015: Natalia de Molina va guanyar la medalla a la millor actriu de 2015.
* 2016: Natalia de Molina va guanyar el Premi Sant Jordi a la millor actriu en pel·lícula espanyola.

## Referències

* ↑ Wendy Ide , Screendaily.com, 18 novembre 2015. Consultat el 9 febrer 2018.
* ↑ Jordi Costa , El País, 4 desembre 2015. Consultat el 26 febrer 2018.
* ↑ Celia Carrió , El Cine en la Sombra, 5 desembre 2015. Consultat el 26 febrer 2018.
* ↑ Jonathan Holland , The Hollywood Reporter, 28 abril 2015. Consultat el 2 febrer 2018.
* ↑ Tracey Korsten , Glam Adelaide, 8 maig 2016. Consultat el 9 febrer 2018.
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2015». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 18 febrer 2018].
* ↑ «'Isla bonita', de Fernando Colomo, mejor película española en la 60 edición de los Premios RNE Sant Jordi de Cinematografía». RTVE, 25-01-2016 [Consulta: 3 setembre 2016].

## Bibliografia

[Techo y comida Aquest text de l'article] procedeix de 20 minutos, que edita sota la llicència cc-by-2.1-es. Consultes les restriccions d'ús.
# 23andMe

23andMe és una empresa de l'àmbit de la genòmica i la biotecnologia amb seu a Mountain View, a Califòrnia. El seu nom fa referència als 23 parells de cromosomes que té una cèl·lula normal humana. La seva activitat de recollida i anàlisi genètica a partir de la saliva, va ser considerada invenció de l'any de la revista Time el 2008.
El 2013, l'Administració d'Aliments i Fàrmacs estatunidenca (FDA) va ordenar a 23andMe interrompre la comercialització del seu servei de recollida i anàlisi de genoma personalitzat (PGS) fins que no n'obtingués la reglamentació necessària. Des d'octubre de 2015, les proves d'ADN ordenades als EUA inclouen un component de salut revisat, segons l'aprovació de la FDA. 23andMe ven un producte amb components relacionats amb l'ascendència i la salut al Canadà des de l'octubre de 2014 i al Regne Unit des del desembre de 2014.

## Referències

* ↑ Hamilton, Anita «Best Inventions of 2008 - TIME» (en anglès). Time, 29-10-2008. ISSN: 0040-781X.
* ↑ «2013 - 23andMe, Inc. 11/22/13» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ Herper, Matthew «23andMe Stops Offering Genetic Tests Related to Health» (en anglès). Forbes, 05-12-2013 [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ Pollack, Andrew «23andMe Will Resume Giving Users Health Data» (en anglès). The New York Times, 21-10-2015 [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ The Canadian Press «U.S. company launches genetic health and ancestry info service in Canada» (en anglès). Winnipeg Free Press. The Canadian Press, 01-10-2014 [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «5Q: Anne Wojcicki, CEO 23andMe on knowing your DNA data (and being married to the boss of Google)» (en anglès). Yahoo Finance Canada, 02-10-2014 [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ «23andme genetic testing service raises ethical questions» (en anglès). CBC News, 02-10-2014 [Consulta: 7 octubre 2014].
* ↑ ; Rincon, Paul «Controversial DNA test comes to UK» (en anglès). BBC News, 02-12-2014 [Consulta: 2 desembre 2014].
# Comitè de Guerra de Gijón

El Comitè de Guerra de Gijón va ser una institució política de predomini anarquista de la ciutat de Gijón durant l'inici de la Guerra Civil espanyola i en el context de la Revolució Espanyola de 1936. Desenvolupat el juny de 1936 i presidit per Segundo Blanco, de la CNT, el comitè comptava amb comissions de guerra, transports, proveïment i salubritat. A Sama, havia sorgit alhora el Comitè Popular de Sama de Langreo de preponderància socialista.
Finalment, gràcies a la pressió del Govern ambdós comitès es van fusionar, aquest mateix any, en un altre localitzat a Gijón el 23 de desembre (el Consell Interprovincial d'Astúries i Lleó), presidit pel socialista Belarmino Tomás.

