OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valle de Villaverde

Valle de Villaverde (antigament anomenat Villaverde de Trucíos; en càntabre Valli de Villaverdi; en euskera Villaverde Turtzioz) és un municipi de la comunitat autònoma de Cantàbria. Com a enclavament càntabre en el País Basc limita amb els municipis biscaïns de Karrantza, Artzentales i Turtzioz. Amb posterioritat a la divisió territorial d'Espanya de 1833 el municipi seria conegut com a Villaverde de Trucíos. El 28 de gener de 2005 l'ajuntament va acordar recuperar el seu nom històric de Valle de Villaverde amb la finalitat d'evitar permanents confusions amb el veí municipi basc de Turtzioz (en castellà Trucíos). Aquesta vall va ser comprada el 13 de desembre de 1440 per Pedro Fernández de Velasco, Conestable de Castella, la família del qual ja posseïa d'altres territoris de la Vall de l'Asón, alienant-se de la Senyoria d'Avellaneda, cosa que va provocar, fet i fet, que passés a pertànyer a la província de Santander i finalment a Cantàbria.
Del patrimoni històric artístic del municipi en sobresurt l'església de Santa María, en ruïnes a causa de les batalles carlistes de 1875 que es van produir a la zona i al gradual abandonament posterior. Al sud del municipi s'hi situa el naixement del Riu Agüera, la vall del qual té altituds de més de 400 metres. El municipi és travessat d'oest a est per la línia de ferrocarril Santander-Bilbao de la companyia FEVE.

## Localitats

* La Altura/L'Altura.
* El Campo/El campu.
* La Capitana.
* Los Hoyos.
* La Iglesia/La Ilesia.
* Laiseca.
* La Matanza (Capital).
* Mollinedo/Mollinéu.
* Palacio/El Palaciu.
* Villanueva.

## Administració

De la mateixa manera que el Comtat de Treviño, (un enclavament de Burgos a Àlaba), aquest territori ha estat reclamat per alguns partits bascos com a propi, tot i que el president de la Comunitat Autònoma de Cantàbria, Miguel Ángel Revilla, ja ha mostrat la seva total oposició a cedir-lo. El municipi està governat actualment amb majoria absoluta pel Partit Regionalista de Cantàbria (PRC).
A principis dels anys 90 l'actual corporació del PRC (en aquell moment agrupació independent) i els regidors del PSC-PSOE va demanar públicament pertànyer al País Basc, arribant a sol·licitar l'actual alcalde (Pedro Luis María Llaguno) audiència amb el rei per a tractar el tema. Després d'això Cantàbria va realitzar una inversió milionària a Villaverde que fins al moment ha aconseguit resoldre el tema de la pertinença o no pertinença a la Comunitat autònoma del País Basc.
Les següents taules mostren els resultats de les eleccions municipals celebrades el 2003 i 2007.
Eleccions municipals, 25 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 259 | 84,09% | 6 |
| PP | 38 | 12,34% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 238 | 71,90% | 6 |
| IU | 59 | 17,82% | 1 |

## Referències

* ↑ Web de la Dirección General de Administración Local del Gobierno de Cantabria Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.: Administración Local tramita el expediente para que Villaverde de Trucíos recupere su nombre histórico como Valle de Villaverde (castellà)
* ↑ Resultats electorals de Valle de Villaverde, a ABC
# Platja d'El Embayo

Les Platja del Embayo es troba en el concejo asturià d'Avilés i pertany a la localitat de Nieva. Presenta forma de petxina. Pertany a la Costa Central asturiana, la qual, excepte casos comptats no presenta platges amb protecció mediambiental.
Per accedir a aquesta platja cal localitzar els nuclis més propers que són Nieva i Zeluán. El nom popular pel qual sol ser coneguda aquesta zona és Cola de Caballo posat que és el nom de la formació rocosa per la qual es passa, incloent un curt túnel d'uns 10 m i va cap al far de San Juan des de l'enclavament de Zeluán. Està en una desembocadura fluvial, no té cap servei i solament es recomana com a activitat d'esbarjo la pesca a canya, ja que el bany en la ria no és recomanable.

