OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hora-persona

Una hora-persona o hora-home és la quantitat de treball realitzat per un treballador mitjà durant una hora. S'utilitza per a estimar el temps de treball ininterromput necessari per realitzar una tasca o fabricar un producte. La unitat "hora-persona" no té en compte les pauses de descans, alimentació, vacances, etc. tan sols treball continu. Així doncs, els directius i tècnics hi sumen el temps no productiu per poder estimar el temps total necessari per acabar la tasca.

## Unitats similars

S'aplica un concepte familiar en dies-persona o fins i tot anys-persona per a projectes molt llargs. Això presenta la dificultat que el nombre d'hores treballades varia en gran manera en funció del lloc de treball, les diverses cultures i sistemes econòmics. Així, partint d'un informe de l'OCDE del 2007, un treballador treballa de mitjana anualment 1389 hores als Països Baixos però 2316 hores a Corea del Sud.

## Vegeu també

* Producció en sèrie
* Productivitat
* Fabricació
* Frederick Winslow Taylor

## Referències

* ↑ «Definition from the Merriam-Webster Online Dictionary». Arxivat de l'original el 2007-11-03. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ Infoplease.com
* ↑ «SFAF.org». Arxivat de l'original el 2009-08-11. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ OECD Employment Outlook 2009, Tackling The Jobs Crisis. Secretary-General of the Organisation For Economic Co-Operation And Development, 2009, p. 269. ISBN 978-92-64-06791-2 [Consulta: 22 setembre 2009]. Arxivat 2016-12-20 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* The Principles of Scientific Management Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine. F.W.Taylor, 1911
* Shop Management, F.W.Taylor, 1911
* A Selection from Frederick Taylor's Essays Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine.
# Hualcán

El Hualcán (possiblement del quítxua wallqa, walqa, -n a sufix) és una muntanya de la Cordillera Blanca, al centre del Perú, a la serralada dels Andes, que s'eleva fins als 6.122 msnm.
Està situat a la regió d'Ancash, entre el districtes de Chacas (a la província d'Asunción) i el de Carhuaz (província de Carhuaz); al sud-est del Chequiaraju.

## Referències

* 1 2 Biggar, John. The Andes: A Guide for Climbers. Andes, 2005, p. 77. ISBN 9780953608720.
* 1 2 Peru 1:100 000, Carhuás (19-h). IGN (Instituto Geográfico Nacional - Perú).
* ↑ Alpenvereinskarte 0/3a. Cordillera Blanca Nord (Peru). 1:100 000. Oesterreichischer Alpenverein, 2005. ISBN 3-928777-57-2.
* ↑ Teofilo Laime Ajacopa, Diccionario Bilingüe Iskay simipi yuyayk'ancha, La Paz, 2007 : wallqa - s. Collar. Adorno que se lleva alrededor del cuello.
* ↑ Diccionario Quechua - Español - Quechua, Academía Mayor de la Lengua Quechua, Gobierno Regional Cusco, Cusco 2005: walqa - s. Collar, collarín. || Colgandijo de oro y piedras preciosas, como la turquesa y otros, usado por la nobleza inka. || Bolsa colgante al hombro. SINÓN: wallqha, walqha. Bol: Sarta de cuentas, collar o cadena. Ec: wallka.
* ↑ escale.minedu.gob.pe - UGEL Map of the Asunción Province (Ancash Region)

## Enllaços externs

* Nevado Hualcan, Peru a peakbagger.com
# Hualqui

Hualqui és una ciutat de Xile de la regió del Bío-Bío. Amb 20.660 persones, la comuna té una superfície de 531 km² (datació del cens de 2002). Va ser fundada el 24 d'octubre de 1757 por el català Manuel d'Amat i de Junyent.
El 1823 el poble es va proclamar independent durant tres dies, durant la guerra d'independència.

## Referències

* ↑ Concepción, Diario. «La independiente y breve República» (en castellà). [Consulta: 7 agost 2022].

