OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Iscle i Santa Victòria de Surp

Sant Iscle i Santa Victòria de Surp és l'església parroquial romànica del poble de Surp, en el terme municipal de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme del mateix nom.
Està situada fora del nucli de població de Surp, a uns 70 metres al sud-est. Té al costat sud-oest el cementiri de Surp.

## Arquitectura

Construïda a cavall dels segles XI i xii amb carreus ben treballats disposats en filades regulars, s'hi van afegir posteriorment la sagristia i les capelles laterals. Originàriament constava d'una sola nau coberta amb una estructura de fusta. A llevant està capçada per un absis semicircular amb una finestra de doble esqueixada al centre i una de lateral d'una sola esqueixada. La decoració exterior presenta fris llombard de dobles arcuacions entre lesenes.
Al costat nord s'hi alça un campanar de torre quadrat de dos pisos delimitats per arcuacions llombardes i amb finestres molt modificades. La porta d'accés actual es va obrir en època tardana. L'original, d'arc de mig punt s'aprecia des de l'interior.
Les pintures murals del seu interior, parcialment atribuïdes al Mestre del Judici Final, es conserven repartides entre el Museu Diocesà d'Urgell, el MNAC, i el Toledo Museum of Art a Ohio (EUA).

## Història

El primer esment del lloc de Surp és de l'any 1102 quan l'abat Ponç de Gerri cedia una vinya a Isarn de Caregue a canvi de la meitat del fruit i del delme. Vers el 1112, en el testament de la comtessa Eslonça apareix una donació a favor del monestir de Gerri en la qual s'esmenta un home procedent de Surp.
L'església parroquial de Sant Iscle fou visitada pels delegats de l'arquebisbe de Tarragona els anys 1314 i 1315 i era integrada al deganat de Montenartró, mentre que en la visita pastoral del 1575 pertanyia a l'oficialitat de Sort. Actualment depèn de la parròquia de Rialb.
A l'interior hi havien pintures murals que, datables a finals del segle xii, es troben actualment al MNAC.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Iscle i Santa Victòria de Surp». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa; López i Gutiérrez, Dídac. «Sant Iscle i Santa Victòria de Surp». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.
* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Rialb de Noguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
* Pladevall, Antoni. Guies Catalunya romànica comarcals. Barcelona: Pòrtic, 2000. ISBN 84-7306-609-X.
# Saint Vincent

«Saint Vincent Saint-Vincent o St. Vincent» té aquests significats:
* St. Vincent (Minnesota)
* Saint Vincent (illa), illa volcànica al Carib i l'illa més extensa de Saint Vincent i les Grenadines
* Saint-Vincent (Puy-de-Dôme), municipi francès al departament del Puèi Domat (regió de Alvèrnia - Roine-Alps)
* Saint-Vincent (Haute-Garonne), municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Saint-Vincent (Haute-Loire), municipi francès al departament de l'Alt Loira (regió de Alvèrnia - Roine-Alps)
* Saint-Vincent (Pirineus Atlàntics), municipi francès al departament dels Pirineus Atlàntics (regió de l'Aquitània)
* Saint-Vincent (Tarn i Garona), municipi francès al departament del Tarn i Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Saint-Vincent (Vall d'Aosta), municipi italià a la regió de Vall d'Aosta
* Saint-Vincent-de-Tyrosse, municipi francès al departament de les Landes (regió de l'Aquitània)
* Saint-Vincent-de-Lamontjoie, municipi francès al departament d'Òlt i Garona
* Saint-Vincent-les-Forts, municipi francès al departament dels Alps de l'Alta Provença
* Saint-Vincent-Rive-d'Olt, municipi francès al departament de l'Òlt (regió de Migdia-Pirineus)
* Saint-Vincent-Jalmoutiers, municipi francès al departament de la Dordonya
* Saint-Vincent-sur-l'Isle, municipi francès al departament de la Dordonya (regió de l'Aquitània)
* Cantó de Saint-Vincent-de-Tyrosse
* Cantó de Mont-Saint-Vincent, cantó francès al districte de Chalon-sur-Saône (departament de Saona i Loira)
# Sandalio Pereda y Martínez

Sandalio Pereda y Martínez (Torme, Villarcayo província de Burgos el 1822 - Madrid 15 de desembre de 1886) va ser un naturalista espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

Es va doctorar en medicina i ciències naturals el 1838 en el col·legi de medicina de San Carlos i va obtenir la plaça de professor el 1845.
El 1847 li va ser concedida la càtedra d'història natural en la Universitat de Valladolid. i el 1853 va obtenir la plaça a l'Institut San Isidro de Madrid, del que en serà director des de 1870 fins a la seva defunció, en aquest Institut va crear el seu Gabinet d'Història Natural.
Fou membre de la Reial Acadèmia Nacional de Medicina, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals des de 1868 i president de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural a Madrid.
Va ser cap superior d'Administració civil el 1874. Gràcies al seu esforç es va iniciar el departament d'història natural a la Universitat de Valladolid.

