OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sisowath Monipong

Sisowath Monipong (khmer: ស៊ីសុវត្ថិ មុនីពង្ស; 25 d'agost de 1912 - 31 d'agost de 1956) va ser el segon fill del rei de Cambodja, Sisowath Monivong, i la reina Norodom Kanviman Norleak Tevi. Va formar part de la política cambodjana després de la Segona Guerra Mundial.

## Biografia

Va començar els seus estudis a Cambodja abans de marxar a França, primer a Grasse i després de Niçain Nice. Quan va tornar a l'Indoxina, el 1930, va passar un any al monestir de Vatt Botum Vaddey, a Phnom Penh.
L'any següent el príncep va tornar a França, on va entrar a la prestigiosa acadèmia de l'École spéciale militaire de Saint-Cyr-Coëtquidan. El 1939 es va unir a les Forces Aèries Franceses i va participar en operacions militars fins al juny de 1940. Després de la mort del seu pare, el 23 d'abril de 1941, el seu nebot, el rei Norodom Sihanouk, el va nomenar "Preah Ang Krom Luong", el 2 de maig de 1941.
A partir del 1941, el príncep Sisowath Monipong va participar activament a la política cambodjana. Va ser nomenat delegat reial per la salut, els esports i l'economia el 1946, ministre d'educació nacional al govern dirigit pel seu germà, el príncep Samdech Krom Preah Sisowath Monireth. El maig de 1949 va esdevenir director general de serveis al Palau Reial i, el novembre de 1949, va representar Cambodja a París, en la signatura del primer tractat entre els dos països, com a part de la Unió Francesa. Eventually, in 1950–1951, he is appointed Prime Minister (1 June 1950 – 3 March 1951).
El 1955, després de l'abdicació de Norodom Sihanouk i l'entronització del rei Norodom Suramarit i la reina Sisowath Kosamak, la seva germana gran, el príncep Sisowath Monipong va ser nomenat ambaixador de Cambodja a París, on va morir d'un atac de cor el 31 d'agost de 1956- El seu funeral es va celebrar a Phnom Penh dos anys més tard, seguint una antiga tradició de la monarquia khmer. Les seves cendres van ser dipositades pel seu fill gran, el príncep Sisowath Samyl Monipong, a l'stupa del rei Sisowath Monivong, al turó sagrat de Reach Troap, a Oudong.

## Referències

* ↑ Nepote, Jacques & Sisowath, Ravivaddhana Monipong, Etat présent de la Maison Royale du Cambodge, Institut de la Maison Royale du Cambodge, Paris, 1994
* ↑ Tully, John Andrew. France on the Mekong : a history of the Protectorate in Cambodia, 1863-1953 (en anglès). Lanham, Md.: University Press of America, 2002. ISBN 0761824316.
* ↑ «Les Débuts» (en francès). Khmer Air Force / Armée de l'Air Khmère, s.d. [Consulta: 3 octubre 2019].
* ↑ article "Biographie de S.A.R. SISOWATH MONIPONG" in Le Sangkum, mai 1967, Phnom Penh
* 1 2 Souvenirs doux et amers, Prince Norodom Sihanouk, Hachette, 1981 ISBN 2010076567, 9782010076565
* ↑ SIHANOUK, NORODOM CHRONIQUES DE GUERRE...ET D'ESPOIR ISBN 2010067541. HACHETTE/STOCK. 1979.
* ↑ Private interview of prince Sisowath Samyl Monipong, Paris, February 2012
# Biblioteca Nacional de Rússia

La Biblioteca Nacional de Rússia (en rus Российская национальная библиотека, Rossískaia natsionàlnaia biblioteka), situada a Sant Petersburg, i una de les més grans biblioteques del món, és la biblioteca nacional de Rússia. No s'ha de confondre amb la Biblioteca Estatal de Rússia, situada a Moscou.
Comprèn una col·lecció única i universal de documents en llengua russa i en llengües estrangeres. Fou també la biblioteca pública imperial, fundada l'any 1795 per Caterina la Gran. Entre els seus llibres més importants hi ha el Còdex de Leningrad, còpia de l'Antic Testament datada l'any 1008.