## Vegeu també

* Consell Sobirà d'Astúries i Lleó
# Morrie Schwartz

Morris S. Schwartz (nascut el 20 de desembre de 1916 i mort el 4 de novembre de 1995) va ser un professor nord-americà. Va ser famós pel seu protagonisme en el llibre Els dimarts amb Morrie, publicat en 1997.

## Infància, educació i estudis

Va ser fill de Charles Schwartz, un immigrant rus que es va mudar als Estats Units per escapar-se de l'exèrcit rus. Schwartz va créixer al barri jueu de Nova York. Als vuit anys li van dir que la seva mare, la propietària d'una confiteria local, havia mort. Més tard, al seu germà David li van diagnosticar la polio.
Schwartz va estudiar en el City College de Nova York. Va fer un màster i un doctorat en Filosofia a la Universitat de Chicago en 1946 i 1951 respectivament. Va escriure tres llibres de sociologia durant les dècades dels anys 1950 i 1960. Va ser professor de la Universitat de Brandeis en la facultat de sociologia. Entre els seus estudiants estava, el que seria més tard periodista esportiu, Mitch Albom. Schwartz va continuar fent classes en Brandeis fins a la dècada de 1970, quan li van detectar ELA (esclerosi lateral amiotròfica).

## Fama

Després d'haver fet una aparició en Nightline parlant de la seva malaltia, Albom va tornar a veure al seu professor després de 16 anys, i van col·laborar en Dimarts amb el meu vell professor durant els últims dies de la vida de Schwartz en 1995. El llibre va ser publicat en 1997 i va estar sis anys entre els best-sellers del país. Van realitzar una pel·lícula en 1999 basat en ell, en la qual Jack Lemmon feia el paper de professor i Hank Azaria el d'Albom.
El 22 de novembre de 2005, Ted Koppel, presentador de Nightline, va realitzar un especial al seu programa.
L'epitafi personal de Schwartz va ser "Mestre fins a la fi".

## Obres

* Amb Alfred Hodgin: The Mental Hospital: A Study of Institutional Participation in Psychiatric Illness and Treatment. Basic Books 1958, ISBN 9781591476177
* Amb Charlotte Green Schwartz: Social Approaches to Mental Patient Care. Columbia University Press 1964
* Amb Emmy Lanning Shockley: The Nurse and the Mental Patient: a Study in Interpersonal Relations. Wiley 1966, ISBN 9780471766100
* Letting Go: Morrie's Reflections on Living While Dying. Walker & Company 1996, ISBN 9780802713155
# Catostomus occidentalis

Catostomus occidentalis és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Subespècies

* Catostomus occidentalis lacusanserinus (Fowler, 1913)
* Catostomus occidentalis occidentalis (Ayres, 1854)

## Reproducció

La posta dels ous té lloc sobre fons de grava als rierols o al llarg de les ribes de llacs i embassaments. Els ous s'adhereixen a la grava després d'enfonsar-se i els alevins romanen després de la desclosa en les aigües càlides i poc fondes dels rierols durant 2-3 anys.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des del riu Mad (el nord de Califòrnia) fins al riu Salinas (Califòrnia central) i al llarg de les conques dels rius Sacramento i San Joaquín (Califòrnia i el sud d'Oregon). També es troba des del llac Goose (Oregon), i a través de conques endorreiques del centre de Califòrnia, fins al riu Kern. Viu tant als rierols de corrent ràpid com a les masses d'aigua gairebé estancades, tot i que és més abundant als tolls d'aigües fredes i clares, i als llacs i embassaments situats entre 200 i 600 m d'altitud. En general, es troba en aigües fondes durant el dia i a l'hivern, i es desplaça a aigües poc fondes per a alimentar-se durant la nit.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2014-03-07 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 UICN (anglès)
* ↑ Page, L. M. i Burr, B. M. 2011. Peterson field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Harcourt, Boston, Massachusetts, els Estats Units.
# Qasr Ibn Hubayra

Qasr Ibn Hubayra (àrab: قصر ابن هبيرة, Qaṣr Ibn Hubayra) fou una antiga població a la vora de l'Eufrates, a mig camí entre Kufa i Bagdad, fundada per Yazid ibn Úmar ibn Hubayra, un dels darrers governadors omeies de l'Iraq (746-749). Segons el geògraf Yaqut al-Hamawí (1179-1229), el califa Abu-l-Abbàs as-Saffah (750-754) va acabar la construcció i va establir la seva capital a la ciutat que va rebatejar al-Haiximiyya, nom que no va arrelar. Fou la principal vila entre Bagdad i Kufa als segles x i xi, però al segle xii va declinar i la va substituir al-Hilla.