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de la ciutat de Hualqui (castellà)
# Le Bodéo

Le Bodéo (en bretó Bodeoù, gal·ló Le Bodéo) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 189 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 338 | 357 | 271 | 236 | 201 | 189 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Félix Le Tyrant | |
| 2008- | Anne Henry | |
# Lares-Waowdeals Women Cycling Team

El Lares-Waowdeals Women Cycling Team (codi UCI: LWD) és un equip ciclista femení belga. Creat al 2016, té categoria UCI Women's Team.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 27è | Monique van de Ree (76a) |
| 2017 | 24è | Monique van de Ree (63a) |
A partir del 2016, l'equip participa a l'UCI Women's WorldTour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 26è | Monique van de Ree (74a) |
| 2017 | 22è | Sofie De Vuyst (89a) |

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Web oficial
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Hisonotus taimensis

Hisonotus taimensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Buckup, P. A. 1981. Microlepidogaster taimensis sp. n., novo Hypoptopomatinae da Estaçã Ecpógica do Taim, Rio Grande do Sul, Brasil (Ostriophysi, Loridariidae). Iheringia, Sér. Zool., Porto Alegre Núm. 60: 19-31.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Trapa (Mallorca)

La Trapa és una finca de muntanya de 81 hectàrees on es troben les ruïnes d'un monestir trapenc. Està situada al sud-oest de la Serra de Tramuntana, al terme municipal d'Andratx, a Mallorca, i just enfront de l'illa de Sa Dragonera. Dista a 40 km de Palma, 6 km de S'Arracó i a 3 km de Sant Elm.
Actualment el terreny és propietat del Grup Balear d'Ornitologia i Defensa de la Naturalesa (GOB) i periòdicament organitza jornades de voluntariat per fer tasques de manteniment i conservació, que solen coincidir amb el primer diumenge de cada mes.

## Història

Des del punt de vista cultural, la història de La Trapa comença l'any 1810, quan una comunitat de monjos trapencs, que fugint de la Revolució francesa, arribaren a Mallorca l'any 1810 i, durant uns 14 anys, ocuparen la zona abans coneguda com a Vall de Sant Josep, que des d'aleshores es coneix com La Trapa. L'any 1813 una part de la comunitat va abandonar Mallorca i la resta ho va fer definitivament l'any 1820.
Des de llavors La Trapa ha canviat de propietari en diverses ocasions, el monestir es va transformar en cases de possessió, va sofrir diversos canvis i adaptacions als nous usos. S'hi construïren més marges i altres edificacions. Ben entrat el segle XX s'abandonà la possessió i les cases començaren a esdevenir ruïna.
L'any 1980 el GOB, preocupat per la manca d'espais públics i per una possible parcel·lació de la finca, adquirí La Trapa. El procés de compra va ser llarg, i adjuntà els esforços de centenars de persones, col·lectius i entitats. D'aquesta manera i mitjançant la subscripció popular, la celebració de subhastes d'obres d'art, exposicions, concerts, loteria i d'altres iniciatives, va ser possible fer front als pagaments i aconseguir la seva protecció definitiva.

## Accessibilitat

A La Trapa es pot anar caminant per 3 camins:
* Des de Sant Elm, pel camí de Can Tomeuí, que continua per un tirany escarpat (1 hora de marxa).
* Pel camí que travessa el Collet de la Trapa, que comença a uns 150 metres després del cementir de S'Arracó (1,30 hores de marxa).
* Pel camí del Coll de Sa Gramola, que comença al pk 106 de la carretera Andratx-Estellencs) (2'30 hores de marxa).

## Referències

* ↑ La Trapa Arxivat 2014-10-07 a Wayback Machine. (GOB)
* ↑ La Trapa. Voluntariat a la Trapa. Arxivat 2014-10-07 a Wayback Machine. (GOB)
* ↑ La Trapa. Història Arxivat 2014-10-07 a Wayback Machine. (GOB)
* ↑ La Trapa. Guia de passeig, p. 5.