## Referències

* 1 2 Zaïtsev, Vladimir N. «La Bibliothèque nationale de Russie à la veille de son bicentenaire». Documentation et bibliothèques, Vol. 39, Núm. 2, Abril-Juny 1993, pàg. 69-74. DOI: 10.7202/1028738ar. ISSN: 2291-8949 [Consulta: 8 agost 2024].
* 1 2 Zaïtsev, Vladimir Nikolaevitch «La bibliothèque nationale de Russie Le nouveau bâtiment». Bulletin des Bibliothèques de France (BBF). ISSN: 1292-8399 [Consulta: 8 agost 2024].
# Joan-Claudi Sèrras

Joan-Claudi Sèrras (nascut en 1944 a Lescot, Tarn) és un escriptor i lexicògraf occità.
Era professor de Lletres modernes i d'occità, i també novel·lista. Va ser responsable de les edicions de l'IEO entre 1987 i 1995. Va obtenir el premi Pau Froment en 1986 per la seva obra «Masquetas e Mariòtas».

## Obres
### Lèxics o diccionaris

* Lexic elementari (col·laboració); IEO, 1996.
* Tot en Òc (col·laboració), IEO, 2002.
* Tot en un, IEO, 2007.

### Novel·les

* Masquetas e Mariòtas, IEO (A tots), 1986 (Premi Pau Froment en 1986).
* Enlòc, IEO (A tots), 1988.

### Documents pedagògics

* Textes occitans, édition provençale, IEo, 1974 (Per als instituts)
# Gamelis

Gamelis (Gamelii, Γαμήλιοι θεοί) són, a la mitologia grega, les divinitats protectores del matrimoni. Són cinc divinitats principals: Zeus, Hera, Afrodita, Peito, i Àrtemis, però de fet quasi tots els deus eren vistos com a protectors del matrimoni encara que aquestos cinc més particularment. Els atenencs tenien un mes anomenat Gamelion per aquestes divinitats. També hi havia un festival de la Gamèlia.

## Referències

* Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, (William Smith, 1849)
* Dictionary of Greek and Roman Geography (William Smith, 1854)
# Luis Aranosky

Luis Alberto Aranosky (Buenos Aires (Argentina), 21 de setembre de 1962) és un actor còmic i dramàtic, músic, escriptor i guionista argentí. És també professor per a l'ensenyament primari graduat al Mariano Acosta.

## Filmografia

* L'amiga (1989)
* The end, últimos diez minutos (1992)
* La edad del sol (1999)
* Punto de Giro (curtmetratge 2000)
* La orilla (curtmetratge 2001)
* Hivern (2002)
* Film 35mm de Sabrina Farji (2002)
* Soy gitano (2003)
* Vivir intentando (2003)
* Cielo azul, cielo negro (2003)
* Como trompeta (curtmetratge 2006)
* Beinase (serie 2006), capítols de 1 a 5
* El sentido del miedo (2007)
* Diablo (2011)
* Hermanos de sangre (2012)
* Silencio! La palabra vuelve a tomarlo todo (2014)
* Jorge y Alberto contra los demonios neoliberales (2014)
* Nacido para morir (2014)
* El eslabón podrido (2015)

## Referències

* ↑ Filmografia de Luis Aranosky en www.cinenacional.com http://www.cinenacional.com/persona/luis-aranosky
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 https://www.imdb.com/title/tt4203196/?ref_=nm_flmg_act_2
* Entrevista Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.
* La peor banda de todos los tiempos Arxivat 2012-01-04 a Wayback Machine.
# Sisor torosus

Sisor torosus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els adults poden assolir 9,5 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 33-35.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia a la conca del Ganges a l'Índia.

## Referències

* ↑ Ng, H. H. «A revision of the south Asian sisorid catfish genus Sisor (Teleostei: Siluriformes)» (en anglès). Journal of Natural History, 37, 23, 01-12-2003, pàg. 2871–2883. DOI: 10.1080/00222930210158780. ISSN: 0022-2933.
* 1 2 3 Torres, Armi G.; Bailly, Nicolas. «Sisor torosus Ng, 2003» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
# Bela Duarte

Bela Duarte és una artista de Cap Verd, nascuda a l'illa de São Vicente i va estudiar arts decoratives a Lisboa, Portugal. Durant la Revolució dels Clavells de Portugal el 1974, va tornar a Cap Verd a Mindelo, juntament amb Manuel Figueira i Queirós Luísa, ella va fer la Cooperativa da Resistência (Cooperativa La Resistència).
Bela Duarte va realitzar obres i pintures a l'oli i acrílic, va treballar màquina de batik. En 1992, juntament amb Luisa Queiros va obrir una galeria a Mindelo "Azul + Azul = Verde" batik, l'artesania i l'artista.
En la dècada de 1970, Bela Duarte va dur a terme amb èxit en nombroses exposicions d'art a Cap Verd, Brussel·les, Portugal, París i els Estats Units per les seves obres batik el 1995.