## Bibliografia

* Lassner, J. " Ḳaṣr ibn Hubayra". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. 8 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/kasr-ibn-hubayra-SIM_3997>
* J. Lassner, Some speculative thoughts on the search for an Abbasid capital, 1965

## Enllaços externs

* AL-HASHEMIA (àrab)
# Torneig de Lió 2021

«Torneig de Lió 2021» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: Open Parc Auvergne-Rhône-Alpes Lyon 2021
* Torneig de tennis femení: Open 6ème Sens – Métropole de Lyon 2021
# Tsentràlnoie

«Tsentràlnoie» té aquests significats:
* Tsentràlnoie (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Tsentràlnoie (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# 23a Flotilla d'U-boat

La 23a Flotilla de submarins (alemany: "23. Unterseebootsflottille") va ser una unitat de la Kriegsmarine de l'Alemanya nazi durant la Segona Guerra Mundial. La flotilla es va formar per primera vegada a Salamina, Grècia, l'11 de setembre de 1941 sota el comandament del Kapitänleutnant Fritz Frauenheim. Va operar a la Mediterrània oriental i va enfonsar 12 vaixells per un total de 50.820 tones brutes de registre (TRB). El maig de 1942 la flotilla es va fusionar amb la 29a Flotilla, amb seu a La Spezia, Itàlia. La flotilla va ser refundada el setembre de 1943 com a Flotilla d'entrenament sota el comandament de Korvettenkapitän Otto von Bülow, amb seu a Danzig. Va formar nous comandants de submarins en tècniques d'atac (Kommandadenschiesslehrgang, "Curs d'entrenament de tir de comandants"). La flotilla es va dissoldre el març de 1945.

## U-boats assignats

Durant el seu servei de combat en 1941-1942 van ser-li assignats nou U-boats: Nine U-boats were assigned to this flotilla during its combat service in 1941–1942.
* U-75
* U-77
* U-79
* U-83
* U-97
* U-133
* U-331
* U-371
* U-559

## Vegeu també

* Campanya mediterrània dels U-boat (Segona Guerra Mundial)

## Referències

* ↑ «uboat.net - Boats - Flotillas - 23rd Flotilla». uboat.net. Arxivat de l'original el 9 February 2010. [Consulta: 13 febrer 2010].
* ↑ «uboat.net - Boats - Flotillas - 23rd Flotilla». uboat.net. Arxivat de l'original el 17 February 2010. [Consulta: 13 febrer 2010].
# Província de Butare

La província de Butare era una província (prefecture) de Ruanda abans de la seva dissolució el gener de 2006. Butare és la segona ciutat més gran de Ruanda i una de les antigues dotze províncies de Ruanda. Està situada a la regió centre-meridional del país i limita amb Burundi cap al sud. Tenia una població de 77.449 a abans de gener de 2006.

## Descripció

Butare estava situada al sud-oest del país i limita amb Burundi. La seva geografia estava en consonància amb la major part de la resta de Ruanda, i era muntanyosa en comparació amb els voltants de Tanzània, però no tan muntanyosa com el nord de Ruanda.

