OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rhamdella leptosoma

Rhamdella leptosoma és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana i Guaiana Francesa.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fowler, H. W. 1914. Fishes from the Rupununi River, British Guiana. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 66: 229-284.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# The Count's Wooing

The Count's Wooing va ser un curtmetratge mut francès del 1909 dirigit per Georges Méliès i protagonitzada per Francis Ford. La pel·lícula va ser venuda per la Star Film Company de Méliès als Estats Units i distribuïda per Gaston Méliès en el mateix rodet que Mrs. and Mr. Duff. No se sap si és perduda.

## Referències

* ↑ The Count’s Wooing a silentera.com
# Rorainópolis

Rorainópolis (pronunciació portuguesa: [ʁoɾɐjˈnɔpuʎis]) és un municipi situat al punt més al sud de l'estat de Roraima al Brasil. La seva població és de 30.782 habitants (dades del cens demogràfic del 2020) i la seva superfície és de 33.594 km$^2$. El municipi està travessat per la línia de l'equador.

## Història

A la dècada de 1970 es va establir la seu regional de l'INCRA a Rorainópolis al llarg de la carretera BR-174. INCRA va començar a distribuir terres que van atreure colons de tot el Brasil. El 1988, el nom va ser canviat de Vila do Incra a Rorainópolis. El 1995, Rorainópolis es va convertir en un municipi independent, i s'ha convertit en el segon més poblat de l'estat de Roraima. La Universitat Estatal de Roraima hi opera un campus.

## Natura

El Bosc Nacional d'Anauá és un bosc nacional de 259.400 hectàrees. És una àrea protegida amb ús sostenible dels recursos naturals establerta l'any 2005. La Reserva Extractiva Baixo Rio Branco-Jauaperi és una àrea protegida de 581.173 hectàrees que té un acord d'ús compartit amb el Territori Indígena Waimiri Atroari. S'ha establert el 2018.
La natura de Rorainópolis està amenaçada per les plantacions d'oli de palma. Palmaplan ha comprat des del 2021 fins a 30.000 hectàrees de terreny.

## Referències

* 1 2 «História de Rorainópolis» (en portuguès). Municipality of Rorainópolis. Arxivat de l'original el 18 de maig 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «CEP - Rorainópolis» (en portuguès). Senac. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «CAMPUS RORAINÓPOLIS» (en portuguès). Universidade Estadual de Roraima. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «Floresta Nacional de Anauá» (en portuguès). ICMBio - FLONA. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «Floresta Nacional De Anauá» (en portuguès). Protected Planet. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «Reserva Extrativista Baixo Rio Branco-Jauaperi». Socio Ambiental. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2024. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «Reserva Extrativista Baixo Rio Branco Jauaperi». Protected Planet. Arxivat de l'original el 13 d’abril 2021. [Consulta: 13 abril 2021].
* ↑ «New palm oil frontier sparks scramble for land in the Brazilian Amazon». Monga Bay. Arxivat de l'original el 14 d’abril 2021. [Consulta: 15 abril 2021].
# Rivulus kayabi

Rivulus kayabi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Costa, W.J.E.M.: Rivulus kayabi, a new killifish from the Tapajós river basin, southern Brazilian Amazon (Cyprinodontiformes: Rivulidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (4): 345-350. Any 2007.

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Rivulus iridescens

Rivulus iridescens és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ «Rivulus iridescens». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Rivulus jucundus

Rivulus jucundus és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden arribar als 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador.

## Referències

* ↑ «Rivulus jucundus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Ruschieae

Ruschieae, és una tribu de plantes suculentes que pertany a la família de les aïzoàcies. Conté els següents gèneres:

## Gèneres

* Acrodon
* Aloinopsis
* Amphibolia
* Antegibbaeum
* Antimima
* Arenifera
* Argyroderma
* Astridia
* Bergeranthus
* Bijlia
* Braunsia
* Brianhuntleya
* Carpobrotus
* Carruanthus
* Cephalophyllum
* Cerochlamys
* Chasmatophyllum
* Cheiridopsis
* Circandra
* Conophytum
* Corpuscularia
* Cylindrophyllum
* Delosperma
* Dicrocaulon
* Didymaotus
* Dinteranthus
* Diplosoma
* Disphyma
* Dracophilus
* Drosanthemum
* Eberlanzia
* Ebracteola
* Enarganthe
* Erepsia
* Esterhuysenia
* Faucaria
* Fenestraria
* Frithia
* Gibbaeum
* Glottiphyllum
* Hallianthus
* Hereroa
* Ihlenfeldtia
* Imitaria
* Jacobsenia
* Jensenobotrya
* Jordaaniella
* Juttadinteria
* Khadia
* Lampranthus
* Lapidaria
* Leipoldtia
* Lithops
* Machairophyllum
* Malephora
* Mestoklema
* Meyerophytum
* Mitrophyllum
* Monilaria
* Mossia
* Muiria
* Namaquanthus
* Namibia
* Nananthus
* Nelia
* Neohenricia
* Octopoma
* Odontophorus
* Oophytum
* Orthopterum
* Oscularia
* Ottosonderia
* Pleiospilos
* Polymita
* Psammophora
* Rabiea
* Rhinephyllum
* Rhombophyllum
* Ruschia
* Ruschianthemum
* Ruschianthus
* Schlechteranthus
* Schwantesia
* Scopelogena
* Smicrostigma
* Stayneria
* Stoeberia
* Stomatium
* Tanquana
* Titanopsis
* Trichodiadema
* Vanheerdea
* Vanzijlia
* Vlokia
* Wooleya
* Zeuktophyllum

## Referències

* Schwantes in H.D.Ihlenfeldt, G.Schwantes & H.Straka 1962. Taxon 11: 54.

## Enllaços externs

* http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/family.pl?2454
# Rush

«Rush» té aquests significats:
* Art:
** Rush (grup musical), grup musical canadenc
** Rush (sèrie), sèrie de televisió australiana de 2008
** Rush (pel·lícula del 1991), dirigida per Lili Fini Zanuck i interpretada per Jennifer Jason Leigh i Jason Patric
** Rush (pel·lícula del 2013), dirigida per Ron Howard
* Toponímia:
** Rush (Colorado), localitat estatunidenca
** Rush (Kentucky), localitat estatunidenca
** Rush (Nova York), localitat estatunidenca
** Rush Center, localitat estatunidenca de Kansas
** Rush City, localitat estatunidenca de Minnesota
** Rush Hill, localitat estatunidenca de Missouri
** Rush Valley, localitat estatunidenca de Utah
** Rush (Irlanda), localitat de Fingal, al comtat de Dublín
* Biografies:
** Dj Rush (1970), discjòquei estatunidenc
** Barbara Rush (1927), actriu estatunidenca
** Geoffrey Rush (1951), actor australià
** Ian Rush (1961), futbolista gal·lès
** Otis Rush (1935–2018), músic estatunidenc
* Esports:
** Rush (futbol americà), jugada de futbol americà
Viccionari
# Ruscus

Ruscus és un gènere amb sis espècies pertanyent a la família Ruscaceae, la que fins fa pocs anys era situada dins de Liliaceae àmpliament definida. El gènere és natiu de l'oest i sud d'Europa (Anglaterra), Macaronèsia, nord-oest d'Àfrica, i sud-oest d'Àsia a l'est del Caucas.
Són arbusts perennes que aconsegueixen 1 m d'altura (rarament els 1.2 m). Té les tiges ramificades, tenint tiges semblant a fulles (anomenats filodis) de 2-18 cm de longitud i 1-8 cm d'ample. Les veritables fulles són diminutes i no efectuen la fotosíntesi. Les flors són petites, blanques amb un centre violeta fosc. El fruit és una baya vermella de 5-10 mm de diàmetre.
Així com per llavors, la planta pot estendre's pels rizomes i pot colonitzar grans extensions.

## Taxonomia

* Ruscus aculeatus Europa, Açores.
* Ruscus colchicus Caucas.
* Ruscus hypoglossum Centre i sud-est d'Europa, Turquia
* Ruscus hypophyllum Ibèria, nord d'Àfrica
* Ruscus microglossus Sud d'Europa
* Ruscus streptophyllum Madeira.
# S'Illot-Cala Morlanda

S'Illot-Cala Morlanda constitueix un nucli urbà turístic i residencial de Manacor que als darrers anys ha experimentat un creixement considerable que ha alterat les seves característiques urbanes. Tot i així, bona part de la seva primera línia conserva encara moltes característiques naturals, i en tot moment el contacte entre l'entramat urbà i la mar està separat per les roques característiques de la zona.