## Obres

* Programa razonado de un curso de nociones de historia natural. 1858
* Principios de fisiología e higiene
* La naturaleza al alcance de los niños. Este fue libro de texto en muchos colegios de la época.
* Origen, composición y termalidad de las aguas minerales. 1868

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-23 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Bibliografia

* Boletín bibliográfico español
* Enciclopedia Espasa-Calpe, tomo 43
# Pic del Ginebre

El Pic del Ginebre és una muntanya de 2.380,7 m d'altitud situada al massís del Carlit, al límit del Donasà (Arieja), al nord, i el Capcir (Catalunya del Nord) al sud. Així mateix marca el límit septentrional del català i sobremira la vall de l'Aude. Pertany als termes de Puigbalador, del Capcir i de Queragut i del Pla, del Donasà.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme de Puigbalador, al sud-oest del de Queragut, i al sud-est del del Pla.
Prop del seu cim, dins del Capcir, hi ha el terminal superior del Telesquí del Ginebre 1, de l'Estació d'esquí de Puigbalador, ara inactiva.

## Referències

* ↑ «Pic del Ginebre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El Pic del Ginebre en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «120 - Puigbalador». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Puigbalador». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Pistoia

Pistoia és una ciutat d'Itàlia a la regió de Toscana, província de Pistoia, amb prop de cent mil habitants.

## Història

Pistoria era el nom clàssic de la ciutat de Pistoia. Era una ciutat d'Etrúria situada a la part nord dels Apenins a la via entre Florentia i Lucca a uns 35 km de cadascuna, segons l'Itinerari d'Antoní. Va ser una ciutat etrusca però no n'han quedat restes. Va passar als romans en època desconeguda i segons Plini el Vell era un municipi ordinari de segon ordre.
El seu nom es coneix en relació a la derrota final de Catilina. L'any 62 aC Catilina, que tenia a les seves forces a Faesulae, va assabentar-se que la conspiració que havia planejat havia estat descoberta i es va traslladar a Pistoia (in agrum Pistoriensem) amb intenció de fugir pels Apenins cap a la Gàl·lia Cisalpina, però Quint Cecili Metel Cèler li va tallar la retirada, i per l'altre costat s'acostava el cònsol Gai Antoni Híbrida, que el pressionava perquè avancés. Catilina, de sobte, va decidir enfrontar-se a Gai Antoni però va ser derrotat completament a les muntanyes properes a Pistoria.
Pistoria és esmentada per Ammià Marcel·lí en un període tardà de l'Imperi Romà, com una de les ciutats municipals del districte conegut per Túscia Annonària.
Al segle iv va adquirir importància i va ser la seu d'un bisbe. Va passar als ostrogots i als longobards, sota els que era una de les residències reials temporals. Després del 774 va passar als francs i al segle ix va quedar dins el Regne d'Itàlia. El comú es va afermar al segle xii, adquirint el poder el 1177. Les muralles es van construir poc després. La ciutat va ser de predomini gibel·lí, però el 1254 la güelfa Florència la va conquerir.
L'any 1325 va ser ocupada pel gibel·lí Castruccio Castracani senyor de Lucca i Pisa, que va morir el 1328 i els güelfs florentins la van recuperar. El 1401 la ciutat va acceptar formalment el domini florentí. Des de llavors va quedar en poder de Florència i els estats que la van succeir. Al segle xvi va tenir una fàbrica de pistoles, que van agafar el nom de la ciutat.

## Persones il·lustres

* Francesco Manfredini (1680-1748) compositor de música barroca.
* Massimo Freccia (1906-2004) director d'orquestra.
* Christian Orlandi (1998) director de cinema.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 5
* ↑ Sal·lusti. La conjuració de Catilina, 57
* ↑ Ammià Marcel·lí. Res Gestae, XXVII, 3, 1
* ↑ Smith, William (ed.). «Pistoria». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Cardini, Franco (ed.). Storia della civiltà toscana, vol I. Florència: Le Monnier, 1981, p. 96-97. ISBN 9788800845014.