## Genocidi

Durant el seu testimoni al Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (ICTR) que investigava el genocidi ruandès de 1994, l'expert André Guichaoua es referia a Butare com la "província rebel". Butare era l'única prefectura a càrrec d'un tutsi, Jean-Baptiste Habyalimana, que s'oposava activament al genocidi. Com que tenia una gran minoria tutsi, la política prefectural estava dominada pel Parti Social Démocrate (PSD), en comptes del Moviment Republicà Nacional per la Democràcia i el Desenvolupament (MRND), del qual el genocida Interahamwe atreia reclutes. Els Interahamwe a Butare eren, per tant, menys nombrosos i menys organitzats que els seus homòlegs a la resta del país. Quan el país va esclatar en un vessament de sang després de la mort del president Juvénal Habyarimana (sense relació amb el prefecte) el 6 d'abril de 1994, només Butare va quedar intacte, amb la notable excepció de la comuna de Nyakizu. Molts tutsis que van fugir de la violència en altres llocs del país van trobar refugi a Butare.
La calma va durar dues setmanes. El president interí Théodore Sindikubwabo, originari de Butare, va nomenar un nou prefecte el 19 d'abril en una cerimònia a la capital de la prefectura. El prefecte Habyalimana va ser arrestat i assassinat després. Una de les següents a morir va ser l'antiga reina Rosalie Gicanda, descrita per l'acusació del TPIR com "un símbol històric per a tots els tutsis". Les unitats paramilitars i interahamwe van ser llavors desallotjades de Kigali, indicant l'inici de la matança. S'ha suggerit que els dirigents governamentals hutu tenien particular preocupació per Butare, perquè molts n'eren natius; a més de Sindikubwabo, el primer ministre Jean Kambanda (la primera persona condemnada pel TPIR), el general Augustin Ndindiliyimana (cap de la Gendarmie), i Pauline Nyiramasuhuko, la ministra de dones i afers familiars, tots van néixer a Butare. Tot i que el genocidi es va retardar dues setmanes, es produïren 220.000 morts. Això supera el 20% del total i el més alt de totes les prefectures.

## Enllaços externs

* Butare Pilot
* Rwanda Tourism a Kigali i Butare Arxivat 2004-12-29 a Wayback Machine.
* Butare, an 'Intellectual' Town That Outdid Itself, Even in Genocide, Hirondelle News Agency, 18 February 2005
# Col·legi Oficial d'Arquitectes Basc-Navarrès

El Col·legi Oficial d'Arquitectes Basc-Navarrès (o Euskal Herriko Arkitektoen Elkargo Ofiziala en basc i cooficialment) és el col·legi professional d'arquitectes de la Comunitat Foral de Navarra i del País Basc (l'acrònim del qual és COAVN o EHAEO). És una Corporació de dret públic creada per Reial decret de 27 de desembre de 1929 i delimitat el seu àmbit per Reial orde de 16 de juliol de 1930.
La Degana del COAVN és Matxalen Acasuso Atutxa que dirigeix la corporació al costat de la Junta de Govern i la Junta de Representants. Aquest col·legi professional, la seu central del qual està en l'albereda de Mazarredo 69, 1º a Bilbao, la conformen al seu torn les quatre delegacions territorials de Navarra, Àlaba, Biscaia i Guipúscoa, que disposen igualment cadascuna d'elles d'una seu a les respectives capitals de província. Igual que la resta de Col·legis Oficials d'Arquitectes d'Espanya, el COAVN pertany al Consell Superior de Col·legis d'Arquitectes d'Espanya (CSCAE).

## Vegeu també

* Arquitectura d'Espanya
* Enginyeria de la construcció

## Referències

* ↑ «Consejo Superior de Colegios de Arquitectos de España» (en castellà). [Consulta: 21 gener 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del COAVN
# Morret de la Presó

El Morret de la Presó és una muntanya, de 263 metres, que es troba al municipi de la Pobla de Massaluca, a la comarca de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Ceará Sporting Club

El Ceará Sporting Club és un club de futbol brasiler de la ciutat de Fortaleza a l'estat de Ceará.