## Bibliografia

* GOB. La Trapa. Guia de passeig. Taller Gràfic Ramon, 1998 (reed. 2007), p. 24. Arxivat 2022-03-08 a Wayback Machine.
* GOB. La Trapa. Reserva biològica, p. 12. Arxivat 2019-11-10 a Wayback Machine.
* Fundación Banco Santander, (en col·laboració del GOB). 11. Recuperación de una reserva biológica (col. Manuales de desarrollo sostenible) (en castellà). GJ Print, p. 78. ISBN 978-84-92543-29-8. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Mallorca Verde. La Trapa (en castellà).
# Ichak

Ichak és un poble de Jharkhand, Índia al districte d'Hazaribagh a uns 12 km al nord d'Hazaribagh. La seva importància resideix en el fet que el 1771 fou convertida en capital dels rages de Ramgarh. Això fou degut a una disputa entre Mukund Singh, raja de Ramgarh, i el seu parent Tej Singh, cap de l'exèrcit i que reclamava la corona; aquest darrer havia anat a Patna el 1771 a demanar ajut al capità Camac que li va posar a disposició una força sota el tinent Goddar; Mukun Singh, després d'una breu resistència, va fugir i Tej Singh va rebre Ramgarh fixant-se el tribut en 40.000 rúpies a l'any; Ramgarh va quedar sota control britànic i Ichak va esdevenir la nova capital. La fortalesa en la que van residir els rages és l'edifici principal de la vila. La població el 1872 era de 8.999 i el 1881 de 7.346.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Hura (desambiguació)

«Hura» té aquests significats:
* Hura, municipi d'Israel
* Hura, gènere de plantes euforbiàcies
# Hippocampus erectus

Hippocampus erectus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Nova Escòcia (Canadà) i el nord del Golf de Mèxic fins a Panamà i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leandro Trossard

Leandro Trossard (4 de desembre de 1994) és un futbolista professional belga que juga com a volant per l'Arsenal FC anglès. És internacional amb la selecció belga. Trossard es va formar al planter del KRC Genk.

## Referències

* ↑ «Leandro Trossard: Overview». Premier League. [Consulta: 11 agost 2022].

## Enllaços externs

* Leandro Trossard, Fitxa a Soccerway
* Estadístiques amb Bèlgica
* Leandro Trossard – Fitxa i estadístiques a la UEFA
Leandro Trossard amb la selecció belga - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Bèlgica – Eurocopa 2020
1 Courtois •
2 Alderweireld •
3 Vermaelen •
4 Boyata •
5 Vertonghen •
6 Witsel •
7 De Bruyne •
8 Tielemans •
9 Lukaku •
10 E. Hazard (c) •
11 Carrasco •
12 Mignolet •
13 Sels •
14 Mertens •
15 Meunier •
16 T. Hazard •
17 Vanaken •
18 Denayer •
19 Dendoncker •
20 Benteke •
21 Castagne •
22 Chadli •
23 Batshuayi •
24 Trossard •
25 Doku •
26 Praet •
Entrenador: Robert Martínez
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 2022
1 Courtois •
2 Alderweireld •
3 Theate •
4 Faes •
5 Vertonghen •
6 Witsel •
7 De Bruyne •
8 Tielemans •
9 Lukaku •
10 Eden Hazard  •
11 Carrasco •
12 Mignolet •
13 Casteels •
14 Mertens •
15 Meunier •
16 Thorgan Hazard •
17 Trossard •
18 Onana •
19 Dendoncker •
20 Vanaken •
21 Castagne •
22 De Ketelaere •
23 Batshuayi •
24 Openda •
25 Doku •
26 Debast •
Entrenador: Robert Martínez
Selecció de futbol de Bèlgica – Eurocopa 2024
1 Casteels •
2 Debast •
3 Theate •
4 Faes •
5 Vertonghen •
6 Witsel •
7 De Bruyne (c) •
8 Tielemans •
9 Trossard •
10 Lukaku •
11 Carrasco •
12 Kaminski •
13 Sels •
14 Lukebakio •
15 Meunier •
16 Vranckx •
17 De Ketelaere •
18 Mangala •
19 Bakayoko •
20 Openda •
21 Castagne •
22 Doku •
23 Vermeeren •
24 Onana •
25 De Cuyper •
Entrenador: Tedesco :
# Hylodes amnicola