## Referències

* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 153. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Comtat de Romanați

El comtat de Romanați era un comtat (en romanès: județ) del Regne de Romania, al sud-est de la regió històrica d'Oltènia. La seu del comtat era Caracal.
El comtat estava situat a la part sud-oest de Romania, a la part sud-est d'Oltènia. El comtat limitava a l'oest amb el comtat de Dolj, al nord amb el comtat de Vâlcea, a l'est amb els comtats d'Olt i Teleorman i al sud amb el Regne de Bulgària. El seu territori comprèn ara la part sud-est de l'actual comtat de Dolj, la part centre-sud de l'actual comtat d'Olt, i una petita part a la part sud-oest (al voltant d'Islaz) del comtat de Teleorman. El comtat es va dissoldre amb la reforma administrativa del 6 de setembre de 1950.
El 2017 es va suggerir per primera vegada una proposta per tornar el nom de Romanați al modern comtat d’Olt per canviar el seu nom pel de "Comtat d’Olt-Romanați" però es va celebrar un referèndum local els dies 6 i 7 d’octubre de 2018 no ha aconseguit els vots suficients per validar-la i, per tant, la proposta de canvi de nom ha fallat.

## Organització administrativa

Administrativament, el comtat de Romanaṭi es va dividir en tres districtes (plăși):
* Plasa Dunărea
* Plasa Ocolu
* Plasa Oltu de Sus
Posteriorment, es van establir dos districtes més:
* Plasa Câmpu
* Plasa Oltețu

## Població

Segons les dades del cens de 1930, la població del comtat era de 271.096 habitants, dividits ètnicament de la següent manera: 98,4% de romanesos, 1,1% de romanesos, així com altres minories. Des del punt de vista religiós, la població era del 99,6% ortodoxa oriental, del 0,1% catòlica romana, així com d'altres minories.

### Població urbana

El 1930, la població urbana del comtat (les tres comunes de Caracal, Coràbia i Balș) era de 29.308 habitants, amb un 94,2% de romanesos, un 2,9% gitanos, un 0,5% hongaresos, un 0,5% jueus, un 0,4% grecs i un 0,3% alemanys. Des del punt de vista religiós, la població urbana estava composta per un 97,8% d’ortodoxos orientals, un 0,8% de catòlics romans, un 0,6% de jueus, un 0,2% de grecs catòlics, un 0,2% de luterans, un 0,2% de calvinistes, així com altres minories.

## Referències

* ↑ «Olt: CJ a programat pe 15 octombrie referendumul pentru schimbarea numelui județului» (en romanès). , 24-08-2017. Arxivat 6 de maig 2021 a Wayback Machine.
* ↑ Dorobanțu, Alin «"DA", pentru Olt-Romanați!» (en romanès). , 19-09-2018.
* ↑ Dobrescu, Petre «Referendumul din Olt a eșuat, deși prezența a fost mai mare decât la referendumul pentru familie» (en romanès). , 07-10-2018.
* ↑ «A picat și referendumul "Olt-Romanați"» (en romanès). , 08-10-2018.
* ↑ Dumitrescu, Carmen «Eșec și la OLT. Județul își păstrează denumirea» (en romanès). , 08-10-2018.
* ↑ Portretul României Interbelice - Județul Romanați

## Enllaços externs

* (en romanès) Romanați County on memoria.ro
# Xinxiang

* No s'ha de confondre amb Xinyang, Xianyang, Xiangyang, o Xinyang.
Xinxiang (xinès simplificat: 新乡; xinès tradicional: 新鄉; pinyin: Xīnxiāng; postal: Sinsiang) és una ciutat a nivell de prefectura de la província de Henan, a la República Popular de la Xina. Limita amb la capital provincial Zhengzhou al sud-oest, Kaifeng al sud-est, Hebi i Anyang al nord, Jiaozuo a l'oest i les províncies de Shanxi i Shandong al nord-oest i a l'est respectivament. La seva població total era de 6.251.929 persones segons el cens xinès del 2020.
Segons l'estimació de 2018, 2.743.200 persones vivien a l'àrea urbanitzada (o metropolitana) formada per 4 districtes urbans (Weibin, Hongqi, Muye, Fenquan), el comtat de Yanjin, el comtat de Xinxiang i la ciutat de Huixian que ara han format una conurbació, ja que la ciutat s'està expandint molt ràpidament.