## Referències

* ↑ Fontes, Francisco. Tchuba na desert: antologia do conto inédito caboverdiano (en spanish). Saúde em Português, 2006, p. 202. ISBN 978-989-20-0406-8 [Consulta: 1r setembre 2010].
# Llista de topònims murcians d'origen mossàrab
## Topònims vius

| Apiche. Archena. Archivel.(Caravaca de la Crux). Ardal. Ascoy. (Cieza). Baña. Beal. Bolvax. Campano. Campo Coy. (Caravaca de la Crux). Campotejar. Campules. Carmolí. Carrascoy. Casteliche. CASTELLUM. Cazalla. CASTELLUM (Lorca). Chapeta. Cherro.CIRRUS 'turó'.(Pliego). Sierra de Columbares. Comala.CUMBA. Condamina. | Cotillas. COS, COTIS 'còdol'. Estrases. Fausilla. (Cartagena). El Ferriol. (Cartagena). Fontanares. (Lorca). Galifa. Goñar. El Gorguel. Hornica. FORNOX. Inchola. (Costera,Alhama de Múrcia). Leiva. Molax. (Abarán). Molata. (Alhama de Múrcia). Moratalla. Morón. MUR (Albudeite). Moros. Mortí. terminació amb el sufix col·lectiu -ETUM (Totana). Muriel. MUR (Lorca). Ortillo. HORTELLUS. (Lorca). Orihuelo. | Patruena. Peraleja. Perín. Plan. (Cartagena). El Portichuelo. (Albudeite). Portus. PORTUSIUM. Los Pulpites. POPULUS 'pollancre, poll'(Torres de Cotillas). Raiguero. RADICARIU 'part baixa d'una muntanya' (Totana i Beniel). Raspay. (Yecla). Rauda. Roche. Santarén. SANCTA IRENE. Serretilla. (Archena). Singla.CINGULA (Caravaca de la Cruz). Tiata. Totana. Xiquena. Yechar. |

## Notes

* 1 2 3 Hernández Carrasco, Consuelo Vª El mozárabe, catalano-aragonés, valenciano y murciano reflejados en la toponimia provincial
# Lakeside (Oregon)

Lakeside és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.371 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakeside tenia 1.371 habitants, 649 habitatges, i 436 famílies. La densitat de població era de 267,3 habitants per km².
Dels 649 habitatges en un 15,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,6% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 33,2% de 45 a 60 i un 30,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.781$ i la renda mediana per família de 34.688$. Els homes tenien una renda mediana de 31.364$ mentre que les dones 20.568$. La renda per capita de la població era de 16.702$. Aproximadament l'11,6% de les famílies i el 15,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakeside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakeside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gamelan angklung