## Història

El club fou fundat el 2 de juny de 1914 amb el nom de Rio Branco Football Club per Gilberto Gurgel, Walter Barroso, Raimundo Justa, Newton Rôla, Bolívar Purcell, Aluísio Mamede, Orlando Olsen, José Elias Romcy, Isaías Façanha de Andrade, Raimundo Padilha, Rolando Emílio, Meton Alencar Pinto, Gotardo Morais, Artur de Albuquerque, Luís Esteves Júnior, Cincinato Costa, Carlos Calmon i Eurico Medeiros. Un any exacte del seu naixement el club canvià el seu nom per Ceará Sporting Club. Entre 1915 i 1919 guanyà cinc campionats de Fortaleza consecutius. El 1941 guanyà el campionat cearense, l'any d'inauguració de l'estadi Presidente Vargas. El 1969 guanyà la Copa Norte-Nordeste. Participà en la primera edició del campionat brasiler de futbol l'any 1971 tot i que es classificà en darrera posició. La millor classificació mai aconseguida pel club fou el 1987 amb una setena posició al campionat brasiler. A més, el 1994 fou finalista de la Copa do Brasil. El seu primer campionat internacional fou l'any següent amb la participació en la copa Conmebol.
Dins del seu estat, el Ceará acostuma a representar les classes més populars i per aquest motiu rep el qualificatiu del més estimat (O Mais Querido). La mascota de l'equip és un avi, en portugués "Vovô", un dels àlies de l'equip. La mascota aparegué a finals de 1919 i el seu nom és degut a ser el club més antic de l'estat.

## Estadi

La seu del Ceará és l'estadi Carlos de Alencar Pinto amb capacitat per a 3.000 persones, però l'equip només juga a l'Castelão amb capacitat per 67.037 espectadors i a l'estadi Presidente Vargas amb 20.268 espectadors.

## Jugadors destacats

* Josimar
* Iarley
* Mota
* Sérgio Alves
* Gildo
* Geraldo

## Palmarès
### Futbol

* 1 Copa Norte-Nordeste: 1969
* 42 Campionat cearense: 1915, 1916, 1917, 1918, 1919, 1922, 1925, 1931, 1932, 1939, 1941, 1942, 1948, 1951, 1957, 1958, 1961, 1962, 1963, 1971, 1972, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980, 1981, 1984, 1986, 1989, 1990, 1992, 1993, 1996, 1997, 1998, 1999, 2002, 2006, 2011, 2012, 2013

### Futbol sala

* Campeonato Cearense de Futsal: 2002, 2003, 2004

## Referències

* ↑ FARIAS, Airton de. Ceará - Uma História de Paixão e Glória, 2005, Página 23.
* 1 2 «CNEF da CBF» (en portuguès). Site Oficial da CBF. Arxivat de l'original el 2013-10-08. [Consulta: 12 març 2009].
* ↑ «Arena Castelão - Fortaleza». FIFA.com. Arxivat de l'original el 2012-01-26. [Consulta: 16 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2007-01-02 a Wayback Machine.
* Web no oficial del club
# Qasim Khan

Qasim Khan fou kan de Xirvan, fill de Muhammad Said Khan. Va regnar de 1789 a 1792 i breument el 1796.

## Vida

Després del conflicte de 1786 a la mort de Fatali Khan de Quba el seu germà Askar Khan no va tardar a ocupar el tron de Xirvan però els caps militars el van enderrocar i van portar al tron a Qasim. També contra ell van conspirar els militars, ja que en lloc de promoure als oficials lesguians va confiar en un grup dirigit per Shabazz Muhammad Shamkhal. El 1792 els caps militars el van deposar i van cridar al tron a Mustafa Khan, que governava el districte d'Agsu. Qasim va demanar ajut al kan de Quba.

## Intents de recuperar el poder

Shaykh Ali de Quba i Qasim Khan van atacar Nova Shamakha (Agsu o Aksu) el 1794. Aksu fou assetjada durant uns quants mesos fins que un dia unes pluges torrencials van destruir les tendes dels assetjants. Els assetjats dirigits pel governador del districte Sultan Omar Sardarin van atacar als assetjadors i Shaykh Ali Khan i Qasim Khan van haver d'abandonar el setge. Qasim Khan es va refugiar a les muntanyes de Garaburga entre Quba i Shaki. El 1795, durant l'avanç de les tropes russes dirigides per Valerian Zubov, aquest es va trobar amb Qasim Khan, i amb l'ajut rus va poder assetjar altre cop Agsu i hi va poder entrar; Valerian Zubov el va reconèixer com a kan, però el 1796 quan les forces russes es van retirar, va haver d'abandonar Agsu i es va retirar a Shaki.
Qasim Khan va morir a Pèrsia el 1828 i fou enterrat en una població anomenada Behrud.

## Família

Qasim Khan es va casar amb la filla del seu oncle Agha Khan, Kafiyyə i va tenir a Alexander Beg (1795-1864), Allaverdi Beg (1796-1818) i Mehmet Said Khan (1797-1827).

## Referències

* Fariz Xəlilli, Ağsu Ekspedisiyası
# Tsentràlnoie (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Tsentràlnoie».
Tsentràlnoie - Центральное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 678 habitants. Pertany al districte (raion) de Rakítnoie.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Claro Open Colombia 2015

El Torneig de Bogotà 2015, oficialment conegut com a Claro Open Colombia 2015, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La tercera edició del torneig es va celebrar entre el 18 i el 26 de juliol de 2015 al Centro de Alto Rendimiento de Bogotà, Colòmbia.
El tennista australià Bernard Tomic va retenir el títol aconseguit l'any passat.
Aquesta fou la darrera edició del torneig, ja que es va traslladar a la ciutat mexicana de Los Cabos.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | I. Karlović | 6$^{12}$ | 6 | 6 |
| WC | D.E. Galán | 7 | 1 | 3 | 1 | I. Karlović | 3 | 7 | 6 |
| WC | R. Štěpánek | 6 | 6 | | WC | R. Štěpánek | 6 | 6$^7$ | 4 |
| 6 | S. Groth | 4 | 0 | | | | | | | 1 | I. Karlović | 6⁵ | 6⁵ | |
| 3 | A. Mannarino | 7 | 6 | | | | | | | 3 | A. Mannarino | 7 | 7 | |
| | R. Ram | 5 | 3 | | 3 | A. Mannarino | 1 | 6 | 6 | | | | | |
| Q | A. Sarkissian | 7 | 3 | 2 | 7 | M. Jaziri | 6 | 1 | 3 | | | | | |
| 7 | M. Jaziri | 6¹ | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 3 | A. Mannarino | 1 | 6 | 2 |
| | M. Berrer | 6 | 7 | | | | | | | | | | | | 2 | B. Tomic | 6 | 3 | 6 |
| Q | M. Demoliner | 3 | 6$^3$ | | | M. Berrer | 6 | 3 | 6 | | | | | |
| | Y. Sugita | 4 | 7 | 2 | 4 | V. Estrella | 3 | 6 | 3 | | | | | |
| 4 | V. Estrella | 6 | 6$^4$ | 6 | | | | | | | M. Berrer | 4 | 7 | 6$^3$ |
| Q | A. Gómez | 1 | 7 | 0 | | | | | | 2 | B. Tomic | 6 | 6$^4$ | 7 |
| | T. Ito | 6 | 5 | 6 | | T. Ito | 1 | 4 | | | | | | |
| | A. Menéndez | 7 | 2 | 4 | 2 | B. Tomic | 6 | 6 | |
| 2 | B. Tomic | 6⁵ | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Fabrice Martin Purav Raja | 6 | 6 | |
| | Matthew Ebden Adrian Mannarino | 4 | 4 | | | Fabrice Martin Purav Raja | 6 | 3 | [9] |
| 3 | Mate Pavić Michael Venus | 2 | 6 | [10] | 3 | Mate Pavić Michael Venus | 4 | 6 | [11] |
| WC | Juan Sebastián Gómez Eduardo Struvay | 6 | 3 | [5] | | | | | | 3 | Mate Pavić Michael Venus | 5 | 3 |
| PR | É. Roger-Vasselin Radek Štěpánek | 7 | 7 | | | | | | | PR | É. Roger-Vasselin Radek Štěpánek | 7 | 6 |
| | Marcelo Demoliner A. Menéndez-Maceiras | 5 | 5 | | PR | É. Roger-Vasselin Radek Štěpánek | 6 | 7 | |
| | Wesley Koolhof Matwé Middelkoop | 4 | 7 | [10] | | Wesley Koolhof Matwé Middelkoop | 1 | 6$^4$ | |
| 2 | Sam Groth Chris Guccione | 6 | 6⁵ | [8] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Bogotà :
2013
2014
2015 :
ATP World Tour 2015
< 2014
2016 > :
ATP World Tour Finals, Londres :