## Història

Xinxiang va ser el lloc de la batalla de Muye, on la dinastia Shang va ser enderrocada pels Zhou. Xinxiang data de la dinastia Sui (581-618) i va ser un petit centre de mercat abans de ser convertir-se en un centre industrial a la dècada de 1950. També va servir com a capital de la efímera província de Pingyuan, que va cobrir les ciutats veïnes - Anyang, Hebi, Puyang, Jiaozuo i Heze -, entre 1949 i 1952, amb el propòsit de pacificar les guerrilles nacionalistes a través d'accions militars i acceptar la rendició.
El juliol de 2021, Xinxiang es va veure durament afectada per les inundacions a Henan, que van afectar unes 470.000 persones i més de 55.000 hectàrees de terres de conreu.

## Geografia
### Clima

Amb una temperatura mitjana anual de 14 °C, Xinxiang gaudeix d'un clima continental suau amb quatre estacions ben diferenciades.

### Pol·lució

Segons un informe de 2015 de Greenpeace, Henan (la província de Xinxiang) té la contaminació atmosfèrica més severa de totes les províncies de la Xina, amb una concentració mitjana de PM2,5 de 103,3 μg/m3 (micrograms per metre cúbic). L'informe va trobar que Xinxiang té el 13è aire de la ciutat més contaminat de la Xina, amb una concentració de PM2,5 de 114,6 μg/m3 (més d'11 vegades el límit de seguretat establert per l'OMS) durant el primer trimestre de 2015. L'empresa suïssa IQAir va informar que Xinxiang va patir una concentració mitjana de PM2,5 de 51,5 μg/m3 el 2020, ocupant el lloc 31 a la Xina i el 89 al món.

## Referències

* ↑ «China:Hénán-Henan province» (en anglès). [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ «China: Hénán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 26 novembre 2021].
* ↑ «Flood toll rises in central China, as tens of thousands evacuated» (en anglès), 22-07-2021. Arxivat de l'original el 2021-08-12. [Consulta: 11 agost 2021].
* ↑ Boren, Zach. «China launches biggest ever smog monitoring drive — and what the data tells us», 20-04-2015. Arxivat de l'original el 2021-08-05. [Consulta: 11 agost 2021].
* ↑ «World's Most Polluted Cities in 2020 - PM2.5 Ranking». IQAir. Arxivat de l'original el 2021-03-21. [Consulta: 11 agost 2021].
* ↑ «World's Most Polluted Cities in 2020 - PM2.5 Ranking». IQAir. Arxivat de l'original el 2021-08-12. [Consulta: 11 agost 2021].
# Capraia

* Per a altres significats sobre una de les illes Tremiti, vegeu «Capraia (Tremiti)».
Capraia (coneguda anteriorment com a Capraria ) és una illa d'Itàlia, que forma part de l'Arxipèlag Toscà, a la Província de Liorna, a la Toscana. Està situada a 62 km de Liorna, 32 km al nord de l'illa d'Elba i a 30 km de Còrsega. D'origen volcànic, té una àrea de 19 km² i la seva cota més alta és de 466 m..
Capraia Isola és l'únic municipi de l'illa, amb una població de 407 habitants (1 de gener de 2019).
A l'illa es produeix vi, i és un centre de pesca d'anxoves. El 1527 va ser presa per Gènova, i va ser fortificada. El 1796 fou ocupada durant un temps per Nelson. Part de l'illa va ser utilitzada com a Colònia penal: aquesta activitat va cessar el 1986. A 40 km al nord es troba l'illa de Gorgona, famosa per les seves anxoves.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 març 2020].