## Enllaços externs

* Comune di Pistoia (en italià) [Consulta 24-VIII-2022]
# Plainfield (Wisconsin)

Plainfield és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 899 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plainfield tenia 899 habitants, 342 habitatges, i 230 famílies. La densitat de població era de 267 habitants per km².
Dels 342 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 28,4% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.328 $ i la renda mediana per família de 43.977 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.688 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 15.563 $. Aproximadament el 8% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plainfield» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plainfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Placidochromis koningsi

Placidochromis koningsi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Malawi (Malawi, Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, República Federal d'Alemanya. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Hanssens, M. 2004. The deep-water Placidochromis species. Pp. 104-197, a: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas, Estats Units. Species Diversity Lake Malawai: 1-360.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Placidochromis longimanus

Placidochromis longimanus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Maréchal, C., 1991. Placidochromis. p. 378-380. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Hanssens, M. 2004. The deep-water Placidochromis species. Pp. 104-197, a: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas, Estats Units. Species Diversity Lake Malawai: 1-360.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sam Hanks

Sam Hanks fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 13 de juliol del 1914.
Hanks va ser campió de diverses modalitats de curses, i va córrer la Champ Car les temporades 1940-1957 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis de 1940-1941, 1946 i 1948-1957.
Sam Hanks va morir el 27 de juny del 1994.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1940 | 28 | 14 | 123.064 | 13 | 13 | 192 | 0 | A 8 voltes |
| 1941 | 28 | 33 | 118.211 | 32 | 33 | 0 | 0 | No va sortir |
| 1946 | 32 | 3 | 124.762 | 7 | 31 | 18 | 0 | Pèrdua d'oli |
| 1948 | 76 | 15 | 124.266 | 19 | 26 | 34 | 0 | Embragatge |
| 1949 | 18 | 23 | 127.809 | 17 | 30 | 20 | 0 | Pèrdua d'oli |
| 1950 | 23 | 25 | 131.593 | 13 | 30 | 42 | 0 | Pressió de l'oli |
| 1951 | 25 | 12 | 132.998 | 21 | 12 | 135 | 0 | Virolla |
| 1952 | 18 | 5 | 135.736 | 14 | 3 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1953 | 3 | 9 | 137.531 | 5 | 3* | 200 | 3 | Va acabar |
| 1954 | 1 | 10 | 137.994 | 25 | 20 | 191 | 1 | Virolla |
| 1955 | 8 | 6 | 140.187 | 6 | 19 | 134 | 0 | Transmissió |
| 1956 | 4 | 13 | 142.051 | 21 | 2 | 200 | 0 | Va acabar |
| 1957 | 9 | 13 | 142.812 | 6 | 1 | 200 | 136 | Va GUANYAR |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 1566 | 140 | |
| Curses | 13 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 140 |
| Victòries | 1 |
| Top 5 | 4 |
| Top 10 | 4 |
| Retirades | 8 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Sam Hanks va participar en 8 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1950.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 8
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 1
* Pòdiums: 4
* Punts vàlids per la F1: 20
# Pinewood (Florida)

Pinewood és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 16.523 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pinewood tenia 16.523 habitants, 5.029 habitatges, i 3.686 famílies. La densitat de població era de 3.709,1 habitants/km².
Dels 5.029 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,3% hi vivien parelles casades, en un 28,5% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,1% tenia menys de 18 anys, un 11,2% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.949 $ i la renda mediana per família de 26.548 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.439 $ mentre que les dones 18.046 $. La renda per capita de la població era de 10.169 $. Entorn del 30,2% de les famílies i el 33,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pinewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pinewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Sidi Lamine

Sidi Lamine (àrab سيدي لامين) és una comuna rural de la província de Khénifra de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.806 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# 419 aC

El 419 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Era l'any 335 ab urbe condita o de la fundació de Roma. L'ús del nom «419 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments

* Alcibíades i Nícies són elegits estrategs a Atenes. Alcibíades fa diverses incursions al Peloponnès.
* A Roma són elegits tribuns amb potestat consular: Agripa Meneni Lanat, Publi Lucreci Tricipití, Espuri Nauci Rútil i Gai Servili Estructe Ahala.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Tucídides. Història de la Guerra del Peloponnès, V, 14
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IV, 44, 47
# Trinity

«Trinity» té aquests significats:
* Trinity (Alabama)
* Trinity (Carolina del Nord)
* Trinity (assaig nuclear), primera prova d'una arma nuclear
* Trinity Church, església de confessió episcopal situada a la intersecció de Wall Street i de Broadway al sud de Manhattan, a New York
* Trinity College, diversos indrets
* Trinity Rescue Kit, distribució Live CD lliure basada en Linux concebuda per a la recuperació, reparació, restabliment de claus i duplicació de discs durs
* Trinity: Souls of Zill O'll, videojoc RPG d'acció part de la saga Zill O'll
* Blade: Trinity, pel·lícula d'acció dirigida per David S. Goyer
# Lenç (Droma)

Lemps és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 42 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lemps era de 42 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 28 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 45 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 20 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lemps el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 19 eren actives i 6 eren inactives. De les 19 persones actives 17 estaven ocupades (10 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades i 3 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Lemps hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lemps a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lemps a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.