## Enllaços externs

* Fitxa a disfrutalaplaya.com
# Roca Farigola

La Roca Farigola és una obra del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular (10x15), coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana, situada a migdia. Es troba assentada damunt el pendent d'un serradet. Consta de planta baixa i primer pis. S'hi observen tres etapes constructives clares, les més antiga a ponent i la més recent a llevant. La façana presenta un portal rectangular a la planta, una finestra amb ampit al primer pis. Adossat a la planta hi ha un gran cos que tanca la lliça, és cobert a una sola vessant. A llevant hi ha quatre finestres, a tramuntana poques obertures i algunes encara està tapiada, a ponent gairebé cega. Davant del barri o lliça hi ha un gran era enllosada i una cabana. L'estat de conservació és força bo.

## Història

Masia de la qual no tenim cap notícia ni constructiva ni documental, per bé que creiem que si el nomenclàtor de la província de Barcelona del s. XIX enumerés els masos de Vilalleons, com fa en altres nuclis de població, segurament que Roca Farigola hi apareixeria.

## Referències

* 1 2 «Roca Farigola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# The Hound of the Baskervilles (pel·lícula de 1972)

The Hound of the Baskervilles és un telefilm estatunidenc de misteri de 1972 dirigit per Barry Crane i protagonitzat per Stewart Granger com Sherlock Holmes i Bernard Fox com el Doctor Watson. La pel·lícula està basada en la novel·la de Sherlock Holmes de 1902 d'Arthur Conan Doyle, El gos dels Baskerville.

## Argument

El detectiu Sherlock Holmes (Stewart Granger) i el seu ajudant el Dr. Watson (Bernard Fox) han de resoldre l'assassinat desconcertant d'un hereu de la rica família Baskerville als boirosos erms d'Anglaterra. Holmes es compromet a protegir el jove Henry Baskerville, que creu que la seva vida corre perill per una antiga maledicció familiar. El detectiu envia Watson a Baskerville Hall a investigar, una finca desolada enmig de Grimpen Mire. Sense que aquest ho sàpiga, el detectiu també hi va, tot i que disfressat, per poder furgar en el cas sense ser reconegut. Junts descobreixen que darrere de tot plegat hi ha un parent llunyà que vol matar l'hereu per reclamar la propietat de la família utilitzant un gos gegant.

## Repartiment

* Stewart Granger com a Sherlock Holmes
* Bernard Fox com a Dr. John H. Watson
* Ian Ireland com a Sir Henry
* William Shatner com a George Stapleton / Sir Hugo Baskerville
* Jane Merrow com a Beryl Stapleton
* Anthony Zerbe com a Dr. Mortimer
* Sally Ann Howes com a Laura Frankland
* John Williams com a Arthur Frankland
* Alan Caillou com a Inspector Lestrade

## Producció

The Hound of the Baskervilles va ser la primera versió estatunidenca en color de la novel·la, i va ser produïda per ABC-TV per a la seva ABC Movie of the Week. La producció va ser un dels tres pilots d'una sèrie de pel·lícules de televisió amb detectius literaris; els altres dos van ser Nick Carter i Hildegarde Withers. La producció va utilitzar escenaris d'altres produccions, principalment pel·lícules de terror.

## Recepció

Les valoracions van ser pobres i les crítiques dolentes, la qual cosa va fer que la sèrie de telefilms proposats s'arxivés.
Los Angeles Times el va qualificar de "farragós, amb massa diàleg, sovint mal dut a escena i pateix de manera intermitent amb la direcció de l'exposició", encara que pensava que Granger i Fox eren "bastant acceptables" en els seus papers.

## Referències

* 1 2 «The Hound of the Baskervilles» (en anglès). TCM. Arxivat de l'original el 2 desembre 2020.
* ↑ The Hound of the Baskervilles (1972) - Barry Crane | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related, a AllMovie (anglès)
* 1 2 Alan Barnes. Sherlock Holmes on Screen (en anglès). Reynolds & Hearn Ltd, 2002, p. 65. ISBN 1-903111-04-8.
* ↑ Peter Haining. The Television Sherlock Holmes (en anglès). Virgin Books, 1994, p. 71. ISBN 0-86369-793-3.
* ↑ Alan Barnes. Sherlock Holmes on Screen (en anglès). Reynolds & Hearn Ltd, 2002, p. 66. ISBN 1-903111-04-8.
* 1 2 Peter Haining. The Television Sherlock Holmes (en anglès). Virgin Books, 1994, p. 71–72. ISBN 0-86369-793-3.
* ↑ Page, D. «TV MOVIE REVIEW» (en anglès). Los Angeles Times, Feb 12, 1972.
# SMC

SMC té els següents significats:
* Servei Meteorològic de Catalunya
* Petit Núvol de Magalhães de l'anglès Small Magallanic Cloud
# Tiree

Tiree (Tiriodh (pronuncieu [ˈtʰʲiɾʲəɣ]) en gaèlic) és una illa de les Hèbrides Interiors, situada al nord-oest d'Escòcia. Es troba al sud-oest de l'illa de Coll. Té una superfície de 78 km² i una població propera als 800 habitants. Tiree és una illa de baixa altura i summament fèrtil, i l'explotació minifundista i el turisme són els seus puntals econòmics.
El percentatge de parlants de gaèlic a l'illa de Tiree és elevat si considerem els percentatges generals de les Hèbrides Interiors, arribant al 48,6% del cens del 2001).

## Geografia

La població principal de l'illa és Scarinish, i és on hi arriben transbordadors que comuniquen amb Arinagour (illa de Coll) i a Oban ("continent"). Hi ha també un aeroport a Crossapol.
El punt més elevat de Tiree és el Ben Hynish de 141 m, situat al sud de l'illa.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'illa
* Relleu de Tiree Arxivat 2012-08-25 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Cens del 2001». Arxivat de l'original el 2007-02-05. [Consulta: 3 maig 2009].
# Tire

Tire (turc otomà: تيره; català medieval: Tira) és una població de Turquia, capital del districte del mateix nom a la província d'Esmirna. És un districte altament urbanitzat; es troba a uns 82 km al sud-est del centre d'Esmirna i 46 km de la costa del golf de Kuşadası a l'oest, i al peu de les muntanyes Aydin. El districte està format per dues municipalitats, Tire (establerta el 1864) i Gökçen; i en total hi ha 64 poblacions rurals. La seva població actual és de 75.760 habitants (el districte) i 44.249 habitants (la municipalitat).
En el regne de Lídia es deia Tyrrha (o Tarrha) que vol dir "torre". Fou la clàssica Arcadiòpolis (Arkadipolis) que després va ser anomenada Teira (que vol dir "vila"). S'esmenta al segle xiv com a possessió de l'emir d'Aydin. El 1402-1403 Tamerlà hi va passar l'hivern i els habitants van fugir a Esmirna. El 1426 va passar als otomans i fou seu d'un sandjak. Molt pocs viatgers hi van passar o almenys molt pocs la descriuen; un d'ells és Edmund Chishull (mort el 1733), un altre Smith i un altre Ewliya Çelebi. A la I Guerra Mundial tenia uns 15.000 habitants però la sortida dels grecs després de la guerra greco-turca (1919-1922) va rebaixar aquesta xifra que després es va recuperar i el 1970 tenia uns 28.000 habitants.

## Bibliografia

* Report Tire, 40 p. (en turc). Cambra de Comerç d'Esmirna, 2007.
* Çağla Caner, Middle East Technical University, Ankara. Section: Townscape and Building Complexes in Medieval Western Anatolia under Turkish-Islamic Culture, Tire Case Study. Power and culture: Identity, Ideology, Representation, ed. Jonathan Osmond - Ausma Cindina, Pisa University (Power and culture : thematic work group 2; 2), 2007.
* Ed. Ralf Roth - Günter Dinhobl. Across the Borders: Financing the World's Railways in the Nineteenth and Twentieth Centuries, ISBN 978-0-7546-6029-3. Ashgate Publishing, 2008.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Tire (Tire Belediyesi)
Viccionari
# Topònims de Miravet (Castell de Mur)

Llistat de topònims de la casa forta i caseria de Miravet, actualment despoblada, de l'antic terme municipal de Mur, actualment integrat en el de Castell de Mur, al Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Cabanes

* Miravet: Cabana de Sebastià

## Castells

* Casa forta de Miravet

## Corrals

* Corral de Tomeu

## Esglésies

* Mare de Déu de la Collada

## Masies (pel que fa als edificis)

| Cal Benet | La Grisa |

## Geografia
### Camps de conreu

| Tros de la Collada | Tros del Pere | Pla del Roure | Horts de Miravet |

### Cingleres

* Cinglo de la Censada

### Corrents d'aigua

| Barranc de Carboners | Barranc de la Censada | Llau de Farmicó |

### Diversos

| La Censada | Roca de la Quadra | La Teulera de la Censada |

### Entitats de població

* Miravet

### Fonts

* Font de Miravet

### Masies (pel que fa al territori)

| Cal Benet | La Grisa |

### Muntanyes

* Les Mosques

### Obagues

| Obac de Farmicó | Obac de Miravet |

### Planes

* Pla del Roure

### Solanes

* Solà de Miravet

### Vedats

* Vedat de la Grisa

### Vies de comunicació

* Camí de Miravet
# Tomàs Ferrer i Sust

Tomàs Ferrer i Sust, àlies el Mico (el Masnou, Maresme, 29 de març de 1902 - Buenos Aires, Argentina, 27 d'agost de 1969) fou un polític català, alcalde del Masnou els anys trenta del segle xx durant la Segona República Espanyola.
Comerciant de professió. Fou polític pel partit Esquerra Republicana de Catalunya (ERC). Es presentà a les eleccions municipals espanyoles de 1931 al Masnou amb la llista d'ERC que guanyà les eleccions municipals. Fou el segon més votat de la llista. En constituir-se el consistori l'abril de 1931, fou primer tinent d'alcalde. El novembre de 1931 fou elegit alcalde del Masnou, en substitució de Francesc Maristany Millet, alcalde elegit l'abril de 1931 que deixava el càrrec per motius de salut. A les eleccions municipals catalanes de 1934 tornà a ser elegit alcalde. A partir dels Fets del sis d'octubre es disolgué el consistori i fou destituit. L'any 1936, després de la victòria de les esquerres a les eleccions generals espanyoles de 1936, se li reposà en el càrrec d'alcalde, que conservà fins al setembre de 1936, quan l'Ajuntament passà a estar controlat per la Confederació Nacional del Treball (CNT).
Durant la seva alcaldia va intentar modenitzar la vila en compliment dels principis constitucionals republicans. S'implicà en l'aprovació de l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 1932 ja que presidí la comissió de rebuda al cap de govern Manuel Azaña Díaz i a altres parlamentaris que lliuraren solemnement l'Estatut al president de la Generalitat el dia 25 de setembre de 1932. Va ser sotssecretari de la Federació de Municipis Catalans.
Es casà amb Paquita Terrades Curell i tingueren dos fills, Tomàs i Josep.
Durant Guerra Civil Espanyola participà en col·lectivitzacions al Masnou com la de la fàbrica de vidre La Primitiva. En acabar la guerra, es va haver d'exiliar. En la fugida cap a França, fou ferit a Figueres per un bombardeig. Ja a França, fou internat a diversos camps de concentració i romangué també a diversos hospitals, fins que l'ajut econòmic d'un amic li va permetre embarcar cap a l'Argentina. Va poder arribar a Buenos Aires, on va viure la resta de la seva vida.
A Espanya se li obrí un expedient de responsabilitats polítiques, que l'any 1941 el condemnà a la pèrdua total de béns i inhabilitació absoluta perpètua.
L'any 1998 l'Ajuntament del Masnou decidí posar el seu nom a un carrer de la vila (carrer de Tomàs Ferrer i Sust).

## Referències

* 1 2 Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013.
* 1 2 Ajuntament del Masnou «Vida ciutadana: carrer de Tomàs Ferrer i Sust, alcalde durant la República». Butlletí d'Informació Municipal el Masnou, Desembre 1998-gener 1999.
* 1 2 Toran, Rosa. Història Contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017, p. 415, 418, 497, 509 i 567.
* ↑ «Noticiari general». Diari de Vic, 17-04-1934.
* 1 2 Toran, Rosa. La repressió al Masnou (1939-1952). El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2019, p. 195-197.