## Enllaços externs

* www.isoladicapraia.it
# Valle de la Puebla

Valle de la Puebla és una subcomarca de la comarca de Sierra Norte de Madrid, al nord-est de la Comunitat de Madrid. Està formada pels municipis:
* Horcajuelo de la Sierra
* La Hiruela
* Montejo de la Sierra
* Prádena del Rincón
* Puebla de la Sierra
Per la vall discorre un rierol (el rierol o riu de la Puebla). El seu nom és a causa del del municipi que travessa: Puebla de la Sierra. Per a arribar a aquesta vall cal agafar la carretera de Robledillo de la Sierra a Puebla de la Sierra, que és una impressionant carretera amb barrancs a la dreta que superen els 150 metres de caiguda, pujant muntanyes i arribant a cotes superiors als 1200 metres. Altra alternativa és la carretera de Prádena del Rincón, a Puebla de la Sierra, recorregut més llarg si es ve des de Madrid, encara que menys perillós que l'altra via, més usada per a activitats de senderisme.
Aquesta vall limita al sud amb l'embassament de l'Atazar, on desemboca el riu de la Puebla. A partir d'aquí la cota baixa fins als 700 metres, encara que segueix havent muntanyes que superen els 1000 metres d'altitud. A l'est hi ha un sistema muntanyenc que supera els 1800 metres d'altitud en la Peña de la Cabra (el segon bec més alt de la zona), sent l'altitud mitjana d'uns 1600 metres. AL nord es tanca la vall amb muntanyes de més de 1600 metres que són travessades pel port de Prádena a la Pobla. A l'oest limita amb la província de Guadalajara, i la màxima altura aquí són 1865 metres, sent la muntanya més alta de tota la zona en la Serra del Lobosillo. Darrere d'ella es poden trobar llogarets de Guadalajara com La Vihuela o El Sendero. La vall es desenvolupa des dels 1600 metres del nord, entre les muntanyes citades abans, fins als 650 metres del sud, estant entre mitjanes la localitat de Puebla de la Sierra i el riu de la Puebla.
# Platja d'El Escanu

La Platja d'El Escanu, se situa en la parròquia de Lastres, pertanyent al concejo de Colunga, situat a la zona oriental del Principat d'Astúries (Espanya). Forma part de la Costa oriental d'Astúries.

## Descripció

Aquesta platja és objecte de controvèrsia, ja que oficialment no està catalogada com a tal, sinó que és considerada com un simple sorral. Es tracta d'una platja rectilínia de caràcter portuari, situant-se a l'abric del port, tenint el seu origen en la construcció d'aquest, en formar les marees el dipòsit de sorres en aquest lloc.
És per aquesta raó que no compta amb cap servei, i fins i tot la neteja no es realitza de manera diària, ni en temps d'estiu, quan és freqüentada encara que amb baixa afluència. A més, per la seva orientació a l'est, el mateix poble de Latres tapa la llum solar a mitjan tarda. I el bany no és recomanat per la seva proximitat al port.
Els seus accessos són per als vianants, ja que a la zona portuària està prohibida la circulació de cotxes. Podent-se emprar o una curta escala practicada en la roca des del camí del port o una escaleta realitzada en el mateix mur, per accedir al jaç sorrenc.

## Referències

* 1 2 3 4 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 214. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ «Información turística - Ayuntamiento de Colunga» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 octubre 2018].
* ↑ «El PP de Colunga denuncia la falta de limpieza en la playa de El Escanu» (en castellà). El Comercio, 28-06-2013.
* ↑ «El PP de Colunga denuncia el abandono de la playa de El Escanu y pide su limpieza diaria». La Nueva España.
* ↑ SL, EuroWeb Media, «Playa de El Escanu | Playas Colunga | Turismo Asturias» (en castellà). Turismo Asturias, 30-10-2017.
* ↑ Redacción. «Costas invertirá 126.000 euros en dotar de un acceso seguro a la playa de El Escanu de Lastres | Diario del Oriente» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 octubre 2018].
# Confluència Frontamplista

La Confluència Frontamplista (en castellà, Confluencia Frenteamplista) (CONFA) és un sector polític socialista de l'Uruguai que forma part de la coalició d'esquerres coneguda com a Front Ampli.