* No s'ha de confondre amb l'instrument indonesi de bambú amb el mateix nom, vegeu Angklung..
El gamelan angklung és un dels gèneres més populars de gamelan balinès, que està integrat per vint músics. Està afinat en una escala tetratònica basada en el sistema d'afinació slendro. Aquest gamelan presenta una escenari musical alegre, obert i rítmicament complex, propi del seu repertori tradicional.
Mentre que el gamelan angklung pren el seu nom de l'instrument angklung, fet de bambú i que sona per sacseig, avui dia aquest gènere no s'utilitza en la majoria de composicions per a aquesta formació. Per comptes d'aquest, es fan servir un conjunt de metal·lòfons de bronze i gongs de diverses mides, característics de la majoria de conjunts de gamelan, i que també han passat a ser els components fonamentals i definitoris d'aquest tipus de gamelan. A Bali, un conjunt d'angklung es seguiria anomenant amb el mateix nom de gamelan angklung.
Si bé la instrumentació del gamelan angklung és similar a la del gamelan gong kebyar, té diverses diferències fonamentals: en primer lloc, els instruments estan afinats amb una escala de 5 tons, encara que en realitat la majoria dels conjunts utilitzen quatre dels cinc tons de l'escala interpretada amb instruments amb quatre claus. Una excepció n'és l'angklung de cinc tons del nord de Bali. Però en angklung de quatre tons, de vegades són els flautistes qui de tant en tant toquen el cinquè to. En segon lloc, mentre que molts dels instruments del gong kebyar abasten múltiples octaves de la seva escala pentatònica, els instruments del gamelan angklung només tenen una octava, encara que alguns conjunts de cinc tons en tenen aproximadament una i mitja. Els instruments són considerablement menors que els del gong kebyar.
El gamelan angklung se sent, sovint, en els temples de Bali, on fan l'acompanyament musical als aniversaris del temple. També és característic dels rituals relacionats amb la mort i, per tant, està connectat a la cultura balinesa, al regne espiritual invisible i a les transicions de la vida a la mort i el més enllà. A causa de la seva portabilitat, el gamelan angklung es pot tocar en processó mentre que el fèretre és portat de l'enterrament al cementiri o al lloc de la cremació. Els músics, sovint, toquen música per acompanyar la cerimònia de cremació. D'aquesta manera, molts oients balinesos associen la música de l'angklung amb les emocions fortes que evoquen una combinació de dolçor sagrada i tristesa.

## Referències

«Gamelan Angklung» (en anglès). Arxivat de l'original el 12 d’agost 2017. [Consulta: 13 agost 2017].
# Sulpici I de Bourges

* Per a altres significats, vegeu «Sant Sulpici».
Sulpici I o Sulpici Sever (mort el 591) fou un bisbe de Bourges, venerat com a sant. No s'ha de confondre amb Sulpici Sever, escriptor llatí d'Aquitània, biogràf de sant Martí de Tours i autor cristià del segle iv.
Va ser nomenat bisbe el 584. Segons Gregori de Tours, era de noble família i un dels primers senadors de la Gàl·lia, de gran talent com a orador i expert en poètica. En morir Remigi, la seu de Bourges havia quedat vacant i alguns candidats van oferir regals al rei Gontran per aconseguir el nomenament. El rei, però, va refusar aquests suborns i va atorgar la seu a Sulpici, que se n'havia mantingut al marge.
Poc després de la consagració va convocar un concili a l'Alvèrnia, per a solucionar el conflicte entre Innocenci, bisbe de Rodés (Avairon), i Ursicí, bisbe de Caors, al voltant d'unes parròquies frontereres i que es va resoldre en favor del bisbe de Caors. El 585 assistí al Concili de Mâcon. Va morir el 591 a Bourges.
# Bevier

Bevier és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 723 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bevier tenia 723 habitants, 303 habitatges, i 195 famílies. La densitat de població era de 324,6 habitants per km².
Dels 303 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.250 $ i la renda mediana per família de 34.479 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.078 $ mentre que les dones 17.284 $. La renda per capita de la població era de 13.099 $. Entorn de l'1,6% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bevier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bevier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# La dona de blau

La dona de blau és un retrat del pintor anglès Thomas Gainsborough, realitzat entre 1770 i 1780, que es conserva a l'Ermitage de Sant Petersburg, Rússia. L'obra està datada en l'època en què el pintor havia tornat de Bath, després de 15 anys de residència en aquesta localitat. El quadre retrata a una dona jove, d'identitat desconeguda, molt elegant, com és comuna en els retrats de l'artista. La model reflecteix el prototip de bellesa de l'Anglaterra de mitjans del segle xviii.
El retrat de La dona de blau va ser llegada a l'Ermitage per Alexei Khitrovo el 1916. És l'únic exemple de l'obra de l'artista anglès a Rússia. Alguns historiadors de l'art creuen que és un retrat de la duquessa de Beaufort.