Hylodes amnicola és una espècie de granota de la família Leptodactylidae. Viu al Brasil, només en la zona de Parc Estatal do Ibitipoca, Lima Duarte i a Minas Gerais, tot i que podria estar també en altres regions. Aquesta zona es troba al voltant de 1.000 m snm. Habita bosc secundari (ja que no hi ha bosc primari restant a la zona). És una espècie terrestre que habita entorns d'aigua dolça. No hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que la pertorbació del turisme és la seva principal amenaça. El Parc Estatal do Ibitipoca és l'única àrea protegida de la qual es coneix actualment.

## Etimologia

El nom de l'espècie ve del llatí amnicola, « habitant dels corrents », que dona referència al seu hàbitat.

## Descripció

Hylodes Amnicola mesura de 25 a 28 mm els mascles i 26 a 31 mm les femelles. La seva esquena varia de marró clar a gris amb taques més o menys visibles. El seu ventre és de color crema a blanc o ratlles creuades blanques.
Els capgrossos són fins a 54 mm dels quals aproximadament 19 mm per al cos. El seu disc oral queda cap avall.

## Referències

* ↑ Carlos Frederico da Rocha, Monique Van Sluys, Luciana Barreto Nascimento. Hylodes amnicola. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23-08-2014.
# Esperança Esteve i Ortega

Esperança Esteve i Ortega (Barcelona, 30 de gener de 1951) és una treballadora social, professora i política catalana, que ha estat diputada al Congrés dels Diputats en la VIII, IX i X Legislatures.

## Biografia

Diplomada en Treball Social per la Universitat de Barcelona, en Funció Gerencial d'Administracions Públiques per ESADE i en Direcció i administració d'Empreses a FUNDEMI-IQS. És Vicepresidenta i Directora de la Fundació Cors Units
Ha treballat com a directora de l'Àrea de Serveis a la Persona i Sostenibilitat, Comissionada per l'Ajuntament per a temes d'Immigració, en l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. És professora de la Fundació Pere Tarrés a la Universitat Ramon Llull. També exerceix de professora col·laboradora de diverses organitzacions i universitats.
Ha estat presidenta del Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya entre els anys 1991 i 1996, directora de la Fundació Ajuda i Esperança -que presta el servei del Telèfon de l'Esperança- vicepresidenta de la Fundació Cors Units de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona.
Ha estat membre de l'Executiva Federal del PSOE, del Consell Nacional del PSC i de l'Executiva de Santa Coloma de Gramenet. Membre de la Junta de Govern FUNDEMI-IQS (Universitat Ramon Llull), vocal del Patronat de la Fundació Trinijove, membre del Consell Assessor de la Fundació Pere Tarrés i vocal del Patronat de la Fundació Torres Gasset. Fou escollida diputada per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2004, 2008 i 2011, on ha estat, entre altres càrrecs, vocal de la "delegación española" en el Grup d'Amistat amb el Marroc.

## Referències

* 1 2 «IX Legislatura (2008-2011). Esteve Ortega, Esperança» (en castellà). Congrés dels Diputats. [Consulta: novembre 2020].
* ↑ «La colomenca Esperança Esteve, número 4 de la llista del PSC». Dones en xarxa, 10-10-2011. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ Sendra i Mestre, Assumpta. «Entrevista a Esperança Esteve i Ortega» (en castellà). Revista RE. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «Elecciones Generales 2004». Elmundo.es. [Consulta: 29 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa personal Arxivat 2013-03-31 a Wayback Machine. al web del PSC.
* Fitxa de les eleccions de 2008 a El País
* Fitxa del Congrés dels DIputats
# Can Valls (Bigues)

Can Valls és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Està situada a llevant del Rieral de Bigues, a l'esquerra del Tenes. Queda al sud-est de Can Vilanou, al sud-oest de Can Pruna Vell, al sud de Can Prat del Camí i al nord-oest de la Vil·la Carlota. Actualment (2010) hi ha una empresa de jardineria.
Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Estació d'Ur - les Escaldes