## Història

Originalment no formava part del Front Ampli, tot i tenir militants en les seves files.

## Referències

* ↑ «Partidos políticos de América Latina: Cono Sur» (en castellà). Manuel Alcántara Sáez, Flavia Freidenberg (Universitat de Salamanca), 2001. [Consulta: 12 maig 2011].
* ↑ «Los frenteamplistas renuevan hoy a sus 50 representantes en el gobierno de Montevideo» (en castellà). La República, 08-10-2000. [Consulta: 12 maig 2011].

## Enllaços externs

* Entrevista amb Víctor Rossi, diputat de la CONFA (castellà)
# José Alberto Benítez Román

José Alberto Benítez Román (Chiclana de la Frontera, 14 de novembre de 1981) és un ciclista espanyol, professional des del 2005 al 2011.
En el seu palmarès destaquen dues etapes a la Volta a Mèxic de 2008.

## Palmarès

* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal del futur
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Corunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tenerife
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Lleó
* 2008
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Mèxic
** Vencedor de la classificació de la muntanya de la Volta a Turquia

### Resultats al Tour de França

* 2010. 145è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2008. 106è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de José Alberto Benítez a sitiodeciclismo.net
# Xenomystax congroides

Xenomystax congroides és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 87,6 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 189-219.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 140 i 825 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des del nord-est de Florida i el golf de Mèxic fins a la desembocadura del riu Amazones, incloent-hi les Bahames i les Índies Occidentals.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith, D.G.. «Various eel families». A: E.B. Böhlke. Orders Anguilliformes and Saccopharyngiformes. V (en anglès), 1989.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112 p.
* 1 2 3 Garilao, Cristina V. «Xenomystax congroides Smith & Kanazawa, 1989 Bristletooth conger» (en anglès). FishBase.
* ↑ Menezes, N.A., P.A. Buckup, J.L. Figueiredo i R.L. Moura, 2003. Catálogo das espécies de peixes marinhos do Brasil. São Paulo. Museu de Zoologia da Universidade de São Paulo, 160 pp.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
# Catostomus fumeiventris

Catostomus fumeiventris és una espècie de peix de la família dels catostòmids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Califòrnia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bonngau

El Bonngau (Pagus Bonnensis) fou un territori històric administrat com a comtat franc a l'època medieval, situat al Rin central amb la ciutat Bonn com a centre.
Els comtes foren:
De la família dels Conradians:
De la família dels Ezzons:
Sota Herman II i Otó II el Bonngau va passar a l'arquebisbat de Colònia.

## Bibliografia

* Geschichtlicher Atlas der Rheinlande. 7. Lieferung, IV.9: Die mittelalterlichen Gaue, 2000, 1 Kartenblatt, 1 Beiheft, bearbeitet von Thomas Bauer, ISBN 3-7927-1818-9
# Agnes Denes

Agnes Denes (Dénes Ágnes; Budapest, 1931) és una artista conceptual hongaresa establerta a la ciutat de Nova York. És coneguda pels seus treballs en una àmplia gamma de disciplines: des de la poesia i els assajos filosòfics, fins als complexos diagrames fets a mà i computadora (els quals anomena Filosofia Visual), escultura, i instal·lacions internacionals d'art ecològic, com Wheatfield - A Confrontation (Camp de blat: Una Confrontació) realitzat l'any 1982, que va consistir en plantar dos acres de blat al centre de Manhattan.

## Biografia

De petita somiava en convertir-se en poeta. Després d'haver sobreviscut, junt amb la seva família, a l'ocupació nazi d'Hongria durant la Segona Guerra Mundial, va marxar a Suècia. Uns quants anys més tard, la família s'instal·là als Estats Units. Llavors, va considerar que el canvi repetit del llenguatge va fer que se centrés en les arts visuals, i va decidir abandonar les paraules per concentrar-se en l'art visual.
Finalment, Denes s'instal·la a Nova York l'any 1954.
Té doctorats honorífics de la Universitat d'Arts de Ripon College, a Wisconsin i de la Universitat Bucknell a Pennsilvània. Com a estudiant, es va adjudicar la Beca d'Estudi per a la Investigació Creativa en Arts Visuals el 1993 per continuar la seva investigació artística a la Universitat Carnegie Mellon i al Centre d'Estudis Visuals Avançats del Massachusetts Institute of Technology (M.I.T). És la receptora de quatre beques i subvencions de Dotació Nacional per a l'Art del New York State Council for the Arts (NYCSA).
Durant la seva carrera de cinc anys, Agnes Denes va cobrir una varietat de temes, des de la matemàtica fins a la filosofia. Aquesta multiplicitat de mitjans hauria constituït un obstacle potencial per al seu reconeixement públic, segons el col·leccionista d'art i l'agent Leslie Tonkonow. L'artista també es dedica a sensibilitzar l'art a les universitats dels Estats Units i també a l'estranger i a participar en conferències mundials. És autora de sis llibres i se cita regularment en moltes altres publicacions per la seva àmplia gamma de temes relacionats amb l'art i el medi ambient.
En definitiva, Agnes Denes és considerada com una pionera en molts moviments artístics. Es difícil classificar-la, ja que la seva pràctica artística es distingeix en termes estètics, però també pel seu enfocament, que reflecteix marcats compromisos sociopolítics.

## Referències

* ↑ «New York Times, Nov 28, 2012 - Stretching Her Creativity as Far as Possible by Carol Kino» (en anglès). The New York Times, 28-11-2012.
* ↑ «10 Female Land Artists You Should Know» (en anglès), 09-07-2018.
* ↑ Quinn, Latimer,. documenta 14 - Daybook. ISBN 9783791356556. OCLC 968218118.
* 1 2 «Biographie d'Agnes Denes» (en anglès).
* ↑ «Agnes Denes' public sculpture neglected» (en anglès), 09-07-2018.
# Plectorhinchus punctatissimus

Plectorhinchus punctatissimus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir els 50,8 cm de longitud total.
Es troba a les Seychelles, Maurici i Tahití.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
# Conformació en ciclohexà

Una conformació en ciclohexà és qualsevol de les formes en tres dimensions que una molècula de ciclohexà pot assumir mentre que es mantingui la integritat dels seus enllaços químics.
L'anell de ciclohexà tendeix a assumir certes conformacions no planars. Les formes més importants són anomenades en cadira, mitja cadira, bot, sobre, i twist. Aquesta molècula fàcilment passa d'una d'aquestes formes a l'altra.
Les conformacions del ciclohexà s'han estudiat molt en química orgànica perquè són un exemple d'isomerisme conformacional i tenen molta influència en les propietats físiques i químiques del ciclohexà.

## Enllaços externs

* Java applets of all conformations Arxivat 2009-09-02 a Wayback Machine. from the Universitat de Nimega
* Ring Conformations & Sterioisomers Arxivat 2010-06-21 a Wayback Machine. Detailed description of ring conformations and sterioisomers from Michigan State University
# José Agustín Cenzual Coca

Agustín Cenzual, més conegut com a Sito (Pereña de la Ribera, 6 de novembre de 1965) és un exfutbolista i entrenador castellanolleonès.
Sito és tot un símbol en la UD Salamanca, l'equip on ha fet tota la seua vida esportiva. Va pujar al primer equip a finals de la dècada dels 80 i va romandre fins a 1998, tot jugant a Segona B, Segona i primera divisió amb els salmantins (55 partits en la màxima categoria).
Després de la seua retirada, ha ocupat els càrrecs de segon entrenador de la UD Salamanca i tècnic del filial, el Salmantino.