## Referències

* ↑ «Página del Hermitage» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2015].
* ↑ VV. AA.. Museos del Mundo, Museos del Hermitage (en castellà). Sant Petersburg: Planeta de Agostini, 2005, p. 53. ISBN 84-674-2001-4.
* ↑ «Designer prohibited from using Gainsborough's Lady in Blue» (en anglès). Rapsi, Russian Legal Information Agency [Sant Petersburg], 27-02-2012 [Consulta: 25 gener 2016].
# Junta Qualificadora de Coneixements de Valencià

La Junta Qualificadora de Coneixements del Valencià és un organisme de la Conselleria d'Educació de la Generalitat Valenciana que serveix per a normalitzar l'ús del valencià, mitjançant la convocatòria d'exàmens de diversos nivells dues vegades a l'any.
Primàriament es creà per a fer possible obtenir una acreditació oficial de coneixements de valencià per a la gent que no el va poder estudiar a l'escola, encara que també es crearen acreditacions de nivells més avançats que el bàsic que hom rep en acabar l'escola.

## Tipus de certificats
### Certificats de coneixements generals

* Certificat de Coneixements Orals de Valencià.
* Grau Elemental de Coneixements de Valencià (s'obtén automàticament en acabar l'Educació Secundària Obligatòria, sempre que s'haja cursat i aprovat l'assignatura de valencià: llengua i literatura).
* Certificat de Grau Mitjà de Coneixements de Valencià.
* Certificat de Grau Superior de Coneixements de Valencià.

### Certificats de capacitació tècnica

* Llenguatge Administratiu.
* Correcció de Textos.
* Llenguatge als Mitjans de Comunicació.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial.
# Lakeside (Montana)

Lakeside és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units d'Amèrica a l'Estat de Montana.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakeside tenia 1.679 habitants, 705 habitatges, i 520 famílies. La densitat de població era, doncs, de 88,3 habitants per km².
Dels 705 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,7% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 30,3% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.048 $ i la renda mediana per família de 43.839 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.819 $ mentre que les dones 21.591 $. La renda per capita de la població era de 18.533 $. Aproximadament el 13,6% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakeside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakeside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gamelan munggang

El gamelan munggang és un dels gamelans cortesans més antics de la Java central. El conjunt està format pels instruments gong ageng, kempul, kendang i gongs petits en forma de cassola disposats horitzontalment i afinats en tres tons. És un gamelan amb un registre molt greu i cada conjunt té la capacitat d'alternar l'afinació segons dos sistemes: pelog i slendro. El repertori consta de diverses peces repetitives, el patró principal de les quals es basa en la seqüència agut-mig-agut-greu dels tres tons de l'escala munggang.
Hi ha teories que sostenen que el pelog deriva originàriament de l'escala munggang de tres tons. L'origen dels conjunts munggang es pot trobar descrit en diversos mites Javanesos, però hi ha la possibilitat que el primer s'hagués importat a Indonèsia durant el segle I d.C.. El primer conjunt construït pels javanesos dataria del segle iv.

## Referències

* 1 2 Mantle Hood, José Maceda (1972). Music, Part 3; Part 6, p.13. ISBN 9789004034020
* ↑ Kay Kaufman Shelemay (1990). Ethnomusicological theory and method, p.68. ISBN 9780824064709
# László Sólyom

László Sólyom (hongarès: Sólyom László) (Pécs, 3 de gener de 1942 - Budapest, 8 d'octubre de 2023) fou un polític hongarès, President d'Hongria des del 5 d'agost de 2005 fins al 6 d'agost de 2010.

## Naixement i Estudis

Va néixer a Pécs, a Hongria el 3 de gener de 1942. Va estudiar dret, carrera que acabà el 1965.

## Vida

El 1983 va convertir-se en professor de dret civil a la Universitat Eötvös Loránd. Els 1980 va debutar en política com a conseller jurídic per a organitzacions civils mediambientals. El juliol de 1990 va convertir-se en president de Tribunal Constitucional. És fundador de Védegylet, una organització no governamental, creada el 2000. És doctor honoris causa de la Universitat de Colònia a Alemanya des de 1999.

## President de la República

En la primera volta de les eleccions de 2005, el 6 de juny de 2005, Sólyom va obtenir 13 escons contra 183 de la seva adversària Katalin Szili. Szili no va ser nomenada presidenta perquè no tenia la majoria de 278 escons. Els pocs vots rebuts per Sólyom s'expliquen per l'abstenció de 169 diputats de la dreta. En la segona volta el 7 de juny, Sólyom va rebre 185 vots contra 178 per a Katalin Szili. En la tercera volta, no necessitant més que una majoria simple, Sólyom és elegit per 189 escons contra 182 per a Katalin Szili. El 5 d'agost de 2005 va succeir al president Ferenc Mádl.