Línia de Cerdanya ("Tren Groc") :
Ur - les Escaldes és una estació de ferrocarril del Tren Groc de la línia Vilafranca de Conflent-Tor de Querol situada a la població d'Ur, a l'Alta Cerdanya. L'estació també rep el nom de Les Escaldes, referent a la comuna Angostrina i Vilanova de les Escaldes, situada al nord-est d'Ur. A la parada s'hi aturen trens regionals i turístics de TER d'Occitània de la SNCF.
L'estació entra en servei el 1927, després de finalitzar la construcció del tram pendent entre la Guingueta d'Ix i la Tor de Querol de la línia d'ample mètric que havia d'unir aquesta última amb Vilafranca de Conflent.
Actualment es un baixador, només disposa d'una via i es una parada facultativa, el tren només s'hi atura si algú ho sol·licita. Al costat de la via es troba un tercer carril recobert superior, d'on els trens obtenen l'eletricitat.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| TER d'Occitània |||||
| La Tor de Querol - Enveig | Bena-Feners | Tren groc | La Guingueta d'Ix | Vilafranca de Conflent - Vernet - Fullà |

## Referències

* ↑ «Estació d'Ur-Les Escaldes» (en francès). SNCF. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «L'història del tren». Pyrénées Cerdagne Tourisme. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «UR-LES ESCALDES». Trenscat. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ «Tren Groc Alimentació Elèctrica» (en francès). Pyrénées Orientales. [Consulta: 19 desembre 2023].

## Vegeu també

* Llista d'estacions de la Catalunya del Nord
* Xarxa ferroviària de la Catalunya Nord

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies
# Estació d'Universitat

Mapa Metro Línia 1 :
Mapa Metro Línia 2 :
Universitat és una estació de les línies L1 i L2 del Metro de Barcelona situada sota la Plaça de la Universitat al districte de l'Eixample però molt a prop del de Ciutat Vella a Barcelona.
L'estació de la L1 es va inaugurar el 1926 com a part del primer tram posat en servei del Ferrocarril Metropolità Transversal. Aquesta va ser tancada entre 1971 i 1972 quan es va construir el túnel de Renfe entre Sants i Plaça de Catalunya, que pasa molt a prop de l'estació, tant que les andanes de la L1 estan una a sobre de l'altra per manca d'espai.
Al cap de força anys, el 1995, es va inaugurar l'estació de la L2 del Metro de Barcelona. En aquest moment l'estació va ser adaptada per a persones amb mobilitat reduïda.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Hospital de Bellvitge | Urgell | | Catalunya | Fondo |
| Paral·lel | Sant Antoni | | Passeig de Gràcia | Badalona Pompeu Fabra |

## Accessos

* Plaça de la Universitat
* Carrer Pelai
* Ronda de la Universitat
* Ronda de Sant Antoni

## Intervenció arqueològica

El 1994 es va dur a terme una intervenció arqueològica a l'esapi, motivada per la remodelació de l'estació de metro de la plaça de la Universitat de Barcelona, lloc on era probable l'aparició d'algun tram de la segona muralla iniciada al segle xiv i que no es va enllestir fins al segle xvii. Les obres implicaven rebaixos de fins a 5,60 m de fondària a la plaça, mentre que en altres llocs com la Ronda Santa Antoni tan sols es va arribar als 3 m. per sota del nivell de circulació. Els resultats de la intervenció van ser positius posant al descobert les restes d'un dels baluards defensius de la segona muralla medieval de Barcelona, anomenat baluard dels Tallers, la construcció del qual es datava històricament l'any 1697. Amb l'excavació es va poder establir una seqüència cronològica estratigràfica juntament amb el material ceràmic que van corroborar aquesta datació. Els tallers foren un portal i un carrer. Quan es construïa la murada de la Rambla (any 1363), hi existia ja el 'barri dels tallers' en la part interior (Vico dels Tayers). El seu nom prové dels talladors de carn que hi havia a la rodalia.

## Referències

* ↑ «Estació d'Universitat». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).

## Vegeu també

* Línia 1 del metro de Barcelona
* Línia 2 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya